Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

24 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюб розірвали, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому позивачка і вимушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, стягнувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з»явився, надіслав лист про те, що на даний час знаходиться на навчанні в кінологічному центрі Державної прикордонної служби України у Львівській області, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, згоден платити аліменти у визначеному позивачкою розмірі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі проживали у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2013 року та від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області шлюб між сторонами було розірвано 11 березня 2015 року (а.с.20). Згідно довідки Виконкому Білопільської міської ради від 24 лютого 2015 року позивачка зареєстрована в [ADDRESS], проживає разом з донькою [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки від 05 березня 2015 року [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 28.02.2015 року отримала допомогу при народженні дитини в сумі 4860 грн. (а.с.19). Позивачка проживає разом з донькою, дитина знаходиться на утриманні позивачки, з відповідачем шлюб розірвано, в добровільному порядку матеріально відповідач доньку не забезпечує. Викладене вище свідчить про те, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. Ці правовідносини регулюються ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення позивачки з даним позовом до суду. Крім того, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved