Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

26 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору, стягнення суми та неустойки. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2019 року справу було прийнято до розгляду суду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2020 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2020 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові, з урахуванням уточнень, посилалася на те, що 11 жовтня 2019 року вона уклала з відповідачем договір про виготовлення та передачу у власність ПВХ конструкцій, за умовами якого відповідач зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій вартістю 4 837 гривень. 1 500 гривень було передано відповідачеві як завдаток, решту мала сплатити протягом 12 місяців без відсотків. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов`язаний був передати у власність позивача виготовлений виріб протягом 30 робочих днів з моменту укладання договору. 17 жовтня 2019 року позивач зателефонувала для уточнення дати установки, проте їй повідомили, що без попередньої оплати замовлення, виріб виготовлений не буде. 22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з письмовою заявою про розірвання договору і повернення сплачених коштів, але отримала відмову. Продовжувати договірні відносини з відповідачем позивач не бажає, просила суд договір розірвати, стягнути з відповідача на свою користь кошти, сплачені за договором, у розмірі 1 500 гривень та неустойку у розмірі 5 949 гривень 51 коп. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач ФОП [PERSON] про час та дату судового розгляду повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2019 року між [PERSON] і ФОП [PERSON] укладено договір індивідуальний номер замовлення GD-00561, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується організувати передачу у власність позивача ПВХ конструкцій, а замовник зобов`язується оплатити і прийняти роботу (а.с. 8). Також 11 жовтня 2019 року між позивачем підписано додаток № 1 до договору № 00561, за умовами якого [PERSON] підтвердила, що вона належним чином повідомлена про умови та порядок виготовлення виробу та про умови розірвання договору та їй у повній мірі надано інформація про товар, умови оплати та доставки, а також про умови кредитування (а.с. 9). 11 жовтня 2019 року позивач сплатила ФОП [PERSON] 1 500 гривень (а.с. 8). 22 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася із заявою-претензією до відповідача про розірвання договору та повернення сплаченого завдатку у розмірі 1 500 гривень (а.с. 10-11). Листом ФОП [PERSON] повідомив позивача про відмову у задоволенні її вимог про розірвання договору та повернення завдатку у розмірі 1 500 гривень (а.с. 12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так відповідно до умов п. 2.1 договору індивідуальний номер замовлення GD-00561 від 11 жовтня 2019 року вартість виробу становить 4 837 гривень, а п. 2.3 визначено що борг «до передання у власність» становить 3 335 гривень. Згідно з п. 3.1.1 борг «до передання у власність» має бути сплачений замовником не пізніше 20 днів з дня сплати завдатка. Також п. 4.2 договору індивідуальний номер замовлення GD-00561 сторони погодили, що у разі несплати договору, договір може бути розірвано та всі додатки до договору будуть недійсними; у разі сплати замовником завдатку і подальшим невиконанням п. 3.1 або п. 3.1.1 даного договору, завдаток замовникові не повертається. Згідно із ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до умов договору індивідуальний номер замовлення GD-00561 (п.п. 2.1, 2.3, 3.1.1) сторони погодили вартість договору та те, що замовник має сплатити вартість договору протягом 20 днів з дня сплати завдатку. Крім цього, сторони погодили, що після оплати вартості виробу виконавець зобов`язаний передати у власність замовника виготовлений виріб протягом 21 робочого дня. Згідно із п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки при укладенні спірного договору позивач була належним чином і в повному обсязі повідомлена про умови, строки та порядок оплати виробів ПВХ, а також, що ПВХ конструкції виготовляються під індивідуальний розмір та поверненню не підлягають, а виконавець зобов`язаний передати виріб після його оплати у строк, встановлений договором, [PERSON] не було виконано умови щодо оплати вартості ПВХ конструкцій у строк, передбачений п. 3.1.1 договору індивідуальний номер замовлення GD-00561 від 11 жовтня 2019 року, то у відповідача не виникло обов`язку виконання умов договору. Пунктом 2.2 договору індивідуальний номер замовлення GD-00561 визначено, що сума, сплачена замовником у розмірі 1 500 гривень є завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Приписами ч. 1 ст. 571 ЦК України встановлено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Суд не приймає до уваги посилання позивача на ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж, оскільки у додатку № 1 до договору № 00561, підписаного [PERSON] , зазначено, що договір індивідуальний номер замовлення GD-00561 від 11 жовтня 2019 року укладений в офісному приміщенні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12 квітня 1996 року, вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я та життєдіяльності. Встановлений Законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним. Законодавчими актами і договорами, які не суперечать Закону, можуть бути передбачені й інші права споживачів та зобов`язання продавців, виготівників, виконавців. Таким чином, оскільки невиконання умов договору спричинено саме діями споживача, які полягали у несплаті вартості виробів з ПВХ, відповідальність за невиконання яких передбачена умовами самого договору, що погоджено сторонами, то позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахування того, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрат у розмірі 1 536 гривень 80 коп. (768 гривень 40 коп. за позовну вимогу немайнового характеру та 768 гривень 80 коп. за позовну вимогу майнового характеру) підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed