Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

25 лютого 2021 року Акціонерне Товариство «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання та реєстрації відповідача: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 45 607 грн. 91 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з нього суму індексу інфляції у розмірі 7\~496,52 грн., 3% річних у розмірі 2953,91 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 270 грн. Ухвалою суду від 09.04.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. У відповідності до вимог ЦПК до суду було надано Відзив на позовну заву. Представник відповідача - адвокат Троценко О.М. просила у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, та посилалась на наступне: суми нарахувань взагалі не підтверджені жодним документом, термін позовної давності по нарахуванням сплив; відомості таблиці з нарахування не підтверджено жодним документом; в виписці з особового рахунку - по суті бухгалтерській довідці до розрахунку боргу не обґрунтовано документально наявність боргу взагалі, - жодного первинного документу з надання послуг опалення не додано - розрахунок по суті містить перелік сум заборгованості документально не підтверджених щомісячно. Крім того представником Відповідача було подано заяву в якій вона просила застосувати строк позовної давності з огляду на наступне: Заборгованість по оплаті на надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення Відповідачу за адресою: [ADDRESS] стягується за період з жовтня 2013 року по лютий 2021 року у розмірі 45 607 грн. 91 коп., у тому числі у сумі 7 496,52 грн., як вбачається з таблиці розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат, за якою термін позовної давності сплив. Крім того, за заборгованістю у сумі 7 496,52 грн., термін позовної давності за якою сплив, нараховано 3% річних у сумі 2953,91 грн. Отже, з урахуванням терміну позовної давності сума що стягується з відповідача за підрахунками представника відповідача має бути меншою. У відповідності до вимог ЦПК до суду було надано відповідь на відзив. У відповіді на відзив Представник позивача заперечує проти доводів Відповідача, стверджує, що послуги надані, та позовна давність переривалась здійсненням оплати за послугу теплопостачання, а саме: в червні місяці 2014 року - 200,00 грн., в липні місяці 2014 року - 200,00 грн., в серпні місяці 2014 року - 200,00 грн., в вересні місяці 2014 року - 200,00 грн., в жовтні місяці 2014 року - 200,00 грн., в листопаді місяці 2014 року - 200,00 грн., в грудні 2014 року - 200,00 грн., в січня 2015 року - 200,00 грн., в жовтні місяці 2016 року - 760,00 грн., в листопаді місяці 2016 року - 30,00 грн., в грудні 2016 року - 500,00 грн., в січні 2017 року - 749,32 грн., в лютому 2017 року - 50,00 грн., в березні 2017 року - 150,00 грн., в жовтні 2017 року - 50,00 грн., в листопаді 2017 року - 50,00 грн., в січні 2018 року - 70,00 грн., в квітні 2018 року - 100,00 грн., в листопаді 2018 року - 100,00 грн., в січні 2019 року - 220,13 грн., в лютому 2019 року - 50,00 грн., в березні 2019 року - 50,00 грн., в листопаді 2019 року - 100,00 грн. У відповідності до вимог ЦПК до суду було надано письмові пояснення. У письмових поясненнях Представник відповідача не погоджується з викладеним у відповіді на відзив, вважає, що термін позовної давності за позовними вимогами - за заборгованістю у сумі 45 607 грн. 91 коп.,сплив оскільки платежі на які посилається Позивач у вказаний період часу та за вказану заборгованість Відповідачем не здійснювались, а в зазначених платежах, на які посилається Позивач в обґрунтування переривання позовної даності чітко вказано за який період нарахувань здійснено оплату, таким чином, Відповідач не визнавав нарахування у сумі у сумі 45 607 грн. 91 коп., грн. Платежі на які посилається Позивач було здійснено за поточні періоди нарахувань, а не оплату основного боргу. Враховуючи зазначене, Представник Відповідача просить застосувати строки позовної давності. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала клопотання про слухання справи без її участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та долучила до матеріалів справи розрахунок заборгованості. Представник відповідача та відповідач до судового засідання не з`явились. Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи без її участі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», на яку відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Приписами частини першої статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Щодо доводів представника відповідача, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог та детального розрахунку (зокрема, паспортів готовності до роботи, актів постачання теплової енергії до будинку), то вони спростовуються наданими актами про теплопостачання. Встановлено тарифи на опалення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ». Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] за послуги з опалення та гарячого водопостачання, заборгованість станом на 01.02.2021 року складає 45 607 грн. 91 коп. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем та його представником не надано. Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). За правилами статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Приписами частини четвертої статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що позовна давність не переривалась. Враховуючи зазначене, згідно з наданим представником позивача до суду розрахунком заборгованості, розрахунком суми компенсації за інфляцію, розрахунку 3% річних, з урахуванням заявленого відповідачем застосування позовної давності, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири по [ADDRESS] має бути стягнута в межах строків позовної давності за період з 01 лютого 2018 року по 01.2.2021 року, яка становить 32\~405,96 грн., а не за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 45 607,91 грн., суми компенсації за інфляцію мають бути стягнуті в межах строків позовної давності за період з 01 лютого 2018 року по 01.02.2021 року, яка становить 2155,20 грн., а не за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 7496,52 грн., 3% річних мають бути стягнуті за період з 01 лютого 2021 року по 01.02.2021 року, яка становить 1440,90 грн., а не за період з 01 жовтня 2013 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 2953,91 грн. АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», окрім вимоги про повернення відповідачем боргу за надані ним послуги, останній має сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати. Так, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки, неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином з відповідача підлягають стягненню: заборгованість по оплаті за централізоване опалення з лютого 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 32\~405,96 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 2155,20 гривень, 3 % річних у розмірі 1440,90гривень, а всього 36\~002 ( тридцять шість нуль нуль дві) гривні 06 копійок. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить 2 270,00 грн.

Outcome: partial