Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

25.09.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики від 19.08.2011, укладеним між [PERSON] та [PERSON], в сумі 462 775,69 грн., з яких: 439 200,00 грн. - пеня за період з 31.08.2013 по 31.08.2014, 1574,32 грн. - інфляційні витрати за період з 01.07.2012 по 01.09.2014, 7821,37 грн. - 3 % річних за період з 01.07.2012 по 01.09.2014; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором поворотної позики (безпроцентної) від 26.09.2011, укладеним між [PERSON] та ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» в сумі 771 409,23 грн., з яких: 732 000,00 грн. - пеня, 27 392,79 грн. - інфляційні витрати, 12 016,14 грн. - 3% річних; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором поворотної фінансової допомоги від 11.11.2011 №11/11ФД зі змінами до нього, укладеним між [PERSON] та ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» в сумі 254 355,97 грн., з яких: 241 560,00 грн. - пеня, 8 217,56грн.-інфляційні витрати, 4 578,41 грн. - 3% річних. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 15.04.2013 між [PERSON] та ним був укладений договір №5, відповідно до умов якого [PERSON] відступив в повному обсязі [PERSON] право грошової вимоги до [PERSON], яке виникло відповідно до умов договору поворотної позики(безпроцентної) від 19.08.2011. 15.04.2013 між ПАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» та [PERSON] був укладений договір №4, відповідно до умов якого ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» відступило в повному обсязі [PERSON] право грошової вимоги до [PERSON], яке виникло відповідно до умов договору поворотної позики(безпроцентної) від 11.11.2011 та від 26.09.2011, а також будь-які інші права вимоги, в тому числі і вимоги штрафних санкцій. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами поворотної позики не виконує, зокрема, у зазначений в договорах строк відповідач не повернув грошові кошти в розмірі, визначеному в цих договорах, просить відповідно до умов означених договорів стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення, а також штрафні санкції на підставі ст.625 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини, просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення в повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача, посилаючись на письмові заперечення, зазначила, що позивач має право грошової вимоги до відповідача лише в межах суми, яка відчужується, станом на дату укладення договорів про відступлення прав вимоги, інших додаткових стягнень, зокрема, 3% річних та інфляційних витрат умовами договору не передбачено, а тому відсутні підстави для їх стягнення. Крім того, зазначила про безпідставне посилання позивача на наявність підстав для стягнення пені в розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення в зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за договорами поворотної позики, оскільки позивач в обґрунтування позову посилається на наявність боргу в зв'язку з невиконанням рішень суду, а не в зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за договорами поворотної позики. Одночасно зауважила, що розмір пені є значно завищений, просила зменшити її розмір. Також зазначила, що період нарахування 3% річних та інфляційних витрат, зокрема, з кінцевої дати повернення позики є необґрунтований. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом і вказана обставина визнавалась представником відповідача, 15.04.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №5, відповідно до умов якого [PERSON] відступає [PERSON] право вимоги в повному обсязі до боржника, яке випливає із договору позики (безпроцентної) від 19.08.2011 укладеного між [PERSON] та [PERSON] у розмірі 120 000,00 грн. та 1 944 грн. 00. грн. судового збору, що виникли на підставі основного Договору, рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2013 №2-3318/12 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2013, №22-ц/796/3678/2013. (а.с.42-45) 15.04.2013 між ПрАТ Інвестиційна компанія «Інвестсервіс», в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №4 , відповідно до умов якого ПрАТ Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» відступає [PERSON] право вимоги в повному обсязі до боржника, яке випливає із договору позики (безпроцентної) №11/11 ФД від 11.11.2011р, укладеного між ПрАТ Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» та [PERSON] Право вимоги включає в себе: заборгованість у розмірі 56000грн., що виникла на підставі основного договору, заборгованість у розмірі 10 ,000 00 грн., що виникла на підставі додаткової угоди №1 від 25.11.2011 до основного договору, 691,05 грн., що випливає з заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2012 №2-2740/12 та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2013 у справі №22-2732. Крім того право вимоги, яке випливає з договору поворотної позики (безпроцентної) від 26.09.2011, укладеного між ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» та [PERSON] включає в себе: заборгованість у розмірі 200000грн., що виникла на підставі основного договору , судовий збір в сумі 2600 грн., що виник на підставі основного договору та заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2012р.№2-3318/12 та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2013 №22-/796/2/2013, будь-які інші права вимоги ( в тому числі, але не виключно, штрафні санкції, що випливають з основного договору -1 та основного договору -2.(а.с.46-49) Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2013 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та штрафу задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 194,400 грн. колп та судовий збір в розмірі 1944грн.(а.с.23-24) Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2013 вищезазначене рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2013 змінено, зменшено суму стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] до 121 200,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 212,00 грн.(а.с.23-27) Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.11.201, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2013 позов ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поворотної позики (безпроцентної) та штрафних санкцій задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» суму заборгованості за договором поворотної позики (безпроцентної) в розмірі 200 000,00 грн. та суму штрафу в розмірі 60 000,00 грн.(а.с.28-34) Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2013 позов ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» суму заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги №11/11 ФД від 11.11.2011 та додатковою угодою №1 про зміну вказаного договору в розмірі 66000грн. та пеню в розмірі 3 104,00 грн.(а.с.35-41) Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 замінено сторону виконавчого провадження стягувача [PERSON] іншою особою, а саме [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та штрафу. (а.с.50-51) Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16.04.2014 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» на фізичну особу громадянина України [PERSON] у справі №2-2740/12 за позовом ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» до [PERSON] про стягнення коштів.(а.с.53-54) Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2013 замінено сторону виконавчого провадження №39680742 від 06.09.2013 - стягувача ПрАТ«Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» на стягувача [PERSON].(а.с.56-57) Виходячи з вищенаведеного, позивач [PERSON] набув право вимоги в повному обсязі до [PERSON] за вказаними вище договорами і дана обставина відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з тим, як встановлено судом і вказана обставина встановлена вищезазначеними рішеннями суду взяті на себе за вищезазначеними договорами зобов'язання, зокрема, з повернення у визначені договорами строки грошових коштів відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 120 000,00 грн. за договором позики від 19.08.2011, заборгованість в розмірі 200 000,00 грн. за договором поворотної позики (безпроцентної) від 26.09.2011р. та заборгованість в розмірі 66 000,00 грн. за договором поворотної фінансової допомоги від 11.11.2011 №11/11 ФД. Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вказаних вище договорів позики, до позивача як до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача, у тому числі на стягнення штрафу в сумі 1% від суми позики за кожний день прострочення і до дня повернення позикодавцю.(п.3.1, 8.4 договорів) Разом з тим, в обґрунтування позову позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення, що не передбачена вказаними договорами позики. Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Укладаючи договори позики, сторони визначили відповідальність позичальника у разі несвоєчасного повернення позики у вигляді сплати штрафу, що за своєю правовою природою не є пенею в розумінні ст. 549 ЦК України. За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 514 ЦК України, до позивача не перейшло право вимоги на стягнення з відповідача пені в розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення, а тому суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За правилами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми боргу за договором позики від 19.08.2011 за період з 01.07.2012 по 01.09.2014 у розмірі 7 821 грн. 37 коп. та інфляційні витрати за період 01.07.2012 по 01.09.2014 у розмірі 15 754 грн. 32 коп., а всього 23 576,69 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу за договором позики від 26.09.2011 за період з 01.09.2012 по 01.09.2014 у розмірі 12 016 грн. 14 коп. та інфляційні витрати за період з 01.09.2012 по 01.09.2014 в розмірі 27 392 грн. 79 коп., а всього 39 409, 23 грн. та три проценти річних від простроченої суми боргу за договором позики від 25.11.2011 за період з 11.05.2012 по 01.09.2014 у розмірі 4 578 грн. 41 коп. та інфляційні витрати за період з 11.05.2012 по 01.09.2014 у розмірі 8 217 грн. 56 коп., а всього 12 795, 97 грн. Вказана обставина також підтверджується наданим позивачем розрахунком, правильність якого перевірена судом. /а.с.4,6,7/ Посилання представника відповідача на необґрунтованість періоду нарахування 3% річних та інфляційних витрат, зокрема, з кінцевої дати повернення позики суд не приймає до уваги як безпідставні, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на невиконанні грошового зобов'язання за договорами позики, а не на невиконанні рішень судів. Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial