Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, щоперебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки на теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, а утримання сина потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушена звернутись із зазначеним позовом до суду. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій справу просила слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2010 року, що вбачається із копії зазначеного рішення, яке 19.11.2010 року набрало законної сили. Зазначені обставини у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК доказуванню не підлягають. Від шлюбу у сторін є малолітній син, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 30.09.2008 року, актовий запис №891. Згідно зазначеного свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є відповідач. Згідно довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) №986 від 06.09.2014 року, [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрований за адресою проживання позивача. На утримання дитини на теперішній час, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, дітей, відсутність на час розгляду справи регулярного та стабільного заробітку, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 184 СК України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особистими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25.09.2014 року. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved