Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

24 травня 2016 року неповнолітня [PERSON]В звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із заявою про надання судом права на шлюб. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з огляду на взаємні почуття любові та поваги має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO]. Крім того заявник перебуває у стані вагітності та чекає появи дитини. В звязку з тим, що заявник не досягла шлюбного віку, вона в порядку ст. 23 СК України звернулась до суду з метою отримання права на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала, прохала її задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним нею у заяві. Заінтересовані особи, а саме: представник відділу РАЦС Шишацького РУЮ в Полтавській області та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти заявлених вимог не висловлювали. [PERSON] просила надати її доньці право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, підтвердив взаємне з заявником бажання зареєструвати шлюб та народити дитину у повноцінній сімї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви, виходячи з наступного. Заявник [PERSON] народилась 29 грудня 1998 року, а отже достягне повноліття лише 29 грудня 2016 року (а.с.5-7). З пояснень заявника та заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що вони мають взаємні почуття любові та поваги один до одного, заявник [PERSON] чекає дитину від [PERSON] Так, згідно довідки 3-ої міської поліклініки м. Полтави від 17 травня 2016 року № 121 [PERSON] перебуває на 21-22 тижні вагітності (а.с.8). Враховуючи вищевикладене [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, але шлюбного віку [PERSON] досягне наприкінці грудня 2016 року тобто вже після народження дитини. В той же час вони бажають щоб дитина народилась в повноцінній сімї. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до приписів ч.3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно розяснень, наведених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Передбачених ст. 26 СК України обставин, що унеможливлюють перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі між собою судом не встановлено. Враховуючи взаємні бажання [PERSON] та [PERSON] зареєструвати шлюб між собою, перебування заявника [PERSON] на пізньому строку вагітності та бажання вказаних осіб народити дитину в повноцінній сімї, суд приходить до висновку, що надання заявнику права на шлюб відповідатиме її інтересам, а отже вважає необхідним задовольнити її заяву в цій частині. В той же час, враховуючи те, що негайне виконання судових рішень у справах про надання права на шлюб вимогами ст. 367 ЦПК України не передбачено, суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявника про звернення даного рішення суду до негайного виконання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial