Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

25.09.2018 до суду надійшла позовна заява, поданоадвокатом Вигодським С.В. в інтересах [PERSON] , в якій з урахуванням уточнень (т.1, а.с.59-62, 130-132) остаточно просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.06.1998 року, який був розірваний 02.09.2006 року. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Косигіним С.В. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є спільний з позивачем син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] та матір померлого - [PERSON] Тому, загальна частка спірної квартири, що має належати позивачу та її сину [PERSON] складає 5/8 її частин. Частка матері померлого та його сина від першого шлюбу складає 3/8 її частин. Ухвалою судді від 01.10.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків (том 1, а.с.44). Після усунення недоліків, ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження (том 1, а.с.68-70). 04.12.2018 ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, а саме накладено арешт на 5/8 частин квартири [ADDRESS] (том 1, а.с.53-54). Неодноразово ухвалами суду задовольнялися клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (том1, а.с.75,114,149,166, том 2 а.с.50). Ухвалою суду від 31.01.2019 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у Житомирській державній нотаріальній конторі Житомирської області копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а.с.101-102). 14.02.2019 на адресу суду Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області надіслала інформаційну довідку із Спадкового реєстру №55078446 від 11.02.2019 щодо наявності спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Одночасно повідомлено, що спадкова справа до майна вищевказаної особи заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Сєтаком В.Я. за № 103/2018 (том 1, а.с.106-107). 04.03.2019 ухвалою суду за заявою представника позивача (т.1, а.с.130-132) позовну заяву [PERSON] у частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визнання за [PERSON] , [INFO] права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування; визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування; визнання за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування - залишено без розгляду (том 1, а.с.142-143). Ухвалою суду від 27.03.2019 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а.с.160-161). На виконання вимог вказаної ухвали суду 04.04.2019 до суду надійшла завірена копія спадкової справи №103/2018, заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а.с.172-250, том 2, а.с.1-27). У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не стягувати судові витрати з відповідача . Відповідач [PERSON] відмовився від надання пояснень по справі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та під час зареєстрованого шлюбу, [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.02.2000, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Косигіним С.В. (том 1, а.с.26). Зазначена квартира складається з однієї жилої кімнати, площею 10,9 кв.м. та загальна площа квартири - 23,35 кв.м. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.2006 (том 1, а.с.14). Водночас, згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13.07.2007 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , року народження , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (том 1, а.с.15,16). Згідно наданих позивачем письмових доказів вбачається, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] не розірвали стосунків. Зокрема, згідно заяви від 28.04.2014, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л., [PERSON] дав свою згоду на виїзд на постійне місце проживання до Ізраїлю його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] (том 1, а.с.23). З заяв [PERSON] та [PERSON] від 02.07.2018, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Г.А., вбачається, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] та їх сином [PERSON] , [INFO] , в період з жовтня 2008 року по червень 2012 року проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с.24,25). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №809 від 30.03.2018, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області (том 1, а.с.96). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. заведено спадкову справу № 103/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] (том 1, 173-250, том 2 а.с.1-27). 21.05.2018 син померлого від першого шлюбу [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (том 1, а.с.175). Мати померлого [PERSON] - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь сина померлого - [PERSON] , що підтверджується заявою від 21.05.2018 (том 1, а.с.179). Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на тому, що спірна квартира, придбана за договором купівлі продажу від 04.02.2000, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69, ст. 70 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, судам роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до положень ст. 1216, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261, 1267 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, оскільки квартира [ADDRESS] придбана в період шлюбу позивача з померлим [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд не стягує з відповідачів судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, оскільки представник позивача не наполягав на його відшкодуванні.

Outcome: approved