Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що трудова книжка БТ-І № 3275739, заповнена російською з наступними даними: «дата заполнения - 7 августа 1978, дата рождения 28.12.1959, [INFO], профессия, специальность товаровед, подпись владельца книжки [PERSON]М.», належить їй, [PERSON], [INFO], уродженці [INFO] Івано-Франківської (Станіславської) області. В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що вона народилась 28 грудня 1959 року в селі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської (Станіславської) області. Її дівоче прізвище [PERSON]. Після закінчення навчання в технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1975 року по 01 серпня 1978 року, вона розпочала свою трудову діяльність, та 01 серпня 1978 була прийнята на роботу старшим продавцем магазину № 301, де на її імя 07 серпня 1978 року була заповнена трудова книжка БТ-І № 3275739. 15 лютого 1979 року вона була звільнена за угодою сторін, та у подальшому працювала на різних посадах у різних підприємствах. Зауважує, що трудова книжка первісно була заповнена на імя [PERSON] (дівоче прізвище). Однак у 1979 році вона вийшла заміж за [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. У подальшому цей шлюб було розірвано. У 1990 році вона вийшла заміж вдруге за [PERSON] та змінила прізвище з «Попова» на «Базів». Цей шлюб також було розірвано. У 1998 році вона вийшла заміж втретє та знов взяла прізвище чоловіка «Богословська». Найближчим часом вона має намір вийти на пенсію, тому звернулась до Лівобережного УПФУ міста Маріуполя для вирішення питання про призначення пенсії. Проте виявилось, що у наданій нею трудовій книжці наявні виправлення, що викликає сумнів у її належності саме їй. Так, її прізвище в трудовій книжці закреслене, а дата народження має виправлення. Через наведені суперечності вона позбавлена можливості оформити пенсію та за захистом свої прав звертається до суду з даною заявою. Заявник до зали судових засідань не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи [PERSON], діючий на підставі довіреності, також надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити порушене заявницею питання на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. У ст. 46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1\~ст.95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, зі свідоцтва про народження серії І-НО № 766326, виданого повторно 20 січня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що [PERSON] народилась 28 грудня 1959 року у селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис за № 21. Місце державної реєстрації народження Перегінська селищна рада Рожнятівського району Івано-Франківської області. Також встановлено, що 30 червня 1978 року на імя [PERSON] Івано-Франківським технікумом радянської торгівлі видано диплом АТ № 715406 про те, що вона у 1975 році вступила до вказаного технікуму по спеціальності «товарознавство та організація торгівлі продовольчими товарами». Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 28 червня 1978 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію товарознавця продовольчих товарів. За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019422015 від 20 січня 2018 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 28 квітня 1979 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (актовий запис № 33, складений Перегінською селищною радою Рожнятівського району Івано-Франківської області). З даного витягу також вбачається, що шлюб між подружжям було розірвано 22 листопада 1979 року, актовий запис № 445. За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019422053 від 20 січня 2018 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 10 лютого 1990 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу Базів (актовий запис № 63, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області). З даного витягу також вбачається, що шлюб між подружжям було розірвано 17 липня 1997 року, актовий запис № 156. Як вбачається з свідоцтва про одруження, виданого 20 лютого 1998 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, 20 лютого 1998 року був укладений шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (актовий запис № 49, складений Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області). За даними паспорту громадянина України, серія ВВ № 497601, виданого Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 01 липня 1998 року, [PERSON] народилась 28 грудня 1959 року, місце народження: смт Перегінськ Рожнятівського району Івано-Франківської області. На імя [PERSON], [INFO], Орджонікідзевським відділенням Маріупольської ОДПІ 05 серпня 2015 року видано картку платника податків. Як вбачається з трудової книжки, серія БТ-І № 3275739, вона заповнена російською мовою, її перша сторінка містить виправлення (закреслення) у графі «Прізвище»; нижче закреслень міститься прізвище «Богословська». Далі у графах містяться наступні дані: імя «Дарья» (російською), по батькові «Николаевна» (російською), дата народження «28.12.1959» (має виправлення у даті народження), освіта «среднее специальное» (російською), професія, спеціальність «товаровед» (російською), дата заповнення «07 августа 1978» (російською). Підпис володільця книжки [PERSON] Перший запис складено Івано-Франківським плодоовочевим комбінатом, згідно до якого з 01 вересня 1975 року по 01 серпня 1978 року до прийняття на роботу власник трудової книжки навчалась у технікумі радянської торгівлі, диплом № 715406. 01 серпня 1978 року прийнята на роботу до Івано-Франківського плодоовочевого комбінату на посаду старшого продавця магазину № 301; 15 лютого 1979 року звільнена за ст. 36 КЗпП за угодою сторін. На обкладинці трудової книжки містяться відмітки про зміну прізвища її володільця на «Попович» (зроблена відділом кадрів Хабаровської технічної школи ДВжд) та у подальшому на «Богословська» (зроблена посадовою особою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя). Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка серія БТ-І № 3275739, заповнена російською 07 серпня 1978 року, дійсно належить заявнику [PERSON], про що свідчить відповідність у наданих документах (номер диплому, найменування технікуму, в якому навчалась заявник, дата, місце її народження, підпис володільця трудової книжки як «Коваль», прізвища її після реєстрації шлюбів). При цьому наявність недоліків у трудовій книжці позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Встановити, яким саме підприємством, організацію, установою роботодавцем зроблено виправлення та закреслення, на даний час неможливо. Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працювала заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положень\~ст. 46 Конституції України.

Outcome: approved