Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

24 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області звернулося до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі заяв [PERSON] від 06.02.2015 та 02.04.2015, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період з 06.02.2015 до 05.02.2016 у розмірі 884,00 грн щомісячно. За результатом перевірки справи [PERSON] встановлено, що остання надала недостовірну інформацію щодо наявності у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою для відмови у призначені щомісячної адресної допомоги, а саме: не зазначила про те, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить будинок, який розташований за адресою: вул. Колгоспна, 6-а, м. Миргород, Полтавська область. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 4\~572,41 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 4\~572,41 грн. В судове засідання представник Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області. Установа направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника управління, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 06.02.2015, 02.04.2015 [PERSON] звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (а.с.3,4). Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради від 07.04.2015 така допомога була призначена [PERSON] (а.с.5) 06.08.2015 [PERSON] знову звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (а.с.6). Рішенням начальника управління від 06.08.2015 така допомога їй була призначена (а.с.7). За результатами проведеної перевірки та даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2016 управлінням було встановлено, що відповідачу з 05.08.2015 на підставі договору купівлі-продажу серії НАО № 042391, НАО № 042400 належить житловий будинок, розташований за адресою: вул. Колгоспна, 6-а м. Миргород Полтавської області (а.с.8). 25.11.2016 Управлінням соціального захисту населення Миргородської міської ради на адресу [PERSON] була направлена претензія з вимогою в термін до 15 грудня 2016 року повернути надмірно перераховану допомогу у сумі 4572,41 грн. На день звернення до суду відповідей від [PERSON] Управління не отримувало. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок, який розташований в м. Миргород Полтавської обалсті, проте вказаний населений пункт згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 не входить до переліку населених пунктів, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тобто вказаний населений пункт підконтрольний органам державної влади та не знаходиться на лінії зіткнення. Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі спростування цих фактів. Враховуючи те, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану, але всупереч зазначеному відповідач, володіючи житловим будинком, який розташований у м. Миргороді, не повідомив про це Управління, звертаючись за адресною допомогою, тому суд вважає такі дії відповідача недобросовісними. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач отримувала допомогу без достатньої правової підстави, добровільно суму отриманої допомоги не повернула Управлінню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved