Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

26.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] у Малиновському районному суді м. Одеси пред'явили позов до [PERSON] про зобов'язання особи привести самовільно реконструйоване приміщення загального користування до попереднього стану (а.с. 3-5). Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М. від 27 червня 2014 року відкрито провадження у справі (а.с. 22). 17 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права володіння та встановлення порядку користуванняспільною сумісною власністю (а.с. 101-105). У зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Сегеди О.М., ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 06 квітня 2015 року продовжено провадження у справі за позовом [PERSON]та [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання особи привести самовільно реконструйоване приміщення загального користування до попереднього станута за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права володіння та встановлення порядку користуванняспільною сумісною власністю (а.с. 185). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2015 р. залишено без розгляду первісний позов [PERSON]та [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання особи привести самовільно реконструйоване приміщення загального користування до попереднього стану. В процесі розгляду справи [PERSON] заявою про зміну позовних вимог від 12.01.2015 року (а.с. 166-168) остаточно просила суд, з підстав передбачених ст. 16, 319, 358 ЦК України, надати [PERSON], яка є власником 266/1000 частин квартири спільного заселення, [ADDRESS] в користування частину спільного приміщення кухні площею 9,3 кв.м. з урахуванням встановленого між співвласниками порядку користування квартирою з організацією зонування та обмеження доступу сторонніх осіб. Стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності чотирьох сімей. Вказана квартира загальною площею 210,9 кв.м. і складається з семи житлових кімнат загальною площею 146,2 кв.м. та підсобних приміщень: дві кухні, коридори, душова, туалет. [PERSON] належить 266/1000 частин квартири, вона з сім'єю займає дві кімнати площею 39 кв.м., належна їй частка від загальної площі квартири складає 56,1 кв.м. [PERSON] та його матері [PERSON] належить 156/1000 частин квартири, що складається з однієї житлової кімнати площею 23.5 кв.м., належна їм частка від загальної площі квартири складає 32,9 кв.м. У їхньому спільному користуванні з відповідачами перебуває кухня площею 9,3 кв.м. Сім'ї [PERSON] та [PERSON] теж займають по дві житлові кімнати та користуються окремою кухнею площею 16,9 кв.м. Підсобні приміщення: коридори, душова, туалет перебувають у спільному користуванні всіх чотирьох сімей. Такий порядок користування склався задовго до вселення [PERSON] та відображений у технічному паспорті від 16.09.1997 р. [PERSON] з родиною проживає у спірній квартирі з 31.10.2001р., з цього ж часу вони знають [PERSON] та його матір [PERSON] Хоча приміщення спільної з відповідачами кухні має невелику площу - 9,3 кв.м., з урахуванням прямокутної форми приміщення, склався порядок користування, за яким кухня фактично була поділена на дві окремі половини. Це вносило певний порядок та визначеність у користуванні спільним приміщенням. Придбавши житло у попереднього власника [PERSON] в 2001 році, [PERSON] отримала у фактичне користування ту частину кухні, якою користувалася [PERSON] - ближче до вікна, частина кухні [PERSON] та [PERSON] прохідна. [PERSON] та [PERSON] з 2005 р. до літа 2014 р. здавали на платній основі свою кімнату стороннім особам. [PERSON] не мала можливості обмежити доступ сторонніх осіб до своєї частини кухні, оскільки по-перше, вхідні двері до кухні не закриваються на замок, а по-друге, користуватися кухнею їй доводиться не зі співвласниками ([PERSON] та [PERSON].), а з їх квартирантами. Тому в березні 2011 р. вона була вимушена провести зонування кухні, шляхом облаштування прозорої металопластикової конструкції на висоту дверного отвору, яку облаштувала дверима з замком. [PERSON] та [PERSON] особисто в спірній квартирі не проживають з 2005 р., замість них постійно незаконно проживали сторонні особи. Відповідачі ніколи не погоджували з [PERSON] хто і який термін буде проживати в їх кімнаті та користуватися спільною кухнею, вонане знала наскільки порядними були ці люди, наскільки безпечним було їх перебування та використання спільної кухні з точки зору гігієни та безпеки для здоров'я її та членів її сім'ї. В даний час, з урахуванням рішення Апеляційного суду Одеської області від 29.01.2014р., справа №22-ц/785/1606/14, відповідачі не вселяють квартирантів. Інший співвласник спірної квартири [PERSON] неодноразово притягувався судом до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов'язані з порушенням ним суспільного порядку, з безконтрольним перебуванням в його кімнаті спільної квартири різних сторонніх осіб, в т.ч. осіб без певного місця проживання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві і на пояснення надані ним в судовому засіданні, просив позов з урахуванням уточнень задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. В судових засіданнях призначених на 21.04.2015 року, 15.05.2015 року, 27.05.2015 року,10.06.2015 року та 17.06.2015 року [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі з підстав та правової аргументації зафіксованої засобами технічної фіксації процесу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій зазначила, що позов не визнає у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи,[PERSON] та [PERSON] в рівних частках є співвласниками 156/1000 частини квартири спільного заселення [ADDRESS] в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 05.01.1998 року КЕЧ Одеського району (а.с.18). Право власності [PERSON] та [PERSON] на частину квартири спільного заселення [ADDRESS] в м. Одесі зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН»(а.с 15). Згідно з довідкою з місця мешкання та реєстрації № 2683 віл 27.01.2014 року, зареєстрованими за адресою квартира [ADDRESS] в м. Одесі значаться [PERSON] з 26.01.1994 р., [PERSON] з 24.09.2008 р. та [PERSON] з 28.01.1977 р. (а.с. 10). Позивач [PERSON] є власником 266/1000 частин квартири спільного заселення [ADDRESS] м. Одесі на підставі договору купівлі-продажу, укладеного нотаріально 31.10.2001 року. Право власності відповідача на зазначене нерухоме майно зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.124, 124 зв.). Відповідно до довідки з місця мешкання та реєстрації № 170 віл 24.08.2014 зареєстрованими за адресою: квартира [ADDRESS] в м. Одесі значиться відповідач [PERSON] та члени її сім'ї [PERSON] з 16.11.2001 р., [PERSON] і [PERSON] з 05.06.2002 р. (а.с. 125). Судом встановлено, що вказана квартира загальною площею 210,9 кв.м. складається з семи житлових кімнат загальною площею 146,2 кв.м. та підсобних приміщень: дві кухні, коридори, душова, туалет. [PERSON] з сім'єю займає дві кімнати площею 39 кв.м., належна їй частка від загальної площі квартири складає 56,1 кв.м. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] займають одну житлову кімнату площею 23.5 кв.м., належна їм частка від загальної площі квартири складає 32,9 кв.м. У їхньому спільному користуванні з відповідачами перебуває кухня площею 9,3 кв.м. Сім'ї [PERSON] та [PERSON] теж займають по дві житлові кімнати та користуються окремою кухнею площею 16,9 кв.м. Підсобні приміщення: коридори, душова, туалет перебувають у спільному користуванні всіх чотирьох сімей. Такий порядок користування склався до вселення [PERSON] та відображений у технічних паспортах, виготовлених КП «ОМБТІ та РОН» на замовлення [PERSON] від 12.11.97 р. (а.с. 12-14) та [PERSON] від 16.09.97 р. (а.с. 59-62), від 05.10.2001 р. (а.с. 63-66) та [PERSON] від 05.08.2011 р. (а.с. 56-58), [PERSON] від 30.01.2009 р. (а.с. 67-69). Задовольняючи позов [PERSON] про визнання права володіння та встановлення порядку користування спільною сумісною власністю, суд виходив з наступних підстав. Вказана квартира належить [PERSON] з 31.10.2001 р. (відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна). Попередніми власниками квартири були [PERSON] та [PERSON], яким квартира належала відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого КЕЧ Одеського району 22.12.1997 р. Хоча приміщення спільної з відповідачами кухні має невелику площу - 9,3 кв.м., з урахуванням прямокутної форми приміщення, склався порядок користування, за яким кухня фактично була поділена на дві окремі половини. Це вносило певний порядок та визначеність у користуванні спільним приміщенням. Придбавши житло у попереднього власника [PERSON] в 2001 році, [PERSON] отримала у фактичне користування ту частину кухні, якою користувалася [PERSON] - ближче до вікна, частина кухні [PERSON] та [PERSON] прохідна. [PERSON] та [PERSON] з 2005 р. до літа 2014 р. здавали в оренду свою кімнату стороннім особам, без попередньої згоди співвласників спірної квартири, а відповідно ці особи користувались спільною кухнею. Оскільки користуватися кухнею позивачу та членам її сім'ї доводиться не зі співвласниками ([PERSON] та [PERSON].), а з їх квартирантами, [PERSON] не мала можливості обмежити доступ сторонніх осіб до своєї частини кухні. Тому в березні 2011 р., в межах існуючого порядку користування спільною кухнею, здійснила облаштування прозорої металопластикової конструкцію на висоту дверного отвору, яку облаштувала дверима з замком. У судовому засіданні [PERSON] заперечив проти задоволення позову, посилаючись на порушення [PERSON] правил користування житловими приміщеннями та створенням перешкоди мешканцям квартири у доступі до вікна та побутових комунікацій. Суд вважає, що вказані твердження - не відповідають обставинам справи, оскільки. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи ОНДІСЕ № 5166 від 09.12.2014 року, встановлена металопластикова конструкція, поділяюча спірне приміщення кухні пл. 9,3 кв.м по умовній границі, у відповідності до п. 6.6. БНіП ІІ-22-81 «Кам'яні та арматурні конструкції» - не є перегородкою, оскільки встановлена не на всю висоту поверху. Між верхньою частиною конструкції та стелею мається відстань 1,45 м., що забезпечує повітрообміну кухні в цілому (а.с. 150-154). Також, з висновку експертизи вбачається, що технічно можливо надати [PERSON], що є власником 266/1000 частин квартири [ADDRESS] в м. Одесі, у користування частину приміщення кухні пл. 9,3 кв.м з урахуванням встановленого між співвласниками порядку користування квартирою з організацією зонування та обмеження доступу сторонніх осіб, у зв'язку з тим, що встановлена металлопластиковая конструкція, що розділяє спірне приміщення кухні пл. 9,3 кв.м є : заскленою металопластиковою конструкцією, яка не погіршує рівень природної освітленості частини кухні [PERSON] відповідно до вимог п.п. 3.4,3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі. Основні положення». Не перешкоджає експлуатації сантехнічних, газових і побутових приладів співвласниками [PERSON] і [PERSON], автономно підключених до систем господарсько-питного водопроводу холодної та гарячої води, побутової каналізації відповідно до п. 5.13 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі. Основні положення». Поділ по фактичному користуванню [PERSON] і [PERSON] частини кухні відповідають наступним вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі. Основні положення» П.2.30 - по ширині приміщення; П.2.31 - по наявності стулки віконного блоку в 1/2 частини кухні [PERSON], і зазору рівного 0,021 кв.м між вхідним дверним полотном і підлогою 1/2 частини кухні [PERSON], необхідних для повітрообміну приміщення при експлуатації газового водонагрівача; 5.30 по наявності витяжної вентиляції з природним спонуканням і технічною можливістю організації системи витяжної вентиляції з механічним спонуканням (з частини кухні [PERSON].); 5.31 по наявності витяжного каналу частині кухні [PERSON] у внутрішніх стінах будинків. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] суду пояснив, що спірна металопластикова конструкція не перешкоджає експлуатації сантехнічних, газових і побутових приладів співвласниками [PERSON] і [PERSON], автономно підключених до систем господарсько-питного водопроводу холодної та гарячої води, побутової каналізації відповідно до п. 5.13 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилі будівлі. Основні положення». Згідно листа №1665/26 від 10.07.2015 року ПАТ «Одесагаз» вбачається, що за результатами обстеження системи газопостачання та газового обладнання за адресою: [ADDRESS] не виявлено порушень правил безпеки систем газопостачання України та ДБН В.2.5-20-2001 (складено акт обстеження № 1690 від 22.06.2015 року). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто з огляду на вищевказане, твердження відповідача, що дії [PERSON] є самочинним будівництвом (реконструкцією чи переплануванням) та створюють перешкоди мешканцям квартири у доступі до вікна та побутових комунікацій є необґрунтованими. Між сторонами склалися давнішні неприязні стосунки з приводу користування спільними приміщеннями стороннім особам (орендарями, наймачами), які вселялись відповідачами до квартири [ADDRESS] в м. Одесі, без попередньої згоди співвласників спірної квартири. Згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 29.01.2014 р. по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення та зобов'язання не вчиняти певні дії, зобов'язано [PERSON], [PERSON] не вселяти інших осіб (орендарів, наймачів) в спірну квартиру без попередньої згоди позивачки. В даний час відповідачі без згоди [PERSON], [PERSON] продовжують надавати доступ іншим особам до спільної кухні, пояснюючи це тим, що до них приходять «гості» де вони розпивають спиртні напої та грають в азартні ігри (а.с. 249- 251). Відповідно до ст.ст.16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Оскільки доводи позивача про порушення його прав власника частини квартири є доведеними тому, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку із розглядом справи по суті, необхідністю спростувати доводи відповідача, позивачкою понесені судові витрати, які складаються з витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1003,68 грн., судового збору в розмірі 365,40 грн., а всього в розмірі 1369,08 грн. Зазначені витрати з врахуванням того, що позов задоволено, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved