Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

24 вересня 2015 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся позивач з вищеназваним позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні його власністю шляхом не чинити перешкоди у користуванні відповідачем та інших осіб житловим будинком з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою : Одеська область , Овідіопольський район, с Нова Долина, вул. Молодіжна, 39 та виселити відповідачів та інших осіб з житлового приміщення . Позивач зазначив, що домовився зі [PERSON] про продаж відповідачці належного позивачу на праві власності житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область , Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Молодіжна, буд. 39. Сторони досягли згоди щодо ціни, нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, користування предметом купівлі-продажу. Відповідачка [PERSON] сплатила представнику позивача 73 000 доларів США. Продавець на виконання домовленості між сторонами надав право користуватися предметом договору за умови використання його за цільовим призначенням, за умови сплати за одержані користувачем будівлі та земельної ділянки комунальні послуги та обовязкові платежі, за умови укладення сторонами нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу у строк до 28.11.2013 року, майбутній покупець зголосилася на такі умови і у листопаді 2012 року вселилася у вищевказаний будинок. Позивач підготував необхідні для укладення договору купівлі-продажу документи, погодив з нотаріусом дату укладення та посвідчення договору купівлі-продажу про що сповістив відповідачку та одержав від останньої згоду. Але майбутній покупець у призначений час та дату до нотаріуса не зявилася, свою неявку згодом пояснювала різними побутовими причинами серед яких були і відсутність на необхідної суми грошей - 101 000 доларів США. Після чого, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] і малолітним сином [PERSON], [INFO], безпідставно з листопада 2012 року до цього часу користуються належним на праві власності [PERSON] домоволодінням. В ході судового засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідачі до суду не зявилися та фактично позов не визнали. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку з господарськими спорудами, згідно договору дарування № 86 від 24.02.2009 року, який належними чином зареєстрований у компетентних установах. Відповідно до ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, в звязку з тим , що відповідач у добровільному порядку не звільняє спірний житловий будинок , якій належить на праві приватної власності позивачу , суд вважає необхідним зобовязати відповідачку не чинити перешкод у користуванні власністю . Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З пояснень представника позивача видно, що відповідачі по справі фактично проживають у спірному житловому будинку за вищевказаною адресою з неповнолітньою дитиною, що підтверджується власноручним листом позивача та повідомленням по формі № 119 Укрпошта. При наявності проживання відповідачів у спірному житловому буднику перешкоджає позивачу у користуванні даного нерухомого майна, а тому суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] перешкоджають здійснювати право власності що спірного житлового будинку . Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зверталася до Овідіопольського районного суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, що підтверджує невиконання нею умов домовленості щодо покупки домоволодіння, а також і поряд з цим ухилення відповідачки від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на умовах, досягнутих сторонами 28 листопада 2012 року дають підстави вважати, що Відповідачка не мала наміру виконувати умови договору купівлі-продажу від 28.11.2012 року, з дня його укладення у формі «домашньої угоди». Дії відповідачів, а саме несплата узгодженої суми вартості садиби, звернення до Овідіопольського районного суду з позовом до [PERSON] і інших про визнання договору недійсним, про повернення грошових коштів також підтверджують відсутність у відповідачів наміру купівлі садиби Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі всіляко перешкоджають у праві користування житловим приміщення, проживають у житловому будинку без відповідних правовстановлюючих документів та підстав, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та виселити відповідачів з житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Молодіжна, 39.

Outcome: approved