Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №109. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 серпня 2015 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя дітей не має. Зазначила також, що останнім часом відповідач почав зловживати алкогольними напоями. Повертаючись додому у нетверезому стані, вчиняє сварки, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою, за що притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї. Посилаючись на те, що агресивна поведінка відповідача зробила сумісне проживання з ним не можливим, відповідач категорично відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] вважала, що є підстави для розірвання шлюбу судом. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №109. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.3). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості розірвати шлюб у позасудовому порядку, відповідач не бажає його розірвати добровільно в органах реєстрації актів цивільного стану, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 640грн. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 640грн., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved