Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

26.11.2018 року представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 13006,47 грн. за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 року та судові витрати в сумі 1762 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 13006,47 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 13.12.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Представник позивача надав клопотання, в якому вказує, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.09.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» найменування якого в послідуючому було змінено на АТ КБ «Приват Банк», так як АТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обов»язків ПАТ КБ «Приват Банк», про що зазначено у п. 1.7 Статуту АТ КБ «Приват Банк», було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 13.11.2018 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 13006,47 грн., з яких: 400,26 грн. - заборгованість за кредитом; 955,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10555, 12 грн. - заборгованість за пенею; заборгованість по судовим штрафам - 1095,55 грн. (а.с.7-8). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Одночасно суд враховує те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами та правилами надання банківських послуг сплата пені та штрафу передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. Таким чином позов в частині стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 595,55 грн. штрафу ( процентна складова) не підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. З огляду на викладене, позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, із стягненням з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 400 грн. 26 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 955 грн. 54 коп., 10555 грн. 12 коп. пені, що в загальному складає 11910 грн. 92 коп.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн.. Тому, з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1613 грн. 46 коп. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial