Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

24 липня 2014 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю на протязі 55 років, без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 120141, виданого Вовчанською райдержадміністрацією Харківської області 06 травня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 518. Просила встановити факт проживання однією сім'єю, визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Вовчанської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення їхньої сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. [PERSON] (спадкоємець) та [PERSON] (спадкодавець) з 01 січня 1970 року по [INFO] року проживали однією сім'єю за адресою : [ADDRESS], вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, що підтверджується довідкою № 909 від 19 квітня 2014 року виконкому Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області ( а.с.9). Факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON], більше п'яти років до часу відкриття спадщини, також підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON].( а.с.10-15). Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Проте, відповідно до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України цей Кодекс набирає чинності 1 січня 2005 року, але не раніше набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України. А саме даний кодекс набрав чинності 01 вересня 2005 року. Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень СК України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, що відбулось 01 січня 2004 року. Таким чином, виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі ст. 273 ЦПК України може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають. Таким чином, заявлені вимоги за період з 1958 року по 31 грудня 2003 року підпадають під застосування Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред. 1969 року), нормами якого чітко визначено реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений Кодекс не передбачав право встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. [PERSON] помер [INFO] року у смт. Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, згідно копії свідоцтва про смерть виданого 24 вересня 2013 року Білоколодязькою селищною радою Вовчанського району Харківської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 120141, виданого Вовчанською райдержадміністрацією Харківської області 06 травня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 518 (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Так як, спадкоємці першої - третьої черги за законом відсутні, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] року [PERSON], як така, що проживала з ним однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial