Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

25.12.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому вказано, що 10.04.2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400233617В, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 99800 грн., зі сплатою відсотків 25% річних, а відповідач зобовязався повернути кредит в строк до 10.04.2017 року або достроково у випадках, передбаченим Кредитним договором. Згідно з п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. Кредитного договору [PERSON] зобовязався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем в строк до 8 числа кожного місяця, починаючи з травня 2012 року. Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника № 26251000779802 у Відділенні №12 ПАТ «ВТБ Банк». Так, позивач свій обовязок по Кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі 99\~800 грн. Однак, [PERSON], отримавши суму кредиту, свої зобовязання за Кредитним договором не виконав, а саме прострочив сплату чергових частин зобов'язання: 1) прострочено сплату кредиту за період з 10.07.2012 року по 11.12.2015 року в сумі 17 608 грн. 30 коп.; 2) прострочено сплату відсотків за користування кредитом за період з 10.07.2012 року по 11.12.2015 року в сумі 22 493 грн. Відповідно до п. 9.3. Кредитного договору сторони домовилися про те, що будь-яке порушення відповідачем умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право Позивачу в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобовязань, вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором. Згідно з п. 5.2.2. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банка з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору. В звязку з порушення умов Кредитного договору на адресу відповідача листом № 5317/1-2.1 від 31.07.2014 року направлено вимогу про дострокове повернення всіє суми заборгованості за Кредитним договором. Згідно з п. 7.1 Кредитного договору у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов Кредитного договору [PERSON] повинен сплатити Банку загальну суму заборгованості, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.12.2015 року становить 175 984 грн. 35 коп., з них: 57 964 грн. 98 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 17 608 грн. 30 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 3 738 грн. 72 коп. - інфляційні втрати (кредит); 452 грн. 64 коп. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 22 493 грн. 00 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 4 893 грн. 50 коп. - інфляційні втрати (відсотки); 592 грн. 18 коп. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків; 4 672 грн. 49 коп. - сума заборгованості за нарахованими відсотками; 63 568 грн. 54 коп. - пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. На підставі викладеного, ПАТ «ВТБ Банк» просило стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість у розмірі 175984 грн. 35 коп., а також стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму судового збору у розмірі 2639 грн. 77 коп. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 10.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400233617В, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 99800 грн., строком повернення до 10.04.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом, а також зі сплатою процентів у розмірі 25% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби. Позичальник зобовязувався прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів у відділенні №12 ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, повязаних з незалежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Пунктом 5.2.1 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобовязань за Кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Згідно з п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення /а.с. 9-14, 15-16, 17-18/. Копією меморіального ордеру від 10.04.2012 року № 38801 підтверджено той факт, що [PERSON] належним чином отримав кредит від ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 99800 грн. /а.с. 19/. [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Проте, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором від 10.04.2012 року № R53400233617В, яка станом на 11.12.2015 року становить 175984 грн. 35 коп. та складається з: 57 964 грн. 98 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 17 608 грн. 30 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 3 738 грн. 72 коп. - інфляційні втрати (кредит); 452 грн. 64 коп. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 22 493 грн. 00 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 4 893 грн. 50 коп. - інфляційні втрати (відсотки); 592 грн. 18 коп. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків; 4 672 грн. 49 коп. - сума заборгованості за нарахованими відсотками; 63 568 грн. 54 коп. - пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу /а.с. 5-8/. Таким чином, 10.04.2012 року [PERSON] уклав кредитний договір з ПАТ «ВТБ Банк», отримав кошти, користувався ними, однак, внаслідок не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань виникла заборгованість. З вищенаведеного вбачається, що позивачем належним чином було надано кредит відповідачу [PERSON], який його отримав, користувався, а отже зобовязаний повернути та сплатити проценти, що відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. ПАТ «ВТБ Банк» 31.07.2014 року направляло [PERSON] лист-вимогу про повернення заборгованості за кредитом /а.с. 20, 21/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебував у договірних відносинах з позивачем, але взятих на себе зобовязань належним чином не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 175984 грн. 35 коп., яку необхідно стягнути з [PERSON] У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2639 грн. 77 коп.

Outcome: approved