Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

25 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 7,42 умовних кадастрових гектарів. У встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини він до нотаріальної контори з заявою про її прийняття не звернувся, оскільки з травня по липень 2015 року він перебував за межами Миколаївської області. Посилаючись на викладені обставини, вказує, що пропустив строк з поважних причин, та просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Представник відповідача - Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (Козирського Старостинського округу № 2) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі його представника, рішення просили прийняти відповідно до чинного законодавства. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON], який народився [INFO], є рідним сином [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7, 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 7,42 умовних кадастрових гектарів та належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 29 жовтня 2010 року (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). З викладеного слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], закінчився 14 червня 2015 року. Як вбачається з копії спадкової справи № 71/2015, відкритої 02 червня 2015 року державним нотаріусом Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, 02 червня 2015 року з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 59, 60). Заява позивача до нотаріальної контори про прийняття ним спадщини після смерті батька в матеріалах спадкової справи відсутня (а.с. 58-78). Як вбачається з листа державного нотаріуса Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 292/02-14 від 13 березня 2018 року позивачу роз'яснено чинне законодавство з питання оформлення спадщини та пропуску строку звернення до нотаріальної контори (а.с. 77). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказаний вище висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 710/1397/16-ц. В п. 2 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При ухваленні рішення щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 статті 81 ЦПК України покладає на кожну із сторін обов'язок із доведення обставин, на які вони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень. За такого, саме на спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, покладається обов'язок з доведення наявності перешкод для подання такої заяви та поважності таких обставин. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він пропустив, оскільки перебував за межами Миколаївської області, а саме працював по найму в м. Запоріжжі і в нього не було коштів приїхати до нотаріальної контори та не знав про те, що заяву нотаріусу можливо було направити поштою. На підтвердження вказаних обставин допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона разом з чоловіком [PERSON] 05 чи 06 червня 2015 року поїхали на роботу в м. Запоріжжя, тому він в передбачений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в червні 2018 року він разом з [PERSON] їздили на заробітки в м. Запоріжжя, дружина останнього з ними на заробітки не їздила. Оцінивши вищевказані докази, суд вважає, що вони не свідчать про наявність у позивача об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для прийняття спадщини, оскільки обставини на які посилається позивач не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено поважність причин пропуску ним шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, належними відповідачами мають бути діти померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України та в передбачений законом строк звернулися з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. Разом з тим, позивачем пред'явлено позов безпосередньо до Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, яка є неналежним відповідачем, при цьому суд позбавлений процесуальних повноважень з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача, а так само й притягнути співвідповідача. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, а тому в його задоволенні слід відмовити. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: dismissed