Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

24.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], згідно з яким просила припинити право власності останньої на земельну ділянку площею 0,09 га для обслуговування житлового будинку, розташованого по вул. С. Повстяна, буд. 10 в м. Новий Буг Миколаївської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона придбала на підставі договору дарування, укладеного між нею та відповідачкою 28.03.1995 року, житловий будинок, розташований по вул. С. Повстяна, буд. 10 в м. Новий Буг Миколаївської області. Вказаний договір не містив жодної інформації щодо правового стану земельної ділянки на якій розміщений цей будинок. З метою вирішення питання про приватизацію земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку, вона звернулася до Новобузької міської ради з відповідною заявою, де їй у виділенні цієї земельної ділянки у власність було відмолено оскільки ця земельна ділянка перебуває не у комунальній власності міської ради, а в приватній власності фізичної особи, - колишньої власниці цього домоволодіння, відповідачки по справі [PERSON], тому ця нерухомість не може бути обєктом приватизації. Вважає, що у звязку з продажем їй відповідачкою житлового будинку, остання автоматично відчужила їй також і земельну ділянку, яка нерозривно повязана з цим будинком, оскільки будинок безпосередньо розміщений на ній, тому, посилаючись на приписи ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, просила припинити право власності відповідачки [PERSON] на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги до відповідачки підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на виклик суду не зявилися, проте направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку, укладеного між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON], що посвідчений Новобузькою державною нотаріальною конторою 28.03.1995 року за р./№ 1-353 та зареєстрованого в Новобузькій філії БТІ 28.03.1995 року за р./№ 1493, позивачка [PERSON] являється власницею житлового будинку № 64 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Калініна в м. Новий Буг, Миколаївської області. Відповідно до рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 28.10.1997 року за № 392, вул. Калініна, замінено на вул. [PERSON], при цьому присвоєно новий номер вищевказаного будинку 10. Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (дарування) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Судом встановлено, що вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,09 га, яка приватизована попереднім її власником відповідачкою [PERSON], та значиться за нею відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК № 038038, виданого 26.02.1995 року Новобузькою міською радою Миколаївської області на підставі рішення виконкому цієї ради від 26.08.1994 року за № 351. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність відповідачки і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у звязку з придбанням позивачкою [PERSON] у відповідачки [PERSON] житлового будинку, до позивачки разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що фактично припиняє право власності відповідачки як на житловий будинок так і на земельну ділянку. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення права власності відповідачки на земельну ділянку площею 0,09 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. С. Повстяна, 10 в м. Новий Буг. Вимоги щодо стягнення з відповідачки судових витрат понесених позивачкою у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved