overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

26.06.2018 року надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з тих підстав, що останній в звязку з неадекватною поведінкою 25.06.2018 року був доставлений до КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». Комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих, за психічним станом потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» лікар-психіатр заяву підтримав з зазначених в ній підстав та просив задовольнити. Прокурор, представник особи виказали думку про доцільність задоволення заяви. 26.06.2018 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання на 27.06.2018 року. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку прокурора, представника особи, лікаря-психіатра, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку ЛКК від 26.06.2018 №214 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, за психічним станом потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» підтвердив, що [PERSON] був доставлений до психіатричного закладу в звязку з погіршенням психічного стану, став вести себе неадекватно, погрожував сусідам, носив з собою небезпечні предмети, намагався у будинку розпалити багаття. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичного типу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих, та іншими заходами його лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

26.06.2018 року підприємство звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, що було виявлено при перевірці працівниками підприємства 31.10.2017 року за адресою [ADDRESS] . Виявлено підключення водонагрівача Г .К. , про що складений акт про порушення №340. Відповідачка запрошена на засідання комісії по розгляду порушень, але не з`явилась, тому було здійснено нарахування обліку необлікованого об`єму та обсязі природного газу за період з 01.05.2017 року по 30.10.2017 року у розмірі 2390,64 грн. Представник позивача за довіреністю Залізний В.В., уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги в частині назви підприємства оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» та стягнення з відповідачки грошових коштів з урахуванням сплати нею в період перебування справи в суді судового збору 1762 грн., просив стягнути суму необлікованого обсягу природного газу у розмірі 2390,64 грн., не заперечував проти ухвалення заочного рішення . Відповідачка [PERSON] 01.12.2018 року отримала копію позовної заяви підприємства з додатками до неї . Попереджена судом (суддя В.О.Савченко) про необхідність бути в судовому засіданні 17.01.2019 року, але відзиву на позовну заяву не направила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду з 17.01.2019 року по13.08.2019 року не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON] , який уточив в судовому засіданні позовні вимоги , дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку , що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав [PERSON] мешкає у [ADDRESS] ., є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються підприємством відповідно до ліцензії по об`єкту, на якому встановлені газові прилади: газова плита ПГ, газовий водонагрівач Г. К., лічильник газу відсутній. Зареєстровані три особи. 31.10.2017 року працівники підприємства виявили несанкціоноване підключення водонагрівача ГК, про що складений акт про порушення №340, який підписала відповідачка. В акті правопорушення №340 від 31.10. 2017 року відповідачці було роз`яснено про необхідність були присутньою на засіданні комісії, але [PERSON] на засідання не з`явилась, тому було здійснено відповідно до п.3 глави 3 РХІ Кодексу ГРС розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01.05.2017 року по 30.10.2017 року у розмірі 2390,64 грн. Відповідачці було запропоновано сплатити вартість не облікованого об`єму та обсягу природного газу, але вона цього не зробила. Оскільки судовий збір був нею сплачений в період перебування справи в суді, 1762 грн., суд відповідно до вимог ст..ст.526-530, 1166 ЦК України , вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 2390,64 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

26.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку права спадкування. В обгрунтування позовних вимог вказав, що після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок присадибного типу з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку (веранди та ганку) загальною площею 81,70 кв. м., господарчих будівель (сарай та погріб), огорожі, воріт та замощення, що був побудований колгоспом ім. Партизанської Іскри для його членів та переданий у власність у 1992 році батькам позивача. Право власності підтверджується випискою з господарської книги на обох спадкодавців, випискою з протоколу зборів уповноважених членів колгоспу № 1 від 1992 року, типовим договором про купівлю-продаж та довідкою про сплату його вартості. На випадок смерті спадкодавці не залишили жодних розпоряджень, у звязку з чим спадкування після їх смерті відбувається за законом. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своїх батьків є позивач [PERSON] Документи, що підтверджують факт належного прийняття позивачем спадщини знаходяться у спадковій справі, заведеною Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Після спливу шести місяців позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

26.06.2018 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, вказав, що відповідачу за адресою: [ADDRESS] , надавались послуги з водопостачання, які не сплачені та відповідач має заборгованість за надані послуги з 01.03.2014 року по 01.06.2018 року у розмірі 8222,46 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, та позивач просив стягнути з нього вказану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати 1762,00 гривень. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 8222,46 грн. визнав у повному обсязі. В частині стягнення судового збору у сумі 1762,00 гривень, просив застосувати до нього ст.22 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: згідно наданої позивачем довідки відповідач є власником зазначеної квартири це свідчить про сформовані між сторонами відношення, зв`язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, зазначена позивачем заборгованість підтверджується наявними в справі довідками. Зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати, по затверджених тарифах і повинна вноситися наймачами житла вчасно. Невиконання відповідачем цього зобов`язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.5п.13 .Закону України Про судовий збір відповідача звільнено від сплати судового збору . На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~26.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 13.10.2007 року, вказавши у позові, що мають дитину [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що причинами розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з грудня 2017 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не зявилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25) Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Тому\~суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 13.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

26.06.2018 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги покликаються на те, що вони є власниками відповідних частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач - [PERSON] , не проживає у вказаному будинку з 22 серпня 2013 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні будинку жодної участі не бере, особистих його речей у будинку не має. Формальна реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їм у здійсненні права власності, зокрема права користування та розпорядження таким. Зважаючи на викладені вище обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

26.06.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Словяносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 83. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з 2015 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Словяносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 83. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 26 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Словяносербського районного управління юстиції Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №101257 від 22.09.2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №221474 від 28.09.2016 року.\~ Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

26.06.2018 р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог зазначає, що зареєструвала шлюб з відповідачем 15.06.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області за актовим записом №380. До шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], а у шлюбі - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Під час спільного проживання у сторін постійно виникали конфлікти. Чоловік зловживав спиртними напоями, нехтував сімейними обов'язками, не займався вихованням дітей. Сторони втратили почуття любові та поваги. На даний час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Перебування у шлюбі шкодить особистим інтересам позивачки та їх спільним дітям. Тому позивачка просить задовольнити позов: розірвати шлюб, неповнолітніх залишити проживати з нею, відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судових витрат. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву про визнання позову та про розгляд справи в його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно записів у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4), сторони одружилися 15.06.2007 року. Поясненнями позивачки, що підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та серії [NUMBER] (а.с.6), сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька у свідоцтві про народження дочки були записані зі слів матері, адже сторони на той час не перебували у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі відносини, які виключають подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому шлюб слід розірвати. Сторони по суті погодили місце проживання дітей. Тому їх слід залишити проживати з матір'ю. Згідно правил ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивачці слід відновити її дошлюбне прізвище. Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.110-113, 160 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

26.06.2018 р. рішенням суду було задоволено заяву [PERSON] 02.07.2018 р. від заявника [PERSON] до суду надійшла заява щодо виправлення описки у резолютивній частині рішення щодо дати смерті його дружини [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи з'ясував, що дійсно є підстави виправити вказану описку. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

26.06.2018 р. ухвалою суду було задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, з належними до будинку надвірними будівлями у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу загальною площею 41,6 кв. м., що знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки за цією ж адресою; автомобіля «Сузукі-SX-4», об'ємом 1568 куб. см., 2007 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER]. 23.07.2018 р. до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову звернувся [PERSON] - відповідач по справі, який мотивував підстави скасування тим, що при розгляді справи про зменшення розмірі аліментів було надано копії страхових полісів на спірний автомобіль «Suzuki-SX-4», але даних документів у справі про зменшення аліментів не має, і позивач [PERSON] має право на керування цим автомобілем, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію автомобіля від 30.05.2009 р. Також вважає, що арешт на житловий будинок та земельну ділянку є не співмірними із позовними вимогами [PERSON], а тому просить суд скасувати дані заходи. Ч. 1 ст. 158 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином суд приходить до висновку щодо необхідності задовольнити заяву [PERSON] та скасувати заходи забезпечення позову. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

26.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України та статтею 71 ЖК України, а також зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. Позов мотивує тим, що в 2016 році відповідач добровільно покинула спірну квартиру і з цього часу не проживає в ній та не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сім`ю позивача в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Будучи допитаним судом в якості свідка показав, що в серпні 2016 року він надав згоду на реєстрацію місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Одразу після реєстрації відповідач покинула квартиру оскільки є членом організації «Свідки Ієгови», весь час подорожує Україною і проживає переважно в м . Кременчук. З того часу відповідач не проживає в спірній квартирі, а лише іноді приїжджає в гості. Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою позивача, 17.07.2019 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 11.01.2007 (далі - Квартира; а.с. 4, 5); в зазначеній Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 7). Як убачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 02.08.2017 (а.с. 6) і показань свідка, які в сукупності узгоджуються між собою, з серпня 2016 року відповідач не проживає в Квартирі без поважних причин і не бере участі в утриманні Квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, що свідчить про втрату нею інтересу до цього житла. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв`язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою. Водночас суд констатує, що положення статті 71 ЖК України, на яку посилається позивач як на одну з підстав цього позову, не поширюються на спірні правовідносини, а тому не підлягають застосуванню, оскільки вказана стаття регулює відносини, пов`язані з користуванням житлом, яке входить до складу державного і громадського житлового фонду; крім того, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку не належить до компетенції суду. За таких обставин, у цій частині позов слід відхилити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

26.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітній син [PERSON] навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач позов визнав. Третя особа не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 22.09.2005 року, і мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається на І курсі Академії Державної пенітенціарної служби (денна форма навчання, держзамовлення), яку закінчує в липні 2022 року (а.с. 3-7). Повнолітній син сторін, в зв`язку з навчанням позбавлений можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Він проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 цього Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача по справі, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню

Outcome: approved