Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

24 вересня 2020 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Відповідно до договору купівлі - продажу та державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстрований її колишній співмешканець, відповідач по справі [PERSON] , який не проживає за місцем реєстрації з 2008 року, на усні прохання позивача про зняття з реєстрації з належного їй будинку відповідач категорично відмовляється. У зв`язку з тим, що в належному позивачу будинку зареєстрований відповідач, у неї виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, зокрема, на даний час вона має намір продати належний їй будинок, проте реєстрація в ньому відповідач заважає їй зробити це. Відповідач своїм не бажанням у добровільному порядку знятись з реєстрації чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні її майном. Домовленості між позивачем та відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності понад рік, немає. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що відповідач втратив право користування будинком [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік, відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації. Відповідач відзиву на позов не подав. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 13.10.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Справа призначена до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18.11.2020. 18.11.2020 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач свої позовні вимоги підтримала. Просила розглянути справу у спрощеному проваджені у її відсутність. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] . На адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.24). Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає. Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] , що стверджується копіями: договору купівлі - продажу від 31.08.1190 року; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію права водності (а.с.7,9). Згідно копії рішення виконавчого комітету Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №4, будинку, який рахується за [PERSON] в [ADDRESS] присвоєно поштову адресу (а.с.8). Відповідно до копії довідки від 13.08.2020 № 295, виданою виконавчим комітетом Телелинецької сільської ради [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але не проживає за місцем реєстрації з 2008 року і по даний час (а.с.10). Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони містять інформацію про предмет доказування. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] понад один рік без поважної причини не проживає в належному позивачу будинку, за умови відсутності підстав збереження за ним житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, приходить до висновку, що право власника даного житла - позивача [PERSON] порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача слід стягнути сплачену позивачем суму судового збору.

Outcome: approved