Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Комінтернівське районне відділення в м. Харкові департаменту міграційної служби в Харківської області про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням , розташованим за адресою м. Харків вул. Слінько б. 4-А кв. 5. 17.03.2014 року [PERSON] подав до суду заяву , в який зазначив, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою, до суду не підписував, та просив виключити його з числа позивачів за позовом. Ухвалою суду від 19.03.2014 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комінтернівський РВ у м. Харкові ДМС України в Харківській області про втрату права користування житловим приміщенням - закрито. 17.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічний позов до [PERSON], Виконкому Харківської міської ради про поновлення порушеного права, вселення, зміну договору найму житлового приміщення в квартирі № 5, що розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові. Ухвалою суду від 19.03.2014 року обидва позови об”єднанні в одне провадження. В судовому засіданні позивач за первісним позовом- Весельський С.Й. підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в 1992 році йому за місцем його роботи була надана квартира № 5, яка розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові. Зазначена квартира була службовою та надана йому на склад його сім*ї, а саме : на нього, дружину ( відповідачку по справі) та на двох синів : [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Харківської міської ради від 22.01.2014 року, спірна квартира була виключена з числа службових. Також позивач зазначив, що в лютому 2009 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. В 2013 році помер його син – [PERSON]. На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані : позивач, відповідачка та їх син –[PERSON] Відповідачка не мешкає в спірній квартирі з 2012 року, вона забрала всі свої особисті речі і виїхала зі спірної квартири. К них склалися дуже неприємні взаємовідносини з колишньою дружиною. Протягом тривалого часу відповідачка не утримує квартиру та не сплачує комунальні платежі. Крім того, позивач зазначив, що він самостійно сплачує комунальні платежі, в тому числі й за відповідачку, про що надав квитанції. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування спірною квартирою, оскільки тривалий час в квартирі не мешкає, не утримує її та за комунальні послуги не сплачує, але до суду з заявою про стягнення з неї цих коштів позивач не звертався. [PERSON] вважає, що відповідачку необхідно зняти з реєстрації в квартирі. Він не заперечує проти того, щоб вона жила в квартирі, але вона повинна сплачувати за комунальні послуги та виписатися з квартири. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечував, оскільки вважає що дійсно у них склався порядок користування квартирою. Він мешкає в кімнаті 10 кв.м., купив туди мікрохвильову піч, поставив холодильник та закриває кімнату на замок. [PERSON] також не заперечував проти того, що в серпні 2013 року він притягувався до адміністративної відповідальності за сварку між ним та [PERSON], яка сталася саме в спірній квартирі, в ході цієї сварки він облив колишню дружину кип’ятком, та у зв*язку з чим їй було спричинено опік. Він не проти того щоб позивачі за зустрічним позовом мешкали в квартирі, тому що їх з квартири ніхто не виганяв, у колишній дружини є ключі від квартири. [PERSON] вважає,що головне , щоб сплачувалися комунальні послуги. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним – [PERSON] та її представник первісний позов не визнали , посилаючись на те , що [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з вини позивача, оскільки останній влаштовував скандали та бив її, а в листопаді 2013 року вигнав відповідачку з квартири та перешкоджає їй у вселенні. Таким чином, відповідачка не має можливості мешкати в спірній квартирі. Крім того, відповідачка зверталась до КП «Жилкомсевіс» та до Комінтернівського РВ з приводу перешкоджання їй в проживанні в спірній квартирі та з приводу її побиття позивачем. Не зважаючи на те, що [PERSON] не мешкає в спірній квартирі, вона регулярно сплачує комунальні платежі, про що надала квитанції. Що стосується зустрічного позову, [PERSON] та її представник підтримали його в повному обсязі, та в його обґрунтування зазначили , що спірна квартира є трьохкімнатною та ізольованою. Вказана квартира була надана [PERSON] за місцем його роботи. В ордер з правом проживання, крім [PERSON] були включені й позивачі за зустрічним позовом. Рішенням ХМР від 22.01.2014 року спірна квартира була виключена з числа службових та [PERSON] визнано наймачем трьохкімнатної ізольованої квартири № 5, житловою площею 41,72 кв.м., що розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові зі складом сім*ї три особи: [PERSON] – наймач; [PERSON] – дружина наймача та [PERSON] – син наймача. Таким чином, на момент прийняття рішення ХМР, [PERSON] та [PERSON] були визнані наймачами спірної квартири. [PERSON] була позбавлена можливості мешкати в спірній квартирі по вині [PERSON], який вчиняв сварки, ображав та застосовував фізичне насильство по відношенню до [PERSON], а в листопаді 2013 року вигнав останню з квартири та на теперішній час перешкоджає її вселенню в квартиру. Крім того, представник позивачів за зустрічним позовом зазначила, що житлова площа в спірній квартирі складає 41,72 кв.м., з яких одна кімната складає 13,9 кв.м., друга кімната складає 9,0 кв.м., третя кімната складає 18,81 кв.м., коридор -13,91 кв.м. та кухня 5, 28 кв.м. Таким чином, представник позивачів за зустрічним позовом вказує , що кожному на кожного члена с*імї припадає по 13,91 кв.м. житлової площі в спірній квартирі, у зв’язку з чим вона просить змінити умови договору житлового найма, відкривши на ім*я позивачів ( за зустрічним позовом) окремий особовий рахунок на кімнати площею 10,2 кв.м. та 18,7 кв.м., а місця загального користування залишити в загальному користуванні всіх наймачів спірної квартири. Представник третьої особи за первісним позовом надав суду заяву, в якій просить ухвалити рішення по справі на розсуд суду на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача -ХМР за зустрічним позовом в судове засідання не з*явився про день та час слухання справи був повідомлений належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 136 від 09.12.1992 року, [PERSON] була надана трьох кімнатна ізольована квартира № 5, яка розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові. Зазначена квартира була службовою та надана [PERSON]Й на склад його сім*ї, а саме : на нього, його дружину – [PERSON]І.( відповідачку за первісним позовом) та на двох синів : [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.9) Рішенням ХМР від 22.01.2014 року за № 31[ADDRESS] , що розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові була виключена з числа службових та [PERSON] визнано наймачем цієї трьохкімнатної ізольованої квартири , житловою площею 41,72 кв.м., зі складом сім*ї три особи: [PERSON] – наймач; [PERSON] – дружина наймача та [PERSON] – син наймача. ( а.с.10) Згідно довідки з місця проживання про склад сім*ї та прописку № 601 від 21.02.2014 року , в спірній квартирі зареєстровані : [PERSON] - наймач, [PERSON] Іванівна- дружина наймача та [PERSON] Сергійович- син наймача. Дана квартира є не приватизованою. ( а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 0858884 від 17.02.2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано .( а.с.8) Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї , за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначив позивач ( за первісним позовом ) в судовому засіданні, [PERSON] не мешкає в спірній квартирі без поважних причин з 2011 року. Вона самостійно зібрала свої речі та пішла з дому та до теперішнього в спірній квартирі не мешкає. В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями « Про деякі питання ,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз’яснено,що по справам про визнання наймача чи членів його сім*ї такими,що втратили право користування жилим приміщенням /ст. 71 ЖК/ необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку. З метою встановлення фактичних обставин справи судом були допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що його колишня дружина [PERSON] не мешкає в спірній квартирі на протязі останніх двох років, так як пішла до іншого чоловіка. Є чи ні її речи в квартирі вона не знає . [PERSON] займає окрему кімнату в квартирі. Свідок [PERSON] також пояснив, що останні 2-3 років не бачив [PERSON] в квартирі. Чому вона там не мешкає, він не знає. Свідок підтвердив, що між членами сем*ї [PERSON] склався порядок користування окремими кімнатами в спірній квартирі. Суд критично ставиться до пояснень зазначених свідків з питання немешкання відповідачки, оскільки їм невідомі причини в наслідок чого [PERSON] не мешкає в спірній квартирі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою колишнього подружжя [PERSON]. У них виникають сварки, [PERSON] постійно виганяв [PERSON] з квартири, бив її, оскорбляв. [PERSON] дуже його боїться, приходить до дому лише коли його немає вдома. [PERSON] бив колишню дружину та невістку. Колишню дружину він облив кип*ятком в наслідок чого вона зверталася до лікарні. В сім*ї склався порядок користування квартирою – кімнату прямо від входу займав син, направо – [PERSON], рядом з ванною – [PERSON]. Невістка [PERSON] – [PERSON] пояснила, що вони з чоловіком не в змозі були мешкати в спірній квартирі, так як там були постійні сварки. [PERSON] постійно бив, принижував [PERSON] Вона вимушена була прятатися у своїй кімнаті. У зв*язку з чим, [PERSON] біля півроку там не мешкає, так як з [PERSON] неможливо мешкати. В сім*ї склався порядок користування спірною квартирою - всі займають окремі кімнати, та там знаходяться їх речи, та меблі. Суд не може погодитись з доводами позивача- Вельського С.Й. стосовно того, що [PERSON] за своєю ініціативою пішла з квартири, оскільки , як зазначила в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з вини позивача у зв’язку з тим, що позивач вчиняв сварки, ображав та застосовував фізичне насильство по відношенню до [PERSON], а в листопаді 2013 року вигнав останню з квартири та на теперішній час перешкоджає її вселенню в квартиру. Факт вчинення [PERSON] сварок в родині та заподіяння ним тілесних ушкоджень [PERSON] підтверджується постановою про відмову в порушені кримінальної справи Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 07.07.2011 року, з якої вбачається, що відповідачка зверталась до Комінтернівського райвідділу з заявою про вжиття заходів до її колишнього чоловіка – [PERSON] Вказаною постановою встановлено, що 30.06.2011 року за місцем свого проживання між [PERSON]Й та [PERSON] на ґрунті особистих неприязних взаємин стався скандал, який переріс у бійку ( патасовку) із заподіянням [PERSON] легких тілесних ушкоджень. ( а.с.35). Крім того, відповідно до зазначеної постанови , [PERSON] роз’яснено, що за фактом заподіяння їй тілесних ушкоджень вона може звернутися в суд в порядку приватного обвинувачення, відповідно до ст.. 125 КК України. З наданої суду медичної довідки вбачається, що [PERSON]І 30.06.2011 року зверталась за медичною допомогою до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова з приводу опіку 2-3 ступеня ( а.36) Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з поважних причин, а саме: з причин агресивної поведінки позивача по відношенню до нєї. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надані докази , яки б достовірно вказували на те, що відповідачка не проживає у спірній квартирі більше ніж 6 місяців без поважних причин. Що стосується зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], Виконавчого комітету Харківської міської ради про відновлення порушеного права та вселення в спірну квартиру, а також про зміну умов договору житлового найму, суд вважає позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48 ЖК), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ст.103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Статтею 104 ЖК України встановлено,що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Як вже було зазначено вище , відповідно до довідки з місця проживання про склад сім*ї та прописку № 601 від 21.02.2014 року , в квартирі № 5, що розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові зареєстровані : [PERSON] - наймач, [PERSON] Іванівна- дружина наймача та [PERSON] Сергійович- син наймача. Дана квартира є не приватизованою. Зазначена квартира складається з трьох ізольованих кімнат. Загальна житлова площа квартири 41,72 кв.м.( а.с.7). Таким чином, на кожну особу, зареєстровану в квартирі - доводиться по 13,90 кв.м. жилої площі В судовому засіданні [PERSON]І та її представник зазначили , що [PERSON] в листопаді 2013 року побив [PERSON] та вигнав останню із спірної квартири та до теперішнього часу перешкоджає їй у вселенні в цю квартиру. Судом встановлено, що [PERSON] своєю агресивною поведінкою перешкоджає [PERSON] та [PERSON] мешкати в спірній квартирі Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, ч.4 ст. 156 ЖК України, член сім*ї власника житла, які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Виходячи з цього [PERSON] та [PERSON] мають право на користування квартирою № 5, що розташована по вул. Слинько, 4-А в м. Харкові та вселення в неї. Як вбачається з поетажного плану спірної квартири( а.с. 79,80) вона складається з трьох ізольованих кімнат площею 13,0 кв.м., 10,2 кв.м. та 13,7 кв.м., коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, кладової . Допитані в судовому засіданні усі свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що між членами сім*ї [PERSON] давно склався порядок користування спірною квартирою, кожен з них займає окрему кімнату. Враховуючи що на підставі ст.64 ЖК України, наймач та члени його сім'ї є рівними в правах та обов'язках що випливають з договору найму жилого приміщення, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів за зустрічним позовом щодо зміни договору найму, встановлення порядку користування квартирою , укладення окремих договорів найму жилого приміщення з позивачами, бо це не порушує прав відповідача за зустрічним позовом на користування своєю часткою жилої площі квартири. Суд вважає, що слід встановити наступний порядок користування квартирою № 5, розташованою за адресою [ADDRESS] – [PERSON] та [PERSON] виділити в користування кімнати площею 10,2 кв.м. та 18,7 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та кладову залишити в загальному користуванні Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів щодо укладення з ними окремих договорів найму на надані їм у користування житлових приміщень.

Outcome: approved