Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

24 жовтня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та стягнення заборгованості за аліментами. В ході розгляду справи позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 21 жовтня 1994 року по квітень 2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу вони мешкали на квартирі у його батьків, які допомагали у вихованні та утриманні дітей. На початку квітня 2011 року [PERSON] забрала дітей та пішла в невідомо напрямку і з цього часу сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. На підставі рішення суду він з 07 червня 2011 року сплачував аліменти на користь відповідача. 07 травня 2012 року він звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів та стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання дітей, оскільки [PERSON] ухилялась від виховання та утримання дітей. Вказує на те, що вона грошові кошти на дітей не витрачала, вдома не ночувала, ніде не працювала, з травня 2012 року з дітьми не спілкується. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 серпня 2012 року його позов задоволений у повному обсязі. З травня 2012 року, на прохання дочки, [PERSON] мешкає з його батьками та навчається в школі за місцем реєстрації, а син [PERSON] мешкає з ним та з вересня 2013 року навчається в ПГТУ. Він працює в ПАТ «ММК ім. Ілліча», а на вихідні дні знаходиться з дочкою та батьками в с. Катеринівка. Від відповідачки він аліменти так і не отримує, що ставить його в скрутний матеріальний стан. Відповідач [PERSON] не приділяє уваги вихованню дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, ухиляється від спали аліментів, була оголошена у розшук виконавчою службою. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] до закінчення ним навчання, а також стягнути з [PERSON] заборгованість за аліментами передбачену ст.194-196 СК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], 2000 р.н., стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років, а також стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в розмірі 7500,80 грн., судові витрати покласти на відповідача. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Прокурор Наренкович Д.О. не заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась за невідомих суду причин, про місце, день та час слухання справи повідомлялась належним чином та своєчасно згідно діючого законодавства, у зв'язку з чим суд вважає за можливе із врахуванням положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився. Від голови ради опіки та піклування Малоянисольської сільської ради Володарського району Донецької області Бабай М.Х. надійшло клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої [PERSON], 2000 р.н., оскільки вона не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1994 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2012 року було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень наданих в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не створюють умов для отримання нею освіти; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків. Відповідно до характеристики [PERSON], 2000 року народження, виданої директором ЗОШ №29, [PERSON] навчалася у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №29 м. Маріуполя з 2007 р. по 2012 р. Батьки протягом 2010-2012 р. не приділяли належну увагу вихованню доньки. Мати, [PERSON], в школу не приходила,на дзвінки не відповідала. Її неодноразово бачили батьки молодших школярів у стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] не контролювала успішність доньки та відвідування занять. Згідно характеристики [PERSON], виданої 13 вересня 2013 року директором Малоянісольської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. В.В. Балабана Володарського району Донецької області, [PERSON] навчається у вказаній школі з шостого класу. Мешкає з бабусею та дідом. Батько, [PERSON], який мешкає в м. Маріуполь, регулярно відвідує родину на вихідних, турбується про дочку. Мати не приділяє уваги вихованню дочки, не цікавиться її життям, не бачиться з нею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2012 року, з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини її заробітку, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2012 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов родини неповнолітньої [PERSON] складеного 11 вересня 2013 року комісією в складі заступника директора з виховної роботи, класного керівника та педагога - організатора, [PERSON] мешкає з бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS] вона мешкає в родині, де створені нормальні умови для навчання та проживання. Батько [PERSON], який мешкає в [ADDRESS], щотижня з п'ятниці по неділю знаходиться з дочкою за адресою обстеження. Рада опіки та піклування Малоянисольської сільської ради Володарського району Донецької області в своєму висновку вказала, радою неодноразово була обстежена родина [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В родині мешкають: [PERSON] 1939 р.н., [PERSON] 1940 р.н. чоловік -мешкає без реєстрації, [PERSON], 2000 р.н. - онука, [PERSON], 1973 р.н. - син, який мешкає без реєстрації. Утриманням та вихованням [PERSON], 2000 р.н. займаються бабуся [PERSON] дідусь [PERSON] та батько [PERSON], який уділяє систематично час для дочки у вихідні та святкові дні у вільний від роботи час, оскільки працює на протязі робочої неділі в м. Маріуполь. [PERSON], мати неповнолітньої [PERSON] на протязі тривалого часу не відвідує її, не цікавиться життям дочки, матеріально не допомагає. Таким чином, суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, тому з метою захисту інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], 2000 року народження. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, то суд прийшов до висновку про їх задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розмірі аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З довідки №293 від 01 жовтня 2013 року виданої Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет» вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» факультету інформаційних технологій . Форма навчання - денна (бюджет). Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2014 рік. Відповідно до довідки виданої ЖКП «Житло «Центр», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] 1995 р.н. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання повнолітнього сина підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості по аліментам суд виходить з наступного. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 17 вересня 2013 року наданого державним виконавцем ВДВС Володарського районного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого документу №2/0519/2954/2012 від 09.08.2012 виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], загальна заборгованість по виконавчому документу станом на 01 вересня 2013 року становить 14 місяців та 7 днів, що в грошовому вираженні складає 7500,80 грн. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї грошових сум. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру та 243,60 грн. за подання заяви майнового характеру. На підставі ст. ст. 150, 164, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved