Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

26.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29.08.1992 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, на даний момент сім'я розпалася, сумісного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, пояснивши причини неможливості забезпечення явки у судове засідання; позов про розірвання шлюбу визнав повністю (а.с.22). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.08.1992 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Левківською сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 19 (а.с.3). \~\~\~\~ Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 21 (а.с.9). Спільний син - [PERSON], [INFO], є повнолітнім (а.с.7), тому суд не вирішує питання про місце його проживання. Сторони по справі дійшли згоди стосовно того, що малолітня донька - [PERSON], [INFO], залишаться проживати з матірю [PERSON] \~\~\~\~ Згідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені, сумісного господарства не ведуть. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, про примирення сторони не заявляли, шлюб існує лише формально, відтак позов підлягає\~задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 88\~ ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує\~ з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог діючого законодавства, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у випадку встановлених Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved