Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

24.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02.10.2013 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO] 12.03.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Після розірвання шлюбу, відповідач перестав виконувати свої обов'язки по відношенню до дитини. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з дитиною матеріальної допомоги на утримання не надає, не піклується про стан її здоров'я. Відповідачу байдуже як виховується його дитина, як вона розвивається, не піклується про її духовний та інтелектуальний розвиток, не намагається відвідати її, не приносить подарунки, не купляє одяг та інші речі необхідні для нормального розвитку та життя дитини. Їй відомо, що відповідач має заробіток, та має можливість надавати матеріальну підтримку дитині, однак в добровільному порядку відповідач не надає ніякої матеріальної підтримки дитині. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не надає дитині матеріальної підтримки, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частині від усіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/3 частини. Таким чином, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками по вихованню рідної дитини та її матеріальному забезпеченню, просить суд позбавити його батьківських прав та стягнути з нього аліменти. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявсь належним чим, а саме: оголошенням про виклик до суду розміщеного на офіційному сайті Волноваського районного суду Донецької області, про причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнав не поважною. Заслухавши думку прокурора, який підтримав позов тільки в частині стягнення аліментів, а в іншій частині просив відмовити за необґрунтованістю вимог. Прокурор також не заперечував проводити розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ґрунтується на факті спорідненості з дитиною і має місце у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], що є наявним у справі вбачається, що в графі батьки вказано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Із наявної у матеріалах справи копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2016 року, що є наявної у справі вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, і після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що посилання позивачки про те, що відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки відносно малолітнього [PERSON] не знайшли свого підтвердження. Аналізуючи надані докази, у суду не має підстав визнати, що відповідач ухиляється та свідомо нехтує своїми обов'язками, щодо виховання та утримання свого малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що свідчить про те, що позов підлягає частковому задоволенню тільки в частині стягнення аліментів. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок на користь позивачки. Згідно зі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, і куруючись ст.ст. 10, 11, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: partial