Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

26.05.2016 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому позивач просить: зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користування ним надвірними спорудами (гаражем та погребом) домоволодіння - житлового будинку, який заходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом надання позивачу вільного доступу та ключів до спірних надвірних споруд і можливості користуватися та розпоряджатися ? їх частинами на власний розсуд (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла їх з відповідачем [PERSON] мати - [PERSON], у власності якої знаходився житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], право власності на який в останньої виникло на підставі договору дарування від 19.06.1989 року. Позивач зазначає, що відповідно до довідки від 10.07.1998 року №262, виданої виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, за померлою [PERSON] рахувалося ? житлового будинку, ? гаража та ? погребу по [ADDRESS]. Позивач стверджує, що до нього в порядку спадкування перейшло право власності на житловий будинок з надвірними спорудами (гаражем та погребом) по [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2008 року визнано частково недійсним, в частині права власності на спадщину за законом на ? частину вказаного домоволодіння. Підставою для часткового задоволення позову стало те, що 04.10.1990 року мати позивача подарувала його братові [PERSON] ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день він є власником ? частини житлового будинку з надвірними спорудами (гаражем та погребом) по [ADDRESS], право власності на іншу ? частину вище вказаного домоволодіння перейшло від відповідача [PERSON] до відповідача [PERSON], а також стверджує, що відповідач [PERSON] приватизував частину земельної ділянки по [ADDRESS], та присвоїв адресу [ADDRESS], де заходяться надвірні споруди домоволодіння (гараж, погреб), ? частина яких належить позивачу та до яких він не має доступу, а також стверджує, що відповідачі змінили замки та на його прохання щодо надання доступу до надвірних споруд, відповідають категоричними відмовами. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити. Одночасно представник позивача визнав, що позивач хоче розпорядитися своєю власністю - належною йому ? частиною домоволодіння по [ADDRESS], та, що близько двох років через стан здоров'я позивач за вказаною адресою не з'являється. Оскільки, будинок по [ADDRESS] знаходиться в непридатному для проживання стані, а сусідня ділянка по [ADDRESS], де знаходяться надвірні будівлі, огороджена, позивач та його родичі хочуть отримати доступ до надвірних будівель і споруд, мати можливість ними користуватися, зберігати речі та необхідний садовий інвентар. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Представник [PERSON] надав суду письмові заперечення (а.с.78-80), які представник [PERSON] повністю підтримала. Так, представник відповідача [PERSON] зазначив, що позивач не надав будь-якого правовстановлюючого документа, що підтверджує наявність у нього права власності на ? присадибних будівель до будинку [ADDRESS]. Він зазначає, що про відсутність права власності на будь-які будівлі, споруди свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.07.2006 року №11157260згідно з яким [PERSON] була власницею лише житлового будинку, що також підтверджується зазначеним позивачем рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21.02.2008 року. Він вважає, відповідачів неналежними відповідачами у справі, оскільки інша ? частина житлового будинку [ADDRESS] в с.Рогозів належить [PERSON] Він також зазначає, що спірні надвірні споруди були зареєстровані в 1995 року на земельній ділянці, яка була приватизована відповідачем [PERSON] в установленому порядку, та разом з домоволодіння за договором дарування від 02.03.2012 року перейшло у власність відповідача [PERSON] Одночасно представником відповідача [PERSON] адвокатом Рогожук С.Л. було подано письмове клопотання іншого представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 гривень (а.с.81-82). Заслухавши пояснення представників сторін, письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі роз'яснено, що вищенаведені вимог ст.60 ЦПК України. Встановлено, що свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є співвласником спірних надвірних будівель: гаражу та погребу, які заходяться за адресою: [ADDRESS], а також вимогами ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO] відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м.Києва (а.с. 10. Відповідно до договору дарування від 19 червня 1989 року, посвідченого секретарем Рогозівської сільської ради. Зареєстрованого в реєстрі за №40 (а.с.11-12), [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар жилий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в селі Рогозів Бориспільського району, розташований на земельній ділянці радгоспу «Рогозівський» площею 0,15 га . Проте, будь-які конкретні надвірні будівлі у вказаному договорі дарування від 19 червня 1989 року не зазначені. Згідно з відміткою на договорі, зробленою секретарем Гірської сільської ради Бориспільського району, будинок зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а також зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07 липня 2006 року, тобто після смерті [PERSON] (а.с.12). Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації №11157260 від 07.07.2008 року (а.с.13) право власності на домоволодіння по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності, частка 1/1, та, згідно з описом об'єкта, домоволодіння складало житловий будинок 1907 року забудови, житловою площею 22,0кв.м., загальною площею 58,8 кв.м., відсоток зносу 66%. Також встановлено, що відповідно до договору дарування від 04 жовтня 1990 року, посвідченого заступником голови виконкому Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області в за реєстровим №50, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар половину всього майна, що знаходиться на земельній ділянці радгоспу «Рогозівський» розміром 0,12 га, а також зазначено, що цей жилий будинок з надвірними будівлями належить дарителю на підставі договору дарування і запису в погосподарський книзі Рогозівської сільської ради народних депутатів (а.с.21). На договору є відмітка секретаря Рогозівської сільської ради Острок Т.В. без дати, про те, що житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Суд звертає увагу, що будь-які надвірні будівлі у вищевказаному договорі дарування від 04 жовнят1999 року також не значяться. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 червня 2006 року, виданого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори, реєстровий №4-1366, з відміткою про його реєстрації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27 вересня 2006 року (а.с.15-16), та згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.09.2006 року, виданого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації (а.с.17), позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], набув право власності на спадкове майно, яке складається з жилого будинку[ADDRESS]. За змістом вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2006 року на земельній ділянці розташований житловий будинок загальною площею 58,8 кв.м., жилою площею 22,0 кв.м, дерев'яний, у плані зазначений під літерою «А» (а.с.15). Представником позивача в судовому засіданні визнано, що Свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 червня 2006 року позивачем не оспорювалось. Також встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2008 року позов [PERSON] було задоволено та визнано частково недійсним свідоцтво на право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON], виданого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори від 03.08.2006 року по спадковій справі №740, зареєстрованого в реєстрі за №4-1366, на жилий будинок в [ADDRESS], реєстровий №15316205 від 27.09.2006 р. Бориспільського районного БТІ в частині права на спадщину за законом на ? частину вказаного домоволодіння (а.с.18-19). Згідно з Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленим Бориспільським районним БТІ станом на 19 червня 2008 року серед зареєстрований об'єктів значиться житловий будинок 1907 року побудови (а.с.74-77). За змістом вказаного технічного паспорта співвласниками будинку є позивач [PERSON] та [PERSON]. Так, згідно з договором дарування частини житлового будинку від 10 вересня 2008 року (а.с.70-71) [PERSON] подарував, а [PERSON] отримав у власність належну Дарувальнику на праві приватної спільної часткової власності ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Договорі зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14 жовтня 2008 року(а.с.71), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 14.10.2008 року за №20576573 (а.с.72). Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Рогозівської ради народних депутатів від 26.09.1995 року відповідачу [PERSON] була надано у приватну власності для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га (а.с.57). Згідно з будівельним паспортом на будівництво житлового будинку в с.Рогозів Рогозівської сільської ради [PERSON], який знаходиться в с.Рогозів за адресою: вул.Старівська (а.с.65-68) на земельній ділянці побудовані : житловий будинок (рік будівництва 1989-1995), гараж (рік будівництва 1989-1990) , погріб (рік будівництва 1990). Згідно з витягом з поземельної книги Державного реєстру земель, виданого Головним управлінням Держкомзему у Київській області від 06.03.2012 року відповідач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,2056 з кадастровим номером [NUMBER], Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], дата державної реєстрації - 16.12.2011 року, виданий на підставі рішення сесіє місцевої Ради Рогозівської сільської ради №46-32 сес.5 скл. від 23.10.2009 року , місце розташування земельної ділянки : [ADDRESS], цільове призначення - для індивідуального житлового будівництва (а.с.58). Згідно з Договором дарування домоволодіння від 02 березня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим №335, та зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 березня 2012 року (а.с.59-60), [PERSON] подарував а відповідач [PERSON] прийняла в дар домоволодіння [ADDRESS]. За змістом вказаного договору дарування домоволодіння на земельній ділянці розташований житловий будинок літ.А-ІІ загальною площею 177,2 кв.м, жилою площею 105,9 кв.м., погріб літ.Д, гараж літ.В, огорожа №4-7, альтанка літ.Е, убиральня літ.Ж, яма вигрібна літ.К (а.с.59). Право власності за відповідачем [PERSON] на вказане домоволодіння по [ADDRESS] зареєстроване в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 22.03.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №33570525 (а.с.61). Згідно з Договором дарування земельної ділянки від 02 березня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим №333, зареєстрованим в реєстрі Рогозівської сільської ради за №17 від 15.03.2012 року, [PERSON] подарував а відповідач [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 0,2056, розташовану за адресою: [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 17 лютого 2011 року Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322088001005856 (а.с.63-64). Відповідний запис про перехід права власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] від попереднього власника [PERSON] до відповідача [PERSON] у Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим С.М., та ці зміни зареєстровані в Поземельній книзі Управління Держгеокадастру в Бориспільському районі 26.04.2012 року (а.с.55-56). На підставі наведеного в судовому засіданні було встановлено, що позивач не набув права власності на спірні надвірні будівлі : гараж та погреб, які заходяться за адресою: [ADDRESS], - та право власності на які в установленому законом порядку набув відповідач [PERSON], а в подальшому на підставі нотаріально посвідченого та в установленому законом порядку зареєстрованого договору дарування передав у власність відповідачу [PERSON] В зв'язку з цим вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні вищевказаними надвірними спорудами, шляхом надання вільного доступу та ключів до спірних надвірних споруд і можливості користуватися та розпоряджатися ? їх частинами на власний розсуд задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що дані довідки виконавчого комітету Рогозівської сільської ради №262 від 10.07.1998 року, про те, що за померлою [PERSON] числиться ? житлового будинку, ? гаража, ? погреба в [ADDRESS], не підтверджуються жоднім іншим належним і допустимим доказом та суперечать встановленим у судовому засіданні на підставі інших досліджених судом вищенаведених належних і допустимих письмових доказів, які свідчать про те, що зазначені спірні господарські будівлі були побудовані відповідачем [PERSON] у 1989-1990 роках, тобто за життя спадкодавця [PERSON], на виділеній йому у власність суміжній земельні ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в зв'язку з відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Враховуючи положення вимог ст.88 ЦПК України щодо відшкодування судових витрат відповідача [PERSON] згідно поданого письмового клопотання від 26 липня 2016 року (а.с.81-82), суд, дослідивши надані представником відповідача письмові документи (а.с.83-87), прийшов до висновку, що такі витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню на загальну суму 2540 гривень, з яких : 800 гривень за консультацію, надану адвокатом Рогожук С.Л., що підтверджується звітом про виконання договору про надання правової допомоги від 26 липня 2016 року (а.с.84), квитанцією до прибуткового касового ордеру №1/21/07 від 21.07.2016 року (а.с.83), Договором про надання правової допомоги від 21 липня 2016 року (а.с.39-40), а також 1740 гривень за три години участі адвоката у судовому засіданні, що підтверджується журналом судових засідань, з урахуванням граничного розміру відшкодування з розрахунку 0,4 мінімальної заробітної плати (580 гривен) за 1 годину роботи адвоката. Щодо відшкодування інших понесених витрат на правову допомогу, суд вважає недостатнім на неналежним доказом дані звіту про виконання договору про надання правової допомоги в частині тривалості зайнятості адвоката у вивченні матеріалів цивільної справи тривалістю 4 години, підготовці заперечень проти позовної заяви - 4 години, підготовці клопотання про приєднання доказів - 1 година, відповідно в сумі 2000 гривень (вивчення матеріалів справи), 2000 гривень (підготовка заперечень) та 500 гривень (підготовка клопотання), оскільки за змістом долученого до клопотання Прейскуранта цін на адвокатські послугу адвоката Рогожук С.Л., вказаним прейскурантом закладені ціни на відповідні послуги саме в цінах, зазначених у Звіті, тобто по 2000 гривень та 500 гривень, відповідно, що не дає можливість встановити об'єктивність, виваженість, розумність та справедливість отриманих адвокатом коштів за надану правову допомогу та відповідно понесених відповідачем [PERSON] витрат. При цьому суд виходить з положень вимог ч.4 ст.60 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А також враховує, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що адвокат Рогожук С.Л. знайомився з матеріалами справи, в тому числі протягом зазначених ним 4-х годин. На підставі викладеного,

Outcome: approved