Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

26.08.2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00069600 (далі - Договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 8500 грн. на поточні потреби під 15% річних, зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 1,75 % від суми кредиту з терміном повернення кредиту до 02.09.2014 року. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по договору банківського обслуговування № ВLаЖГА00069600 від 02.09.2011 року станом на 14.08.2015 року за [PERSON] виникла заборгованість у сумі 35899,27 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку із зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором банківського обслуговування №ВLаЖГА00069600 від 02.09.2011 року на загальну суму 35899,27 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог частково, просила зменшити розмір пені з огляду на її значне перевищення розміру основного зобов'язання та з огляду на тяжке матеріальне становище, стан здоров'я. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00069600 (далі - Договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 8500 грн. на поточні потреби під 15% річних, зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 1,75 % від суми кредиту з терміном повернення кредиту до 02.09.2014 року. Згідно п.1.5 загальної частини договору за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п.3 спеціальної частини договору, тобто, у розмірі 15,00 % річних. Відповідно до п. 1.6 загальної частини договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п.4 спеціальної частини договору, а саме, в розмірі 1,75 % від суми кредиту. В п. 3.3.2. договору позичальник зобов'язався щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Загальної частини договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Пунктом 3.3.3. договору передбачено, що у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку надати до банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 вказаного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обов'язків, визначених умовами договору або за порушення строків погашення заборгованості, позичальник (відповідач) сплачує Банку (позивачу) штраф передбачений п. 8 спеціальної частини 25,00% від суми кредиту, та пеню, передбачену п.9. спеціальної частини 0,50 %. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка визнає наявність заборгованості зі сплати простроченої суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом, та проти її стягнення не заперечує. Відповідно до до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26610,69 грн. значно перевищує розмір боргового зобов'язання - 9288,58 грн. Отже, частина 3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Крім того, судом беруться до уваги посилання відповідача на тяжке матеріальне становище, вона є пенсіонером, додаткових доходів не має. Враховуючи викладене, судом зменшується розмір пені до 9288,58грн. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача борг за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00069600 від 02.09.2011 року у загальному розмірі 18577,16 грн., який складається з: - заборгованість за кредитом - 5160,81 грн.; - заборгованість за процентами - 1637,18 грн.; - комісія за обслуговування кредиту - 2490,59 грн.; - пеня - 9288,58 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial