overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

24 березня 2015 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 11 жовтня 1997 року у Демидівському сільському ЗАГС Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 4 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зраду чоловіка. З липня 2014 року вона проживає окремо від чоловіка. Просила шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, доповнень не має, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 11 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Демидівському сільському ЗАГС Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 4 Сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , які проживають з позивачем. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки у липні 2014 року, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивачем сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією, тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

24 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 25 вересня 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з 2012 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згідна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Між ними мається домовленість про утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 591. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

24 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 21 вересня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з жовтні 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 712. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

24 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 29 грудня 2007 року перебуває у шлюбі, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1072. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з 2012 року. Вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та смю, несумісність характерів. Спору про поділ майна немає. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №119060, виданого 29 грудня 2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1072, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Камаралі». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він обґрунтував тим, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини вони припинили, разом не проживають. Від шлюбу мають одну малолітню дитину. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 033052, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області (а.с.7). Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не спілкуються, примирення не досягли, кожен з них не бажає зберегти сімю. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає необхідним залишити позивачці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві, яку направив до суду позов підтримує повністю, просить провести розгляд справи без участі представника, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначив в позові, що 10 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/7655/82/118193 за умовами якого останній отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 102 тис. грн. на строк по 10 вересня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15 % річних. Позичальник не виконував зобов'язання щодо погашення кредиту. За порушення строків повернення кредитної заборгованості, відсотків та комісії за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення згідно п.10.1 Договору. Станом на 25 лютого 2015 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 47146 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №014/7655/82/118193 від 10 вересня 2007 року, укладеного між ПАТ « Райффайзен Банк Аваль » та [PERSON] останній отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 102 тис. грн. на строк по 10 вересня 2017 року Відповідно до п.1.4 Договору процентна ставка за користування кредитом становить 15 відсотків річних. Пунктом 10.1 Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом та комісії позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості за [PERSON] станом на 25 лютого 2015 року мається заборгованість за кредитним договором в розмірі - 47146 грн. з яких сума заборгованості за кредитом становить - 32300 грн., заборгованість по процентам - 3141,45 грн. , пеня - 11704,55 грн. ( арк..с. 6-9) З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 471,46 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 липня 2003 року, про що було зроблено актовий запис № 17. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з червня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 26 липня 2003 року. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 липня 2003 року, про що було зроблено актовий запис № 17 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] року його батька [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позову, відповідачі - про його визнання. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 25 грудня 2001 року виконкомом Гутянської сільської ради, вбачається, що [INFO] року [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON] житлового будинку, що на [ADDRESS], свідчать витяг з погосподарської книги №3 за 2015 рік Гутянської сільської ради та довідка цієї ж ради від 16.02.15 №137. [PERSON] на виконання вимог ст.549 згаданого Кодексу прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном, у тому числі шляхом проживання у спадковому будинку, що стверджується довідкою Гутянської сільської ради від 16 лютого 2015 року №137. З огляду на прийняття [PERSON] таким шляхом спадщини після смерті батька Другою Луцькою нотаріальною конторою 23 грудня 2003 року було зареєстровано спадкову справу №2559655, про що свідчить витяг із Спадкового реєстру від 19.02.15. Як вбачається із спадкової справи №2559655 інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], які також є дітьми спадкодавця [PERSON], спадщину не прийняли: у володіння та управління спадковим майном не вступили, заяв про прийняття спадщини у 6-місячний строк до нотаріуса не подали, оскільки на дану спадщину не претендували і не претендують, що стверджується їхніми заявами. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2015. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене на підставі досліджених доказів суд визнає за позивачем право власності на будинок з надвірними будівлями, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1441 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 жовтня 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 04 жовтня 2004 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Стверджує, що сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені з лютого 2012 року. Вказує, що майнових спорів між ними немає, дитина проживатиме з нею. В зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved