Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

25 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрований 14.05.2005р.. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON] [PERSON] - відповідач у справі, не приймає участі в спільному веденні господарства, не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні та не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Вважає, що відповідач, маючи не регулярний дохід, повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн.. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду письмову заяву, просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повній мірі. Просить позов задоволити (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з'явився, представивши в адресу суду письмову заяву, просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1000грн. на двох дітей (а.с.17). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі представлених суду доказів. Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, який зареєстровано 14.05.2005р.(а.с.3), у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.5) та [INFO] народився син [PERSON], які проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що малолітні діти позивачки проживають разом із останньою та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати таких не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] правомірною. Поряд з цим, розмір аліментів, на який претендує позивачка, суд вважає необґрунтовано завищеним, з підстав наведених нижче. Так, [PERSON] жодним доказом не доведено розмір доходів відповідача. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VII прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено: з 1 січня в розмірі 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Окрім цього, зазначеним вище Законом № 719-VII визначається розмір мінімальної заробітної плати, що з 1 січня 2014 року становить 1218 гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня. У такому ж розмірі визначено на цей період і прожитковий мінімум для працездатних осіб. При визначенні розміру аліментів, судом враховується, що стан здоров'я [PERSON] та [PERSON] задовільний, їм не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вони не мають. Також, при визначенні розміру аліментів, судом приймається до уваги і те, що стан здоров'я відповідача, задовільний. Таким чином, хоча вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей і є правомірною, однак із врахуванням наведеного вище та рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір таких на думку суду, підлягає до зменшення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів, а відповідач при наявності достатніх доказів - на зменшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved