Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

26.05.2009 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Лайф», [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосп-Південь» про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 30.03.2007 року між позивачем та ТОВ «Фуд Лайф», був укладений кредитний договір № 2271\за умовами якого, ТОВ «Фуд Лайф» був наданий кредит у розмірі 114383,28 грн., а ТОВ «Фуд Лайф» зобовязалась повертати кредит щомісячними платежами, а також сплачувати проценти за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязання, між позивачем та ТОВ «Сільгосп-Південь», [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких, ТОВ «Сільгосп-Південь», [PERSON] зобовязались відповідати перед позивачем за належне виконання зобовязання з боку ТОВ «Фуд Лайф». У звязку з тим, що ТОВ «Фуд Лайф». належним чином не виконала зобовязання, виникла заборгованість у розмірі 3709 грн. 19 коп. 10.11.2009 року позивач вточнив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість за Кредитним договором в розмірі 17\~342, 57 грн. Представник позивача [PERSON] за довіреністю від 11.01.2010 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З кредитного договору № 2271/ OF від 30.03.2007 року вбачається, що позивач надав ТОВ «Фуд Лайф» кредит в сумі 114383,28 грн. до «29» березня 2001 року, а ТОВ «Фуд Лайф» зобовязалась сплачувати кредит, відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісію, пеню та штрафи, визначені умовами договору. Матеріалами справи встановлено, що позивач надав ТОВ «Фуд Лайф» кредит, згідно умов договору, що підтверджується копією квитанції від 03.03.2007 року, та свідчить про належне виконання зобовязання позивачем. З договорів поруки № 2977-СО від 30.03.2007 року та №4781-СО від 06.03.2007 року укладених між ВАТ «Морський транспортний банк» з однієї сторони та ТОВ «Сільгосп-південь» і [PERSON], з другої сторони, вбачається, що в якості забезпечення виконання зобовязання, ТОВ «Сільгосп-південь» та [PERSON] зобовязались відповідати перед ВАТ «Морський транспортний банк» за належне виконання ТОВ «Фуд Лайф» зобовязань по кредитному договору як солідарні боржники. Судом встановлено, що відповідач ТОВ «Фуд Лайф» порушило умови кредитного договору в частині щомісячній сплаті відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом та процентами в розмірі 15728,20 грн., в якості відповідальності за неналежне виконання зобовязання була нарахована пеня в розмірі 1614 грн. 37 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ТОВ «Фуд Лайф» дійсно порушило зобовязання встановлене кредитним договором № 2271/OF, незважаючи на пропозиції та вимоги позивача, які були надіслані в письмовій формі щодо сплати заборгованості, відповідач оплату боргу за користування кредитними коштами не здійснює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушених умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 173,43 гривень, та витрати з ІТЗ у розмірі 250 гривень, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved