Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

25 серпня 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудований громадський будинок по [ADDRESS] , зазначивши, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 16 серпня 2001 року йому належить земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури по [ADDRESS] . На належній [PERSON] земельній ділянці протягом 1999-2002 років без проектної документації він побудував громадську будівлю. У 2020 році позивач звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, однак в реєстрації громадської будівлі [PERSON] відмовлено через порушення вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Оскільки побудована будівля відповідає вимогам Державних будівельних норм, позивач прохає суд визнати за ним право власності на самочинно збудовану громадську будівлю. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2020 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 листопада 2020 року до участі в справі як співвідповідача залучено [PERSON] . Позивач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Галушко С. С. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов прохав задовольнити. Представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак голова комісії з реорганізації Бутенківської сільської ради подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився,\~ однак 29 січня 2021 року подав до суду заяву, в якій прохає суд розглянути справу без його участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 вересня 1998 року [PERSON] надано дозвіл на відкриття автостоянки для вантажних автомобілів в селі Бутенки площею 0,50 га, строком на 1 рік (а.с.77). Рішенням виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 16 березня 1999 року про виділення земельної ділянки під автомобільну стоянку в районі МРЕВ ДАІ в селі Бутенки, яким приєднано земельну ділянку розміром 0,45 га до землі державного земельного фонду та наділено зазначену земельну ділянку [PERSON] в оренду строком на 5 років з послідуючим викупом, для обладнання автостоянки (а.с.78). На підставі вище вказаних рішень, у 1999 році [PERSON] - лайовичем розпочато будівництво громадського будинку з господарськими ( до- поміжними ) будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.79). На підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2001 року АВР № 952172 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення\~ площею 0,07 га, які знаходяться в [ADDRESS] та останньому видано Державний акт на право власності на землю серії ПЛ № 035725 (а.с.7-8). Цільове призначення земельної ділянки по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (а.с.9). Станом на 10 лютого 2020 року на [ADDRESS] розташовані будівлі та споруди: станція технічного обслуговування кафе, гараж, вбиральня, огорожа, вимощення, яма вигрібна. Рік побудови будівель - 1999 (а.с.10-14). Згідно даних сектору житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля вбачається, що відповідно до генерального плану с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] знаходиться в межах земель житлової та громадської забудови. Будівля, яка побудована за вказаною адресою відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12.2019 «Планування і забудова територій» (а.с.16). За результатами технічного\~ обстеження нежитлових будівель по [ADDRESS] встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації (а.с.18-42). Станом на 21 липня 2020 року звернення, скарги від фізичних та юридичних осіб про порушення їх прав, пов`язаних із будівництвом громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] - тенки до Бутенківської сільської ради не надходили (а.с.17).\~\~ За змістом статтей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом. Здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Так в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Судом встановлено, що громадська будівля по [ADDRESS] зведена позивачем самовільно без передбаченого законом документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області позивачу відмовлено та повідомлено, що вказаний об`єкт потребує прийняття в експлуатацію після визнання права власності у судовому порядку. П.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем, [PERSON] , без передбаченого законом дозволу, однак з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Позивач є власником\~ земельної\~ ділянки, на якій розміщений\~ спірний\~ об`єкт\~\~\~ будівництва,\~\~\~ проте\~\~ визнати\~ за ним\~\~ право власності\~ на самочинно збудовані споруди\~ в позасудовому порядку не можливо. За таких обставин, права позивача є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved