Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

25.01.2019р. [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді дачного будинку, який розташований по [ADDRESS] . Вказане майно було придбано спадкодавцем в 2001 році на підставі договору купівлі-продажу, який було посвідчено на товарній біржі «ВА-БАНК». Після смерті батька, позивач у визначений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім нього, спадкоємцями також є [PERSON] та [PERSON] , які приходились померлому дружиною та донькою відповідно. Листом від 18.12.2018р. приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу відмовив позивачу у видачі свідоцтва на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу, який був би нотаріально посвідчений. Йому та іншим спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду. Рішенням у цивільній справі №654/1321/18 позов [PERSON] було задоволено та визнано за нею право власності на 1/2 частину дачного будинку, як спільну сумісну власність подружжя та 2/6 частини цього ж майна в порядку спадкування в тому числі за рахунок 1/6 частки, яка належала б [PERSON] . Таким чином, позивач посилаючись на неможливість реалізації своїх спадкових прав через нотаріальну контору, просить визнати за ним право власності на 1/6 вищевказаного дачного будинку, в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Згідно надісланої 05.09.2019р. заяви, представник [PERSON] - [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримують. Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їхнього задоволення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали цієї справи, справи №654/1321/18 та інвентарної справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2001 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав дачний будинок по [ADDRESS] . Вказана угода була посвідчена на товарній біржі «ВА-БАНК» в м. Херсоні, зареєстрована в реєстрі біржових угод за № 14 та в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в м. Херсоні. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Згідно положень частини 1 статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Казачкової М.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті після смерті батька [PERSON] . Внаслідок подання заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №19/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №49504531 від 18.10.2017р. У листі від 18.12.2018р. №433/01-16 приватний нотаріус вказав на відсутність права оформити та видати позивачу Свідоцтво про право на спадщину на дачу, яка знаходиться в [ADDRESS] , оскільки наданий правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу був посвідчений та зареєстрований на товарній біржі «ВА-БАНК», без нотаріального посвідчення, і таким чином є нікчемним, оскільки суперечить ст. 227 ЦК УРСР. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом. Враховуючи підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, які наведені в илисті приватного нотаріуса, суд вважає за необхідне наступне. Так, майнові права спадкодавця на спірну нерухомість були набуті в 2001 році, а тому до правовідносин, які виникли на підставі договору купівлі-продажу слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно ст. 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Отже, норми ЦК УРСР передбачали обов`язкове нотаріальне посвідчення угод купівлі-продажу, предметом яких виступало нерухоме майно. Меж тим, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», яка є спеціальною по відношенню до ЦК УРСР, угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Виходячи з вищевикладеного слід дійти висновку, що укладений договір купівлі-продажу [PERSON] відповідав діючому законодавству на момент його укладення і лише з прийняттям нового цивільного кодексу в 2004 році, яким були змінені вимоги, вказана угода набула статусу нікчемності. Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вищевикладених обставин та врахувавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо дачного будинку, суд визнає належним способом захисту прав [PERSON] шляхом пред`явлення позову про визнання свого права власності на вказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом було встановлено, що 23.04.2018р. [PERSON] звернулася до Голопристанського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області у цивільній справі 654/1321/18 від 06.11.2018р. позов [PERSON] було задоволено повністю. Визнано за [PERSON] , [INFO] право особистої приватної власності на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку (дачі), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з набуттям права спільної сумісної власності під час перебування у шлюбі з чоловіком [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] право власності на 2/6 частини житлового будинку (дачі), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 01.03.2019р. виправлено описку в рішенні Голопристанського районного суду від 06.11.2018р. шляхом вказівки вірно в тексті рішення номер будинку - « [ADDRESS]». Аналізуючи зміст вищевказаного рішення вбачається, що при розгляді цивільної справи 654/1321/18 суд встановив, що дачний будинок по [ADDRESS] був придбаний [PERSON] у період шлюбу з [PERSON] . тобто був об`єктом їхньої спільної власності, а відтак остання є співвласницею вказаного майна з часткою 1/2 на підставі ст. 60 Сімейного кодексу України. Інша 1/2 частка належала [PERSON] , після смерті якого спадкується за законом (ст.. 1261 ЦК України), між його дружиною, донькою [PERSON] та сином [PERSON] по 1/6 частці кожному. В зв`язку з тим, що [PERSON] відмовлялась від своєї частки спадку на користь [PERSON] , суд визнав за позивачкою право власності на 2/6 частки, (з яких 1/6 повинна була б належати [PERSON] , тобто за рахунок її частки) за [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом на 1/6 частку дачного будинку, що залишився після смерті його батька. [PERSON] у визначені строки прийняв спадщину, однак не зміг отримати свідоцтво про своє право на неї в нотаріальній конторі з причини змін в національному законодавстві відносно правомірності правовстановлюючого документу на спірну нерухомість. За таких обставин та враховуючи визнання судовим рішенням, яке набуло чинності права власності на 5/6 часток за іншими спадкоємцями, суд вважає за можливе та доцільне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved