Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Львівської міської ради про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] однією сімєю в період із 01.01.2005 року до 20.11.2014 року та визнати за [PERSON] право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 20.11.2014 року: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 38,4 кв.м. та житловою площею 25,7 кв.м., та комори в підвалі площею 12,1 кв.м., що відноситься до даної квартири. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що за адресою вул. Джерельна 39/5 в м. Львові проживали та були зареєстровані [PERSON] та її сестра [PERSON] Позивачка [PERSON] була сусідкою [PERSON] та [PERSON] та за роки проживання по-сусідству між ними склалися теплі, дружні відносини, вони постійно підтримували стосунки, спілкувалися, разом відзначали дні народження, інші свята. З 2005 року стан здоровя [PERSON] та [PERSON] погіршився. У звязку з чим, сестри [PERSON] запропонували їй, позивачці [PERSON], проживати разом із ними у їхній квартирі, щоб дбати та опікуватися ними, на що позивачка погодилася. На протязі майже 10 років позивачка проживала з [PERSON] та [PERSON]. 09 липня 2013 р. померла [PERSON] а 20 листопада 2014 року померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: двохкімнатна квартира [ADDRESS] й приналежна до квартири комора в підвалі площею 12,1 кв.м., котра належала [PERSON] на праві приватної власності Оскільки з 2005 р. вона, позивачка [PERSON] з [PERSON] проживали однією сімєю у квартирі [ADDRESS], вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, турбувалися один про одного, підтримували морально, себто були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки та інших спадкоємців за законом по смерті [PERSON] не має, відтак просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, та його представника, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що за адресою: м. Львів вул. Джерельна 39/5 були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] що стверджується відмітками Відділу внутрішніх справ Шевченківського райвиконкому про місце проживання у паспортах [PERSON], серії КВ 273549, виданому Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28.09.1999 р., та [PERSON], серії КВ 327026, виданому Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 14.12.1999 р.; довідкою форми № 2 з місця проживання про склад сімї і прописки №1289 від 06.05.2015, виданою ЛКП Янів 405. Позивачка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою форми №2 з місця проживання про склад сімї і прописки №969 від 06.04.2015, виданої Львівським комунальним підприємством «Янів 405» Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. За роки проживання по-сусідству між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] склалися теплі, дружні відносини, вони постійно підтримували стосунки, спілкувалися, разом відзначали дні народження, інші свята Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що починаючи з 2005 року стан здоровя [PERSON] та [PERSON] різко погіршився, та в звязку з наведеним, сестри [PERSON] запропонували [PERSON], проживати разом із ними у їхній квартирі, щоб дбати та опікуватися ними, оскільки інших родичів у них не було. В 2005 році позивачка перевезла до [ADDRESS] свої речі, меблі, посуд. Вони вели спільний бюджет, витрачали кошти на придбання продуктів харчування, ліків, оплату комунальних послуг. 09 липня 2013 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №326474, що видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 10.07.2013 року, відповідний актовий запис №681 складено 10.07.2013 [PERSON] успаткувала 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті сестри [PERSON] що підтверджується долученими до матеріалів справи Свідоцтвом про право на спадщину від 24 01.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2014 року № 16685506. Після смерті [PERSON] позивачка продовжувала проживати в [INFO] та опікуватися [PERSON] [PERSON] обставина стверджується поясненнями свідків, даними при розгляді справи в суді та долученим до матеріалів справи актом № 50 від 06.04.2015 року складеним працівниками ЛКП «Янів 405» згідно якого, «зі слів сусідів [PERSON], [INFO] доглядала [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою Джерельна, 39/5 до дня її смерті, про що підтверджують сусіди: [PERSON], Джерельна, 41/10, та [PERSON], Джерельна, 41/3. 20 листопада 2014 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №371449, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 20.11.2014 року, відповідний актовий запис №1069 складено 20.11.2014. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно рекомендацій, зазначених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», та п. 5.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п. 23 зазначеної Постанови ПВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані по справі докази, оскільки інших спадкоємців по смерті [PERSON] немає, з 2005 р. позивачка [PERSON] з [PERSON] проживали однією сімєю у квартирі [ADDRESS], вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, турбувалися один про одного, підтримували морально, себто були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, суд вважає, що позовна заява є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved