Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

26 квітня 2019 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року, справа №176/1963/18, на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року, справа №176/272/18, на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що має на утриманні двох малолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Жовтоводського міського суду від 24 вересня 2015 року та судовим наказом від 02 березня 2018 року на користь відповідачок з нього стягуються аліменти у розмірі по ј частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, рішенням Жовтоводського міського суду від 26 березня 2018 року з його доходів стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/8 частини його доходу. Таким чином на день подачі позову до суду з нього утримуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі Ѕ частини доходу та додатково 1/8 частка доходу на утримання [PERSON] Але сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою, оскільки він отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн., і з цих доходів відраховуються аліменти у більшому ніж 50% його заробітної плати розмірі, що змусило його звернутись з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 13 травня 2019 року було відкрито провадження за вищезазначеною справою та вирішено розглядати справу у загальному порядку. Підготовче судове засідання двічі відкладалось за клопотанням відповідачки [PERSON] . Ухвалою суду від 05.08.2019 року, підготовче провадження було закрито та справа була призначена до розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначила, що наявність у позивача дитини від другого шлюбу та наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини не може бути доказом неможливості утримувати дитину від першого шюбу в розмірі, визначеного судом. Позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказує обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, як і не надає доказів про погіршення його матеріального стану. Також відповідачка [PERSON] вважає, що довідка про доходи позивача не може бути належним доказом по справі, оскільки не містить жодного посилання чи вираховуються аліменти з позивача на користь [PERSON] за вказаним рішенням. [PERSON] у своєму відзиві стверджує, що [PERSON] , та [PERSON] до теперішнього часу проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство, аліменти, які позивач сплачує на утримання їх малолітньої дитини, фактично залишаються у їх сімейному бюджеті. Зменшення розміру аліментів може значно погіршити умови утримання, фізичний і духовний розвиток її спільної з позивачем дитини, також приведе до порушення чинного законодавства в частині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у своїй заяві позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та не заперечує проти зменшення аліментів, що стягуються на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] . Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця до повноліття дитини, тобто до [INFO] , почавши стягнення із 17 червня 2015 року. (а.с.9-10) Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року було збільшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року у твердій грошовій формі розміром 700 грн. щомісяця до 930 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (11-12) Рішенням Жовтоводського міського суду від 04 грудня 2018 року було змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з дати набрання законної сили даним рішенням. /а.с.16-18/ Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 24 січня 2019 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Разом із тим судовим наказом Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року із [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14) Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . (а.с.15) Таким чином на час подачі позову до суду з позивача стягувались аліменти на утримання двох малолітніх дітей та дружини, у розмірі, який перевищував 50% його доходу. Згідно із довідкою №26 від 12 лютого 2019 року, [PERSON] працює в ТОВ «Ліра КР» та його заробітна плата за грудень 2018 року та січень 2019 складає 6110,00 грн. (а.с.20) За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також, матеріальне становище сторін, те що позивач офіційно працює в ТОВ «Ліра КР», а також те, що розмір аліментів встановлений законом на утримання двох дітей складає 1/3 частину від заробітку (доходу) платника аліментів суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання малолітніх дітей відповідача повинен бути зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. При цьому судом відхиляються доводи відповідача [PERSON] про те, що зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , призведе до порушення чинного законодавства в частині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та про те, що позивач не довів суду зміну свого матеріального становища, оскільки судом встановлено, та доведено, що із народженням другої дитини, матеріальне становищепозивача змінилося у бік погіршення, оскільки окрім малолітньої дочки [PERSON] , у нього з`явилось ще два утриманці, а саме малолітня дочка [PERSON] та її мати [PERSON] на користь якої він до 27 липня 2019 року сплачував аліменти. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач фактично проживає однією сім`ю з відповідачем [PERSON] та утримувані з нього аліменти на її користь залишаються у сімейному бюджеті, в результаті чого матеріальне становище позивача не погіршується, також не заслуговують на увагу, оскільки право одного із батьків отримувати з іншого аліменти на утримання спільної малолітньої дитини та дружини виникає незалежно від того проживають сторони спільно чи ні. На підставі викладеного

Outcome: approved