Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

25.10.2017 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб з відповідачкою, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 59. Далі в позові зазначив, що одруження виявилося невдалим. Між ними згасло почуття любові одне до одного, повага, дружба, взаємодопомога. Відносини, притаманні подружжю, не підтримують з 2015 року. За таких обставин він вважає, що збереження сімї неможливе і розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 59. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву від 15.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити (а.с. 11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 15.11.2017 року надійшла заява від 15.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, прохала їх задовольнити (а.с. 12). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 25 вересня 2010 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 59, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, серії 1-ЖС № 086307 від 25.09.2010 року (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджувалася. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися з 2015 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, заяви, в якій би прохала відновити дошлюбне прізвище, не надавала. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем питання щодо стягнення на його користь судових витрат не порушувалося.

Outcome: approved