Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

26.01.2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до моменту досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі виконавчого листа №2-244, 2006 р. відповідач сплачує аліменти на її користь на утриманні їхньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн. З 01.01.2021 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 2395 грн., в зв`язку з чим вважає, що сплата аліментів в розмірі 160 грн. щомісячно є занадто низькою сумою. Зазначила, що постійно несе витрати на оздоровлення дитини, в якої скошений астигматизм обох очей, кожні 2-3 місяці консультується у лікаря офтальмолога, який призначає краплі та комплекс вітамінів. Вважає, що, оскільки відповідач офіційно працює охоронцем, має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 15.03.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу рекомендованим повідомленням 23.03.2021 року, але правом подання відзиву в передбаченому ст.178 ЦПК України порядку та строки не скористався. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.12.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Валківського РУЮ у Харківській області, актовий запис №02. На підставі заочного рішення Валківського районного суду Харківської області від 24.05.2006 року у справі №2-224-2006 року, 25.05.2006 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї №07, виданої 25.01.2021 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO]., та донька [PERSON] , [INFO] У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до приписів абз.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч. 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі. За рішенням суду згідно положень ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів становить: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відносно якої відповідач має батьківські зобов`язання, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, збільшивши розмір аліментів до ј частини всіх доходів відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Outcome: approved