overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 липня 1999 року позивач уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, за актовим записом № 185. За час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя. Спроби примирення не мали успіху та викликали лише взаємне роздратування. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб. 16 липня 2014 року ухвалою суду провадження було зупинено в зв'язку з задоволенням клопотання відповідача про надання строку для примирення тривалістю 1 місяць. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій, просив розірвати шлюб та розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши наявні докази у справі суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.5), 31 липня 1999 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, за актовим записом № 185. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі, прийняті судом міри для збереження сім'ї результатів не дали.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вказуючи, що є студенткою денного відділення Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова. Матеріальної допомоги на її утримання батько не надає. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно договору № ХА-13-76-50 від 14.08.2013 року [PERSON], навчається на денному відділені Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, термін навчання по 30.06.2017 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому, відповідно до ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, з метою вчинення правочину щодо земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку, просила встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 034875, виданого 02.12.1996 року Новобузькою міською радою на земельну ділянку площею 0,0899 га для обслуговування житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких підтвердили факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю, який було видано на ім'я [PERSON] та просили справу слухати без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При огляді ксерокопії паспорту серії [NUMBER] виданого Новобузьким РВ УМВС України Миколаївської області (а.с.3) видно, що паспорт видано на ім'я [PERSON]. При огляді ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 034875 від 02.12.1996 року (а.с.5) видно, що він виданий на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 25.06.1995 року № 217 для обслуговування житлового будинку на ім'я [PERSON]. При огляді ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 20.01.1989 року (а.с.6) видно, що [PERSON] являється власницею будинку [ADDRESS] Наведені вище докази, їх оцінка свідчать, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 034875, який видано 02.12.1996 року на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 25.06.1995 року № 217 на ім'я [PERSON] належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 22.08.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Сімейно - шлюбні відносини припинені у зв'язку з втратою взаєморозуміння, почуття любові та взаємоповаги один до одного, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала (а.с. 6,19 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2012 року у Відділі держаної реєстрації актів громадського стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 106 ( а.с. 9 - копія свідоцтва про одруження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 21.09.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини припинені з червня 2013 року тому, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON], [PERSON] проти позову не заперечував (а.с. 15,18-19 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2002 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 400 ( а.с. 9 - копія свідоцтва про одруження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про залишення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO]. народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що з 18.06.2005р. зареєстровано шлюб з відповідачем та проживають однією сім'єю, від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач - в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної дитини - сина [PERSON]. На обґрунтування зазначила, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі і є батьками дитини - сина [PERSON], [INFO]. З часу народження дитини відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною. Позивач в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач повідомлений про місце і час розгляду справи в судові засідання двічі - 24.10.2014 року та 20.11.2014 року не з'явився. Про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. З огляду на повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення нею права на спадщину після смерті матері [PERSON], просила встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0053537 виданого на підставі рішення Казанківської райдержадміністрації від 01 вересня 1997 року за №342-р, на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду повідомлення про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухав пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З копії пенсійної справи №280274 пенсіонера - члена колгоспу ім. Карла Маркса, який одержує пенсію по старості вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], з грудня 1937 року була членом колгоспу ім. Карла Маркса (який реорганізовано в КСП «Батьківщина») і працювала в вказаному господарстві по 01.01.1965 року вийшовши на пенсію по старості. З повідомлення відділу Держземагенства у Казанківському районі за №626 від 20.06.2014 року вбачається, що відповідно до запису від 15.09.1997 року за №437 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися по КСП «Батьківщина» зареєстровано сертифікат серії МК №0053537 на ім'я [PERSON]. З матеріалів справи, пояснень представника заявника вбачається, що дійсно [PERSON] отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай). Дослідженні докази вказують на те, що в документах, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії МК №0053537 допущена помилка, усунення якої є неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO], сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0053537 виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області за №342-р від 01 вересня 1997 року, має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на спадщину, тому суд задовольняє її заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

25.06.2014 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син досяг повноліття, навчається на 3 курсі денного відділення зі спеціальності «Правознавство» Коледжу Сумського національного аграрного університету, в зв'язку з чим виникає потреба в його утриманні до закінчення навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка та третя особа не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], має кредитні зобов'язання. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі, але у розмірі з урахуванням його заробітної плати. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення відповідач, врахував позицію позивачки та третьої особи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. [PERSON] на даний час навчається на денному відділенні зі спеціальності «Правознавство» Коледжу Сумського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою навчального закладу № 189 від 27.05.2014 року та договором про підготовку фахівців з вищою освітою № ПР9004 від 02.08.2011 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Сторони не оспорюють факт проживання сина разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою КП «Сумижитло» СМР № 724 від 27.05.2014 року. Суд приймає до уваги доводи позивачки, не оспорені відповідачем, що відповідач має постійне місце роботи, а також її доводи щодо неможливості самостійно забезпечити потреби сина, що також підтверджується довідками про доходи, наданими сторонами. Однак суд також приймає до уваги доводи відповідача, що він має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, та наявність кредитних зобов'язань, що підтверджується кредитним договором. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів у меншому від заявленого розмірі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

25.06.2014 року гр.[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн 00 коп щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, їй самій важко забезпечувати дитину всім необхідним. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів зменшила до суми 550 гривень, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить зменшені позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] зменшені позовні вимоги визнав, згідний офіційно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 550 гривень щомісячно. Просить прийняти рішення по справі про стягнення з нього аліментів в розмірі 550 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі згідно копії свідоцтва про шлюб 23 квітня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, відносно якого 14.07.2014 року ухвалено судове рішення про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає не регулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в грошовому виразі в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який у передбаченому порядку 2 непрацездатним не визнаний, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, що визнається самим відповідачем, матеріальне становище позивачки, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, досягнуту домовленість сторін про розмір аліментів, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень щомісячно, в межах зменшених заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

25.06.2014 року позивач [PERSON] звернувся до територіальної громади м. Прилук в особі Прилуцької міської ради, третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - автогаражного кооперативу «Центральний і К» про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, до канцелярії суду подав письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - територіальної громади в особі Прилуцької міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився також, подав до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник залученого до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору автогаражного кооперативу «Центральний і К» до суду не з'явився, про причини не з'явлення не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved