Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

25.03.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 липня 2000 року. Нею встановлено, що арешт було помилково накладено на її квартиру, яка знаходиться у [ADDRESS] на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.06.2003 року, серія АА №635224. У даній постанові також зазначено, що арешт накладається на майно боржника [PERSON], яка проживає у м. Кіровограді за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS] і зазначено адресу належної їй квартири за адресою: [ADDRESS]. Будь-якої заборгованості за нею не існує. Звернувшись до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ із заявою про зняття арешту із належного їй майна, вона отримала відмову, оскільки в реєстрі відсутні відомості стосовно виконавчих проваджень, за якими на належне їй майно накладено арешт і архів виконавчих проваджень та книги обліку виконавчих проваджень за 2003 рік знищено. Просить скасувати арешт з належної їй на праві приватної власності квартири, що розташована у [ADDRESS], який накладено постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.06.2003 року, серія АА №635224; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис за №4592051 від 05.03.2007 року, об'єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача з урахуванням письмового пояснення. Згідно письмового пояснення видно, що перевіркою даних ЄДРВП, виконавчих проваджень, де боржником виступає [PERSON], не виявлено. Відомості щодо накладення арешту на майно у відділі відсутні, оскільки згідно наданої постанови арешт було накладено 23.06.2003 року, згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 липня 2000 року, зареєстрованого на УТБ «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер - 59 ( а.с. 4 ). Постановою аа 061321 від 23.06.2003 року, винесеної Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], про що реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстрований 05.03.2007 року за №4592051 ( а.с. 15 ). Згідно відповіді Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 24.02.2016 року за №4875/04-31/18, адресованої [PERSON] стосовно зняття арешту з майна, що зареєстровано за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] вбачається, що перевіркою даних ЄДРВП, виконавчих документів, де боржником виступає [PERSON], не виявлено. Відомості щодо накладення арешту на майно у відділі відсутні, оскільки згідно наданої постанови арешт на майно було накладено 23.06.2003 року ( а.с. 5 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ виконавчих документів, де боржником виступає позивач [PERSON] не виявлено, а накладеним арештом на належну на праві власності позивачеві квартиру, що розташована у [ADDRESS], порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved