Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

25 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що складається із житлового будинку площею 119,0 кв.м., сараю - літньої кухні з підвалом площею 30,5 кв.м., сараю площею 17,7 кв.м., огорожі площею 12,6 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який був власником домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем померлого за законом, як спадкоємець першої черги - дружина. Спадщину прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом із померлим. Інші спадкоємці відсутні. Однак у видачі свідоцтва про спадщину за законом державним нотаріусом позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння, який було втрачено ще за життя спадкодавця. У зв'язку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно у судовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності і задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, селищний голова В.О. Ананчук також надав суду письмову заяву, у якій визнав позов [PERSON], та просив справу розглянути за відсутності представника селищної ради. 15 грудня 2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218 ЦК України). Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] в с. Подолянське Віньковецького району Хмельницької області помер [PERSON], який був власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, та спадкоємцем майна померлого за законом, як спадкоємець першої черги є дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом із ним та перебувала у зареєстрованому шлюбі. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER]; довідкою Віньковецької селищної ради № 2358 від 18.11.2014 року, згідно якої померлий [INFO], [PERSON], до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS], і до складу його сім`ї входила дружина [PERSON] та внук [PERSON], 2003 року народження. Разом з тим, із акту, складеного 21.11.2014 року депутатом селищної ради Ковальом В.М. з участю [PERSON], [PERSON], [PERSON], слідує, що громадянин [PERSON], який прописаний в [ADDRESS], на день смерті [PERSON], який помер [INFO], за даною адресою не проживав. Відповідно до довідки Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро» № 1-275 від 27.07.2014 року згідно реєстрації та алфавітних книг Віньковецького БТІ на ім'я [PERSON] видавалось свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS], від 24.01.2003 року. Згідно даних оцінювального акту Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро», вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], 1980 року побудови: житловий будинок «А-І», веранда «а», підвал «пд», сарай - літня кухня «Б», підвал «пд», сарай «В», огорожа «№» - становить 27889 гривень. Постановою державного нотаріуса від 13.11.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння в [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно, а відповідно до інформації державного нотаріуса № 702/01-16 від 02.12.2014 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Подолянське Віньковецького району, не відкривалась. Оцінивши надані позивачкою докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на вказане нерухоме майно у відповідності до закону, що діяв на той час, та зареєстрував своє право власності в органах БТІ, однак в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на домоволодіння спадкоємець [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, встановивши, що позивачка є спадкоємцем майна померлого [PERSON], та зокрема житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], спадщину прийняла, та враховуючи, що вона позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. Визнання права власності за позивачкою на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved