Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

25.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай). Ухвалою від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 25.03.2020 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрите та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що в 1990 році він був прийнятий в члени колгоспу «Авангард» (реорганізованого в КСП «Авангард»), а 29.01.2000 - звільнений у зв`язку з реорганізацією. На момент паювання землі він був членом КСП, тому вважає, що мав право на отримання земельної частки (паю). Однак з невідомих причин він не був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У 1995 та 1996 роках він звертався із вказаним питанням до керівництва КСП «Авангард», однак йому повідомили, що він не має права на отримання земельної частки (паю). Посилаючись на Указ Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», просив позов задовольнити та визнати за ним право на земельну частку (пай). Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи у відсутності представника та відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п. 2 Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та Указу Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. При цьому право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства. Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Авангард» Балтського району Одеської області був виданий 27 жовтня 1995 року. [PERSON] до списку громадян - членів КСП «Авангард», що додається до Державного акту, включений не був. На підтвердження свого членства в КСП «Авангард» позивач посилався на копію його трудової книжки колгоспника, в якій під №1 міститься запис за 1990 рік про прийняття в члени колгоспу «Авангард». Однак відомостей про підставу внесення такого запису, а саме дату проведення загальних зборів, номер протоколу загальних зборів, не зазначено. З архівної довідки Архівного відділу Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21.11.2018 року № 06-04/3-304,2 вбачається, що за 1989-2000 роки відомостей щодо вступу та виходу з членів КСП «Авангард» [PERSON] не знайдено. Згідно копії довідки від 19.12.2018 року № 187, виданої Балтською міською радою, [PERSON] з лютого 1990 року до листопада 1994 рокута з квітня 1996 року до листопада 1999 року працював в КСП «Авангард», однак даних про дату вступу в колгосп немає. Крім того, в трудовій книжці містяться записи про те, що [PERSON] звільнений за власним бажанням 10.04.1994, прийнятий в члени КСП «Авангард» у 1997 році. З копії архівної довідки від 15.10.2019 року № 11-06-04/251,2 вбачається, що протоколом зборів уповноважених членів КСП «Авангард» № 1 від 25.02.1998 року вирішено затвердити список осіб, які не відробили встановлений мінімум вихододнів за 1997 рік, а саме: [PERSON] - 99. Протоколом зборів уповноважених членів КСП «Авангард» № 1 від 23.01.1999 року вирішено: « У зв`язку з тим, що в 1998 році КСП не змогло повністю забезпечити працею всіх працівників через скорочення виробництва, зарахувати в трудовий стаж 1998 року особам, які відробили не менше 150 вихододнів, а саме: [PERSON] - 178. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ч.6, 7 ст.81 ЦПК України). Позивачем не надано жодного належного доказу того, що він являвся членом КСП «Авангард» Балтського району Одеської області на момент отримання КСП Державного акту на право колективної власності на землю та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Судом не можуть бути прийняті доводи позивача що відсутність рішень про виключення його з членів колгоспу чи КСП, а також що записи про відпрацьовані дні в його трудовій книжці свідчать про членство в колгоспі, а пізніше КСП, так як суду не надано жодного належного та допустимого доказу членства позивача в колгоспі «Авангард», а пізніше КСП «Авангард», а факт його перебування в трудових відносинах із КСП «Авангард» не є тотожним членству в КСП. Крім того на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Авангард», а саме 27.10.1995, [PERSON] не тільки не був членом КСП, а згідно записів у трудовій книжці та довідки міської ради від 19.12.2018 року № 187, й не перебував із вказаним КСП у трудових відносинах. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] правомірно не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) у КСП «Авангард», тому в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed