Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

26.08.2021 [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що проживала однією сім`єю із [PERSON] , своїм колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 27 січня 2010 року. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження дитини Серії [NUMBER] . Зараз вони проживають окремо. Донька проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на її утримання. Позивач не має змоги самостійно в повній мірі забезпечити потреби дитини, яка потребує купівлі одягу, взуття, продуктів харчування, засобів гігієни. Канцелярського приладдя, тощо. Всі речі необхідні для доньки вона купує за власні кошти, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи уїї відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань, а також відзиву на позов до суду не надсилав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 27.01.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області. Відповідно до свідоцтва про народження Серія - [NUMBER] , виданого виконкомом Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Немирівської міської ради №33 від 25.08.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із встановлених обставин справи та враховує, що відповідач є працездатним та здоровим, інших утриманців не має (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), а тому зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання та розвитку дитини. Позивач, в свою чергу, не довела обґрунтованості та законності стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно. Разом з тим, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вік дитини (9 років), потреби фізичного, духовного, соціального розвитку, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Згідно з ч. 1ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн.

Outcome: partial