Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

24.09.2018 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю з [PERSON], [INFO], на момент її смерті (час відкриття спадщини) [INFO] року в [ADDRESS]. [PERSON] посилалася на те, що з 16 червня 1995 року вона зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Спільно з нею постійно проживала та була зареєстрована її мати [PERSON]. З початком бойових дій на Донбасі вона вимушена була покинути постійне місце проживання і виїхати з тимчасово окупованої території. На даний час проживає і зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа, за адресою [ADDRESS]. [INFO] року її мати [PERSON] померла. За життя матері на праві приватної власності належала 1/3 частка квартири [ADDRESS]. На момент смерті матері вона постійно проживала з нею, про відмову від спадщини не заявляла, тому вважала себе такою, що прийняла спадщину і заяву про прийняття спадщини в органи нотаріату не подавала. В липні 2018 року вона звернулася до нотаріальної контори за консультацією з приводу оформлення документів на спадкове майно. При вивченні документів нотаріус повідомив, що оформити спадщину буде не можливо оскільки довідка № 455 від 27.03.2018 року , яка засвідчує факт її постійного проживання з спадкодавцем на момент його смерті, видана на тимчасово непідконтрольній Україні території і не може слугувати доказом. Для оформлення спадщини заявниці необхідно встановити факт постійного проживання із [PERSON], тому виникла необхідність підтвердження у судовому порядку факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час її смерті та відкриття спадщини. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Миргородського міського відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, заперечень проти встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не має. (а.с.21). Свідок [PERSON] суду підтвердив, що [PERSON] дійсно проживала зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], лікувала її, піклувалася про неї. [PERSON] померла в м. Луганськ. Суд, заслухавши учасників судового процесу, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Судом встановлено, що заявниця з 16 червня 1995 року зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS], відповідно до відмітки про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України та довідки КП «Центрожилком» філіал №6 від 27.03.2018 року. Спільно із [PERSON] проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки від 23.07.2018 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місе проживання / перебування [PERSON]: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 8). [INFO] року померла мати заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2018 року (а.с. 10). . [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1994 року належала 1/3 частка квартири [ADDRESS] (а.с. 11,12). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Отже, реалізація права на спадщину заявником [PERSON] за законом залежить від встановлення судом факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час її смерті та відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами та беззаперечними твердженнями свідків. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, який має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved