Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

24 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні сина, чим порушує його права на достатній рівень життя. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутності. /а.с.16/ У позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з грудня 2010 року по 15 квітня 2014 року, від яких вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не може самостійно забезпечити дитині належний рівень життя, відповідач не надає достатньої матеріальної чи іншої допомоги. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обов'язку по забезпеченню дитини не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у грошовій формі у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON], який також належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву від 23.05.2014 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просив розглянути справу у його відсутності. /а.с.17, 18/ Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. У період з грудня 2010 року по 15 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син - [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 01.09.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком дитини записаний [PERSON], мати - [PERSON]. /а.с.5/ Згідно довідки Комітету самоврядування населення «Бажановський» від 23.04.2014 року неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір*ю [ADDRESS] Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по втримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). З наданих суду документів убачається, що відповідач [PERSON] працює слюсарем у Комунальному підприємстві «Комунтранс» та щомісяця отримує заробітну плату у загальному розмірі 3012 грн. Згідно відомостей Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Макіївки відповідач [PERSON] перебуває на обліку у зазначеній установі як інвалід ІІІ групи та щомісяця отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання у розмірі 949 грн. Крім того, згідно довідки про доходи, наданої Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровському районі м. Макіївки, відповідач [PERSON] щомісяця отримує страхові виплати у розмірі 901 грн. Також судом встановлено, що відповідач не має інших утриманців, аліменти нікому не сплачує. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні свого неповнолітнього сина [PERSON] передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON] Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved