Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

24 грудня 2019 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що його матері [PERSON] та брату [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 25 березня 1998 року Придніпровською ДРЕС та зареєстроване в КП ДМБТІ в реєстровій книзі за №173п-39-78 на праві спільної сумісної власності належала двокімнатна квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира розташована на 1 поверсі двох поверхневого будинку, вона складається із 2 житлових кімнат площею 12,5 кв.м. та 18,2 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., вбиральні площею 2,3 кв.м., коридору площею 6,7 кв.м., вбудованої шафи площею 1,0 кв.м. та має загальну площу 48,320 кв.м. Брат [PERSON] , помер [INFO] . Померлий [PERSON] не був одружений, дітей він не мав і тому після смерті єдиним спадкоємцем першої черги за законом була його мати [PERSON] , яка є особою, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем за його місцезнаходженням та місцезнаходженням нерухомого майна на час відкриття спадщини. За своє життя [PERSON] в нотаріальній конторі документально не здійснила оформлення своїх спадкових прав. Між співвласниками ніяких договорів чи судових рішень про розподіл спільної сумісної власності не існує, тому частки слід вважати рівними. Частики [PERSON] та [PERSON] у цій квартирі є рівними, тобто оскільки двоє осіб приймало участь у приватизації квартири і свідоцтво про право власності видано на двох осіб, то кожному з них належить по Ѕ частині вищезазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після її смерті є він її син. Ним 20.02.2013 до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини. Але отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] він не зміг, оскільки нотаріус відмовив йому в цьому, в якості мотиву відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус зазначив, що [PERSON] протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини після смерті сина [PERSON] не вчинила дій, що свідчать про її прийняття. Він має рідну сестру [PERSON] , яка також є спадкоємцем першої черги. На момент смерті матері вона із своєю сім`єю проживала окремо. Після смерті матері вона не подавала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та не відмовлялася від неї на будь чию користь, тобто не вчинила дій, які б свідчили про прийняття спадщини і тому вважається особою, яка не прийняла спадщину. Ще за життя матері у них була сімейна домовленість, що ця квартира буде тільки його спадщиною, але зараз відповідач змінила свою думку і вважає, що вона також має право на частку у спадковому майні. Вважає, що відповідач не скористалася своїм правом на спадщину, вона не вчинила дій, які свідчать про прийняття спадщини та не піднімала питання про поновлення строку на прийняття спадщини, оскільки на це немає поважних причин. Просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в м. Дніпропетровськ, на квартиру [ADDRESS] . 17 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.33-34). 23 червня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті (а.с.86). Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Від третьої особи Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що матері позивача та відповідача - [PERSON] і брату позивача та відповідача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 25 березня 1998 року Придніпровською ДРЕС та зареєстроване в КП ДМБТІ в реєстровій книзі за №173п-39-78, на праві спільної сумісної власності належала двохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.20). Згідно відповіді наданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №5/5-198, відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, наявні відомості про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 22.03.1990 по 07.02.2002, [PERSON] з 21.10.1986 по теперішній час (а.с.21). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , видане 29 травня 2013 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1 (а.с.16). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом була його мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). Спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №60445442 від 04.06.2020 (а.с.75-76). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , видане 28 серпня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №786 (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є її син [PERSON] та її донька [PERSON] (а.с.8, 12-13). [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с.50-61). Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.06.2015 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON] , оскільки остання протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини після смерті сина - [PERSON] не вчинила дій, що свідчать про її прийняття (а.с.19). Згідно відповіді ТОВ «Нік-Експерт», середня ринкова вартість квартири [ADDRESS] , станом на 10.12.2019 складає 103 800 грн. (а.с.22). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу статті 1261 ЦК України, у першу чергу мають право на спадкування за законом діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщини або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Перевіряючи доводи заявника судом було встановлено, що на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємицею першої черги за законом була його мати [PERSON] , яка проживала за спірною адресою разом з ним та є такою, що прийняла спадщину після його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спірну квартиру, яка належала їй та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] є її син [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст.1269 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, а відповідач [PERSON] , яка, на час відкриття спадщини, проживала окремо від спадкодавця, у встановлений ст.1270 ЦК України строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері не зверталася, а тому відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved