Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») про стягнення незаконно списаних коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Відділення «Луцьке» АТ «Альфа-Банк» нею було відкрито банківський рахунок № [NUMBER] . 18.09.2018 року на її номер мобільного телефону прийшли СМС з повідомленням про здійснення операцій на суму 750,00 грн. При цьому дану операцію вона не здійснювала, третіх осіб на її здійснення не уповноважувала, жодній особі не повідомляла про свій пін-код до картки та CVV-код та не реєструвалась у системі LiQPAY. Відразу після несанкціонованого списання кредитних коштів, вона звернулась на телефон гарячої лінії банку, повідомивши про несанкціоноване списання грошових коштів та заблокувала картку. Того ж дня вона звернулась до банку із незгодою з операціями за своїм картковим рахунком та про повернення своїх коштів, оскільки не порушувала умов та правил надання банківських послуг, жодній особі не повідомляла про свій пін-код до картки та CVV-код, не реєструвалась у системі LiQPAY та фізично не підтверджувала на здійснення банківських операцій, однак у задоволенні її заяви було відмовлено. В подальшому вона звернулась до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинської області з повідомленням про вчинення злочину, яке було зареєстровано в ЄРДР під №12018030010003466 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь незаконно списані з рахунку кошти в розмірі 750,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, 11.01.2018 між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в результаті чого позивачу було відкрито рахунок № [NUMBER] у валюті гривня. 18.09.2018 року на номер мобільного телефону [PERSON] прийшли СМС з повідомленням про здійснення операцій, зокрема на суму 750,00 грн. Цього ж дня, позивач зателефонувала до гарячої лінії ПАТ «Альфа-Банк» та повідомила про несанкціоноване списання грошових коштів. Картка була заблокована. Згідно виписки по рахунку кредитної картки Debit Gold Master Card [PERSON] за період з 05.09.2018 року по 18.09.2018 року зазначено переказ, а саме: «покупка (Liqpay*Superdil, DN-SK, UA, MCC 5947)» на суму 750,00 грн. Датою проведення операції зазначено 18.09.2018 року о 04:09 год. (а.с. 3). Того ж дня позивач звернулась до банку із незгодою з операціями за своїм картковим рахунком та про повернення своїх коштів, оскільки не порушувала умов та правил надання банківських послуг, жодній особі не повідомляла про свій пін-код до картки та CVV-код, не реєструвалась у системі LiQPAY та фізично не підтверджувала на здійснення банківських операцій, однак у задоволенні її заяви було відмовлено (а.с. 4, 5). В подальшому вона звернулась до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинської області з повідомленням про вчинення злочину, яке було зареєстровано в ЄРДР під №12018030010003466 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України. Відомостей про хід цього досудового розслідування позивач суду не надала. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 8 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705 емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Положення Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 4.2.5 Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язаний особисто користуватися карткою, виписаною на його ім`я, не передавати її в користування третім особам і вжити всіх можливих заходів для запобігання її втрати. Згідно з п. 4.2.6 цієї Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний нікому не повідомляти ПІН-код та зберігати його у таємниці, щоб ні за яких умов він не став відомим третій особі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що кошти з картки позивача були зняті не самим банком, а перераховані з її рахунку за придбання товару в мережі інтернет. Доводи позивача, що вона не розголошувала даних ПІН коду та СVV-код та не підтверджувала здійснення банківських операцій ґрунтуються лише на поясненнях останньої та доказами не підтверджені. Крім того, позивач звернулась до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, проте винні особи у заволодінні грошовими коштами позивача не встановлені. Враховуючи те, що списання коштів відбулося з рахунку за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача - [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Схожий за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18). На підставі наведеного та

Outcome: dismissed