Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

25.04.2016р. [PERSON] пред»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років вона та відповідач не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності спільної дитини, що в подальшому може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі відносини в родині між чоловіком та жінкою, формування її світогляду. Вона та відповідач неодноразово протягом останніх років намагалися обговорювати та спокійно вирішувати особисті сімейні проблеми, проте позитивних результатів це не дало. Вона дійшла висновку, що розлучення є єдиним виходом для будування подальшого життя та збереження нормального бачення дитини про сім'ю. Крім того, відповідач особисто вирішив розірвати з нею будь-які стосунки, пішов з помешкання, не відвідує її та спільну дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні сина. У зв»язку з цим збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Спільний син проживає та надалі буде проживати з нею. Питання майна, набутого в період перебування в шлюбі будуть вирішуватись в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Також зазначала, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально їй та спільній дитині не допомагає. Між нею та відповідачем на час пред'явлення даного позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач працює, проте розмір його офіційної заробітної плати є незначним, порівняно з його дійсними доходами. Крім того, він останні роки неодноразово змінював місце роботи, мав непостійний та нерегулярний та неофіційний дохід. Відповідач не має інших неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб. Вона ж отримує заробітну плату близько 2 000 грн., яка є недостатньою для утримання неповнолітнього сина так її особисто проживання. Просила шлюб з відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін в твердій грошовій сумі, в розмірі 800,00 грн. щомісячно з моменту звернення з позовом до суду до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Також пояснила, що відповідач з вересня 2015р. надеє їй на утримання сина по 400 грн щомісяця. Проте вона витрачає на сина по 1200-1400 грн щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував поти розірвання шлюбу, вважав, що перебування в шлюбі суперечить його інтересам, оскільки він не виключає створення нової сім»ї. Вимоги про стягнення аліментів визнав частково, в розмірі 500-600 грн. щомісяця. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню Судом встановлено, що 19 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м.Києва, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №235. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають загального бюджету. За твердженням сторін, подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам їх сина. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин шлюб сторін існує формально, збереження сім»ї буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що мають істотне значення, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Малолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Звертаючись в суд з позовом, позивачка стверджує, що між нею та батьком дитини не досягнуто згоди щодо утримання сина у добровільному порядку, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від [PERSON] у примусовому порядку. З урахуванням розміру суми коштів, що надаються відповідачем позивачці на утримання сина з вересня 2015р. - по 400 грн щомісяця, суд приходить до висновку, зазначена сума, що сплачується відповідачем на утримання спільної дитини, є недостатньою для утримання дитини сторін протягом місяця, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін суд, з урахуванням положень ст.180 СК України, вважає обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, що підлягає до стягненню з відповідача, суд, відповідно до ст.182 СК України, ураховує: стан здоров'я дитини - відсутність даних про наявність в дитини хронічних захворювань, наявність яких вимагала б витрат на його лікування понад загальновідомі витрати на лікування для дитини відповідного віку; матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме - відсутність даних про наявність у відповідача хронічних або інших захворювань, які потребують періодичних витрат; відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, чи інших утриманців. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина сторін у твердій сумі, в розмірі 800,00 грн. З урахуванням зазначених вище обставин, виходячи з положень ст.184 СК України, суд вважає спосіб стягнення аліментів обґрунтованим. Разом з тим, з урахуванням повідомлених позивачкою даних щодо розміру щомісячних фактичних витрат її на утримання дитини, та даних щодо доходу відповідача, суд вважає вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина сторін в розмірі 700 грн щомісяця. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, суд ураховує, що з часу пред»явлення позову відповідачем позивачці на утримання дитини щомісяця перераховувалися кошти в розмірі 400 грн, тому суд вважає за необхідне врахувати зазначену обставину та період сплати відповідачем коштів у вказаному розмірі - від дня пред»явлення позову до постановлення рішення в даній справі, у зв»язку з чим вважає стягнути аліменти з відповідача у зазначеному вище розмірі не від дня пред»явлення позову, а з 25 травня 2016р. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 110, 112, 155, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial