Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася у суд через представника [PERSON] із указаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Вимоги обґрунтовано тим, що після смерті батька 24 серпня 2014 року вона не подавала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки проживала окремо, доглядала за бабусею та малолітніми дітьми. Просила врахувати такі обставини, визнати їх поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, пояснив, що позивач тривалий час проживала окремо від батька, про його смерть дізналася лише після спливу певного часу, у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки проживала із малолітніми дітьми у іншій області, доглядала за бабусею похилого віку. Відповідач позов визнав, пояснив, що на спадщину після батька не претендує, інших спадкоємців, крім нього та позивача у батька не було. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд задовольнив позов з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого оголошується померлою. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування мають пережиле подружжя, діти та батьки спадкодавця. Із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №162804 від 26 серпня 2014 року, виданого Виконавчим комітетом Мощенської сільської ради Ковельського району Волинської області, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.4), вбачається, що [PERSON] помер 24 серпня 2014 року у віці 58 років. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії ІІ-ЕГ №332008, І-ЕГ № 499983 та свідоцтва про шлюб серії І-БК № 021268, яке засвідчує зміну прізвища позивача при реєстрації шлюбу. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 040849 шлюб між батьками сторін розірвано 19 листопада 2003 року. Доказів про наявність у померлого [PERSON] інших спадкоємців, крім сторін, матеріали справи не містять. Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру, наданою 03 листопада 2015 року Ковельською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Також з матеріалів справи вбачається, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено. Причиною невчасного звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що постійно із малолітніми дітьми проживає у іншій області Тернопільській, доглядає дітей та бабусю похилого віку [PERSON]. З відмітки у паспорті громадянина України на імя позивача, акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного Красіївською сільською радою Монастирского району Тернопільської області, слідує, що позивач із сімєю проживає у Тернопільській області, з 10 серпня 2014 року по 01 березня 2015 року без реєстрації проживала у будинку бабусі [PERSON], здійснювала за нею догляд. Згідно з довідкою про склад сімї останньої така [INFO], сімї не має. З урахуванням наведених доказів, а також обставин справи, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Тому, позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1220, 1261, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved