Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

24 квітня 2019 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить зняти заборону відчуження з нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного будинку. Вона не може подарувати будинок через наявну заборону відчуження будинку, накладену Бердичівською державною нотаріальною конторою 10.10.1976 відповідно до повідомлення Кирпичного заводу м. Бердичева № 5 від 10.10.1976. Вона дійсно, працюючи на Кирпичному заводі м. Бердичева у 1976 році брала позику на будівництво цього будинку, однак борг виплатила до січня 1982 року. Відзиву, який би відповідав положенням статті 178 ЦПК України, від відповідача не надходило. Від третьої особи без самостійних вимог - Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшли пояснення, відповідно до яких згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона на житловий будинок [ADDRESS] накладена 10 жовтня 1976 року за реєстровим № 1527 на підставі повідомлення Бердичівський кирпичний завод, зареєстрована 15 січня 1999 року за № 69457ZITOMIR4 у реєстрі заборон Феміда, перереєстрована 22 березня 2006 року за № 29997090 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Оскільки в 1976 році накладення заборони на майно проводилося за місцем розташування майна, під час перереєстрації 22 березня 2006 року вказаної заборони виникла технічна помилка та реєстратором було зазначено Новоград-Волинську державну нотаріальну контору Житомирської області. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до витягу від 25.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - житловий будинок, загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 75,2 кв.м [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав від 22.10.2018 ( а.с. 9) Земельна ділянка, площею 0,0685 га за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав від 22.10.2018 ( а.с. 22). Згідно витягу від 25.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на житловий будинок, загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 75,2 кв.м [ADDRESS] 22.03.2006 Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження; реєстраційний номер обтяження 29997090 (а.с.10). Алфавітна книга заборон та арештів відчуження нерухомого майна за 1947-1989 роки Бердичівської державної нотаріальної контори містить запис про [PERSON] , 1927 року, як особу на будівлі якої є заборона ( а.с. 16). З реєстру для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна Бердичівської державної нотаріальної контори вбачається, що 10.10.1976 за вимогою Цегельного заводу м. Бердичева накладено арешт на майно [PERSON] ( а.с. 17). Відповідно до наданих позивачкою квитанцій, в період з 1976 до 1982 року [PERSON] на користь Цегельного заводу м. Бердичева вносилися грошові кошти на погашення позики ( а.с. 18-21). З листа архівного відділу виконкому Бердичівської міської ради від 01.02.2019 вбачається, що на зберіганні в архівному відділі знаходяться накази з кадрових питань та відомості нарахування заробітної плати працівникам Бердичівського цегельного заводу. Відомостей про надання та виплати позики [PERSON] не виявлено (а.с. 24). Відповідно до листа Бердичівської державної нотаріальної контори від 06.03.2019 - згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона відчуження будинку [ADDRESS] накладена 10 жовтня 1976 року за реєстровим № 1527 на підставі повідомлення Бердичівський кирпичний завод, зареєстрована 15 січня 1999 року за № 69457ZITOMIR4 у реєстрі заборон Феміда, перереєстрована 22 березня 2006 року № 29997090 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку з відсутністю повідомлення установи про погашення позики ( кредиту) здійснити будь-які дії щодо зняття заборони не є можливим (а.с. 25). Відповідно до листа Бердичівського міськрайонного суду від 28.01.2019 до Бердичівського міськрайонного суду матеріали за позовом ВАТ Бердичівський цегельний завод до [PERSON] в період з 1976 до 2006 року не надходили ( а.с. 26). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2018 - 15.05.2006 державну реєстрацію юридичної особи ВАТ Бердичівський цегельний завод - припинено ( а.с. 11-15). Частиною четвертою\~статті 41\~Конституції України передбачено, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України \~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За положеннями \~ст.\~391 ЦК України \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки заборона відчуження на будинок [ADDRESS] накладалася в інтересах ВАТ Бердичівський цегельний завод, а ВАТ Бердичівський цегельний завод, як юридичну особу припинено у 2006 році, зважаючи, що будь-яких даних щодо невиконаних зобов`язань позивачки перед цегельним заводом не встановлено, з метою захисту її права на розпорядження своїм нерухомими майном - слід зняти заборону відчуження її будинку.

Outcome: approved