Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

26.02.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16.08.2002 року відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси та визначення місця проживання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року, разом з нею за її місцем проживання. При розгляді справи позивачем позовні вимоги уточнено. Згідно уточнених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зазначивши, що спір про визначення місця проживання дитини вирішено з урахуванням думки самої дитини, тому відмовляється від вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] разом з нею. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала і в їх обґрунтування послалася на наступне. З відповідачем зареєстрували шлюб 16.08.2002 року. Для неї це другій шлюб. У шлюбі з відповідачем прожили 12 років і мають сина, [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання вони поступово втратили почуття любові та поваги один до одного із-за сварок та суперечок які виникали між ними останні роки. З січня 2014 року відносини між ними взагалі погіршилися, а у серпні 2014 року вона забрала дитину і пішла жити до своїх батьків. З того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Строк на примирення просить не надавати, оскільки бажання зберегти сім'ю на сьогодні жодний з них не має. На теперішній час спору про місце проживання дитини між ними не має. Син сам висказав бажання проживати разом з батьком і вона цьому не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає відновити дівоче прізвище. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав повністю. Вважає, що збереження їх шлюбу вже не можливо, оскільки вони відчувають негативне ставлення один до одного, тому строк на примирення просить не надавати. Дитина проживає разом з ним вже більше року, з матір'ю проживати не бажає, тому місце проживання дитини просить залишити разом з ним. Представник третьої особи - служби у справах дітей Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області, Пальоха С.І., уточнені позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини вважає обґрунтованими і такими, що повністю відповідають як найкращим інтересам дитини. Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 16.08.2022 року відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №609. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON] /а.с.11/. Згідно пояснень сторін подружжя припинили шлюбні відносини з січня 2014 року та з серпня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто фактично їх сім'я і шлюбні відносини існують формально, що суперечить інтересам обох подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи, що місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] року, визначено за спільною згодою батьків та самої дитини, за висновком представника районної служби по справам неповнолітніх визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька дитини відповідає інтересам малолітнього [PERSON], суд визначає місце проживання дитини разом з батьком. На підставі ст. ст.105,110,112,113,160 СК України,

Outcome: approved