Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

26 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ Приватбанк до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 60\~442 грн. 52 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № б/н, укладеного між сторонами у справі 17 серпня 2010 року, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 16 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 17 серпня 2010 року, станом на 13 червня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 850 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 40 638 грн. 11 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 600 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2\~854 грн. 41 коп., а всього 60\~442 грн. 52 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги (а.с. 69), а також письмові пояснення (а.с.73), зі змісту яких вбачається, що процентна ставка була збільшена відповідно до умов договору, з якими був ознайомлений та їх прийняв позичальник. Зазначено, що у разі нормалізації ситуації банком буде розглядатися питання про зниження ставок. Відповідач в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та часткове визнання позовних вимог (а.с.68), в якій зазначила, що не згодна із нарахуванням штрафів та пені за кредитним договором у зв*язку із проживанням в зоні АТО, а також просила перерахувати нараховану їй суму заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за базовою процентною ставкою, що була необґрунтовано підвищена банком. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17 серпня 2010т року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви від 17 серпня 2010 року (а.с.7), довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8-9) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-33), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % за користування кредитом на залишок заборгованості та сплатою комісії у розмірі 3% від суми операції, тощо (а.с. 8). Сторони узгодили розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних засобів в обліковому періоді, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 8). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк залишає за собою право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку невиконання зобов*язань за договором на вимогу банку клієнт зобов*язаний виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.4-6) станом на 13 червня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 15 850 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 40 638 грн. 11 коп., нарахованої пені та комісії в розмірі 600 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2 854 грн. 41 коп., а всього 60\~442 грн. 52 коп. Судом встановлено, що у заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. При цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 квітня 2015 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, що підтвердив представник позивача у письмових поясненнях (а.с. 73), повідомивши, що у подальшому відсоткова ставка була змінена згідно наказів банку (а.с.75-79). В той же час, довідка про умови кредитування такої умови кредитування не містить (а.с. 8-9). Отже, підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22 вересня 2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16 жовтня 2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Витребуваний судом за клопотанням відповідача [PERSON] розрахунок заборгованості за базовою процентною ставкою позивачем суду не надано з посиланням на відсутність такої можливості з причини дії інших розмірів процентних ставок (а.с.73), у поясненнях позивачем зазначено, що перерахунок заборгованості можливий лише на підставі рішення суду. Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд дійшов до наступного. Як вбачається з заяви позичальника та не оспорюється сторонами при укладенні кредитного договору погоджена процентна ставка по кредиту 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01 квітня 2015 року по 31 червня 2016 року включно виходячи з базової процентної ставки 2,5 % на місць повинні дорівнювати: 14 місяців х 2,5 % х 15256,09 грн. = 5339,63 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем виходячи із процентної ставки 2,5% на місяць до 01 квітня 2015 року у розмірі 7357,68 грн. Загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 5339,63 грн. + 7357,68 грн.= 12697,31 грн. Також, враховуючи заявлене відповідачем клопотання (а.с. 68), суд вважає неправомірним нарахування позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 34, 68). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 13 червня 2016 року без врахування нарахованих пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 15850 грн., - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12\~697 грн. 31 коп., нараховану комісію у розмірі 600 грн., а всього 29 147 грн. 31 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial