Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

26 лютого 2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 17 березня 2001р. він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2014р. шлюб укладений між ними, зареєстрований 17 березня 2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №51 було розірвано. Відповідно до рішення суду від 14.03.2014р. він був платником аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], а отримувачем аліментів була відповідачка. Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2014р. про стягнення аліментів з нього на користь неї на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] було припинено. На даний час вона проживає окремо та ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина вона не надає. Те, що вона добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, суттєво погіршало матеріальне становище його та їх дитини. Йому важко одному утримувати сина, тому він змушений був звернутися до суду з позовом про примусове стягнення із неї аліментів на утримання [PERSON], до його повноліття на його користь. Посилаючись на те, що відповідач працює, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, знаходиться в працездатному віці, фізично здорова, аліменти нікому не платить, на її утриманні непрацездатних осіб не знаходиться, а він позбавлений належним чином утримувати малолітню дитину, позивач просив стягувати із відповідача аліменти на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку та (або) доходу щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а також допустити негайно виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та стверджував, що відповідач не надає матеріальної допомоги синові. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала і пояснила, що згодна сплачувати аліменти. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Вона працездатна, працює і може сплачувати аліменти на утримання сина. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідачки аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з 26 лютого 2015р. та до настання повноліття малолітньої дитини, оскільки відповідачка є матір'ю дитини та зобов'язана матеріально її утримувати. Встановлено, що відповідачка як матір зобов'язана надавати матеріальну допомогу на дитину. Інших утриманців вона не має. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved