Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

25 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2003 року. В період сумісного проживання в них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони проживають однією родиною. Позивачка та діти перебувають на повному утриманні у відповідача. Разом з тим, від попереднього шлюбу відповідач має сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час навчається в коледжі та отримує стипендію. У вересні 2016 року за місцем роботи відповідача надійшла постанова ДВС №5/2584 від 25 серпня 2016 року про стягнення аліментів. Згідно із даною постановою, з відповідача підлягає до примусового стягнення аліменти на користь його сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом №2/158 від 07 квітня 2000 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача, де 1/4 частина основні аліменти, а різниця в рахунок погашення заборгованості на суму 37 703 грн. 00 коп. На виконання вказаної постанови, з вересня 2016 року і по теперішній час з відповідача утримується 50% його заробітку, який є єдиним джерелом його доходу та доходу їх родини. Вказані обставини не відповідають нормам ст. 3 Конституції України. У звязку із наведеним просила суд ухвалити рішення яким встановити розмір аліментів в частковому співвідношенні до заробітку відповідача рівні на кожну дитину: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 28 грудня 2016 року позивачкою були уточнені позовні вимоги, та вона просила суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, за участю її представника [PERSON], позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 07 листопада 2016 року, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та наполягав на їх задоволенні, пояснення надав аналогічні наведеним в позовній заяві. Зазначив, що у звязку з тим, що його довірителька у своїй заяві просить стягувати на кожну дитину по ? частки доходів відповідача, то єдина частка від доходу відповідача становить ? його заробітку(доходу), які він і просить стягнути з відповідача на користь позивачки. Визнав, що дійсно аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] не стягуються, а сьогодні наявні заборгованість по аліментам, яка і стягується з відповідача. Визнав, що наявне виконавче провадження щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] з відповідача, яке не закінчено у звязку із повноліттям [PERSON], оскільки є наявна заборгованість по аліментам. У звязку з настанням повноліття [PERSON], аліменти на його утримання не нараховуються. Відповідач [PERSON], будучи\~ належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON]будучи\~ належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, за участю його представника [PERSON], позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 01 листопада 2016 року, у судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі. Зазначила, що дійсно аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] не стягуються, а сьогодні наявна заборгованість по аліментам, яка і стягується з відповідача по виконавчому листу. Пояснила, що наявне виконавче провадження щодо стягнення аліментів у розмірі ? частки від доходів відповідача на утримання [PERSON] з відповідача, яке не закінчено у звязку із повноліттям [PERSON], оскільки є наявна заборгованість по аліментам. У звязку з настанням повноліття [PERSON], аліменти на його утримання не нараховуються. Щодо вирішення позову повідомила, що її цікавить питання виплати заборгованості по аліментах щодо її сина, а тому у питанні стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей покладається на розсуд суду, однак вважає, що насправді спору як такого не існує, а є лише бажання відповідача продовжувати уникати від сплати заборгованості по аліментах на утримання її сина. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.\~ Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб Серія: 1-НО № 194634, з 14 березня 2003 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження І-НО №418345), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-НО №272488) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-НО №495548). Згідно із довідкою виконкому Черкаської селищної ради, сторони та їх діти зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]., с. Троїцьке, вул. Тургенєва, буд. 15. Від попереднього шлюбу відповідач має сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час навчається в коледжі та отримує стипендію. Відповідно довідки директора технікума [PERSON] №429 від 26 жовтня 2016 року, [PERSON], дійсно навчається в Словянському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації і є студентом ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання з 01 жовтня 2014 року по 30 червня 2018 року. Згідно із постановою Словянського міськрайонного ВДВС від 25 серпня 2016 року №5/2584, з відповідача проводиться утримання аліментів з усіх видів його заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику після відрахування податків, починаючи з 01 вересня 2016 року у розмірі ? частини де ? частина основні аліменти а різниця, в рахунок погашення заборгованості у сумі 37\~703 грн. 00 коп., після повноліття дитини заборгованість утримуватиметься до її погашення. Згідно із довідкою Словянського міськрайонного ВДВС щодо розміру заборгованості по аліментам, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частини, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, заборгованість станом на 31 липня 2016 року становить 36\~312 грн. 50 коп. Відповідно довідки державного пожежно-рятувального загіну ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Донецькі області від 27 вересня 2016 року №6/02/4395, відповідач [PERSON] проходить службу в ДСУ з надзвичайних ситуацій з 14 квітня 2015 року. На даний час перебуває на посаді водія 38 державної пожежно-рятувальної частини 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Донецькій області. Згідно із довідкою про доходи від 27 вересня 2016 року №6/04/4394, загальна сума доходу відповідача за період з січня 2016 року по червень 2016 року становить 20 9848 грн. 38 коп. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. В звязку з цим, судом згідно із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька (матері). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано\~ рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан\~\~здоров'я,\~\~матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних\~\~чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Приписи ст. 183 СК України, встановлюють, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині 2 ст. 181 СК України, зокрема зазначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що відповідач надає матеріальну допомогу дітям, однак, між сторонами відсутня домовленість про розмір грошової допомоги на утримання дітей. Аналізуючи норми ч.2,3 ст. 180 СК України у сукупності із нормами ч.1 ст. 183 СК України, за якою частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом, суд вважає, що законодавцем надано право звернення до суду не лише у випадку відсутності повної домовленості між сторонами щодо способу виконання обовязку утримувати дитину, або ухилення від виконання такого обовязку як утримання дитини, а і у разі відсутності домовленості щодо розміру сплачуваних аліментів. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами відсутня домовленість щодо розміру сплачуваних відповідачем аліментів, і наведена обставина визнана відповідачем, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дітей підлягають стягненню з визначенням єдиного розміру частки стягуваних аліментів, як то передбачено ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України зазначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобовязаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач має сплачувати заборгованість по аліментам на виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON]. Відповідно ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на викладене, суд не приймає визнання відповідачем позову щодо стягнення з нього ? частини його всього його заробітку(доходу), оскільки у даному випадку, з врахуванням того, що він повинен сплачувати заборгованість, яка утворилася за виконавчим листом про стягнення аліментів на утримання [PERSON], сума стягуваних аліментів в цілому буде становити 100% його заробітку (доходу), що, з урахуванням імперативних норм ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», призведе до утворення заборгованості по аліментним платежам. На думку суду створення такого становища є неприпустимим і таким, що суперечить закону та порушує права, свободи та інтереси як неповнолітніх дітей, на яких стягуватимуться аліменти, так і [PERSON], на утримання якого стягується заборгованість по аліментам. У звязку з цим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на досліджені у судовому засіданні докази, та відповідні норми чинного законодавства, при визначенні розміру аліментів суд також зважає на ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи, отримує невелику заробітну плату, що також враховується судом. Також суд зважає на ту обставину, що відповідач має заборгованість по аліментам на утримання [PERSON]. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 листопада 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на кожну дитину, яка досягла повноліття, до повноліття останньої дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку із чим, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial