overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що знаходяться в шлюбних відносинах з 03 червня 2000 року. Шлюб зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 63. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що з останнім сімейне життя не склалося, різні погляди на життя. Майновий спір та спір з приводу виховання дитини відсутній. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 092416 вказано, що 03 червня 2000 року [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстрували шлюб Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 63.(а.с.6) Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України: позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що між сторонами шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, і вони не бажають їх продовжувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 лютого 2011 року відділом ДРАЦС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року, через відсутність порозуміння та поваги між ними та різні погляди на життя. Вказує на те, що відносин вони не підтримують, відповідач проживає з іншим чоловіком. На примирення не погоджується. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, миритись він не бажає. Відповідач [PERSON] направила до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб між ними, миритись вона не бажає. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, вказавши, що спільне життя і відповідачем не склалося, оскільки вона мають різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, тому вважає, що строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2012 року. Шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 24. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 листопада 2012 року він перебуває з відповідачкою по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 369. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка за домовленістю між сторонами проживає і надалі буде проживати з позивачем. Спільне життя між подружжям не склалося, останнім часом сторони не знаходять взаємопорозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 2015 року. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає, просить розірвати шлюб. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, прохала розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. І Із свідоцтва про шлюб (а.с.3), вбачається, що 21 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 369, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Воронець». Копією свідоцтва про народження підтверджується, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатною його матір - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання через свій стан здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання подав клопотання про розгляд заяви без його участі. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 267, [PERSON] страждає важким (хронічним та стійким) психічним розладом, у зв'язку з чим вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а/с 27-29). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 04 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з відсутністю бажання відповідача виховувати спільну дитину, а також те, що він не проживав разом із сім'єю більше року. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з березня 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 04 вересня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 338 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність бажання відповідача виховувати спільну дитину, а також те, що він не проживав разом із сім'єю більше року. З березня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 23 липня 2005 року, мотивуючи тим, що він постійно агресивно відноситься як до неї, так і до дітей. Вчиняє постійні сварки і погрожує насильством. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2011 року народження, і [PERSON], 2012 року народження. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 10.04. і 22.04.2015 р. без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач у своїй заяві погодилася на постановлення судом заочного рішення у справі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2005 року. Від вказаного шлюбу мають четверо малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з жовтня 2014 року. Причиною цього є те, що відповідач агресивно поводиться відносно позивача і їх дітей. Вчиняє сварки і скандали. Відповідач отримавши судову повістку за місцем реєстрації не скористався своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

25 березня 2015 року в с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Передмістя по вул.Завода,15 Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Із заповіту від 02.10.2001 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на випадок смерті розпорядилися своїм майном, а саме, жилим будинком з надвірними будівлями і спорудами, що належить їм на праві особистої власності і знаходиться в с.Передмістя по вул.Завода,15 Бучацького району Тернопільської області. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Передмістя по вул.Завода,15 Бучацького району Тернопільської області належить на праві власності подружжю [PERSON] та [PERSON]; 25 березня 2015 року в с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно у виді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Передмістя по вул.Завода,15 Бучацького району Тернопільської області; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за заповітом, що був складений ним 02 жовтня 2001 року і посвідчений секретарем Передмістянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів дочці [PERSON]; Відповідачка від обовязкової частки у спадковому майні відмовилася на користь позивачки. За тієї обставини, що після смерті [PERSON] спадщина відкрилася на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Передмістя по вул.Завода,15 Бучацького району Тернопільської області, суд вважає, що позивачкою частково доведено обставини, викладені нею у позовній заяві, отже, вона, як спадкоємець за заповітом, після смерті батька має право успадкувати ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

25 березня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що з 20 вересня 1980 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають дорослого сина. Одруження з відповідачем не склалося, чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного та виховання сина, що призвело в кінцевому результаті до припинення між ними шлюбних відносини. На протязі 30 останніх років вони проживають окремо. Неповнолітніх дітей не мають. Подальше збереження шлюбу шкодить її інтересам, оскільки вона бажає створити іншу сім'ю, однак розривати шлюб у органах РАЦСу відповідач відмовляється. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі теперішнє прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіслала заяву, якою просить суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання відповідача на заочний розгляд справи згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 1980 року сторони уклали шлюб (а.с. 7). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають повнолітнього сина. На протязі 30 останніх років сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивачки, оскільки вона остаточно бажає припинити будь-які відносини з відповідачем та створити нову сім'ю. Спору щодо спільно нажитого майна сторони не заявляють. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище - [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

25 березня 2015 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу В обґрунтування позову позивач зазначила, що 17 травня 2013 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, почуття любові та поваги втрачені. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про день та час судового засідання, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 12). Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2013 р., який зареєстрували у Виконавчому комітеті Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 207753 (а.с.3). Однак, сторони сумісно не проживають з жовтня 2014 р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сімї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

25 березня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач, перебуваючи в нетверезому стані погрожує їй фізичною розправою та кидається в бійку, а при цих подіях присутня дитина і на неї це негативно випливає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 липня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №397. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній на даний час, як пояснила позивачка, оскільки вони вирішують питання в позасудовому порядку. Як вбачається, позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо погроз відповідача фізичною розправою, що підтверджується висновками Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї, оскільки це буде суперечити інтересам позивача, і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved