Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

26.10.2021 [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на період навчання в Тернопільському національному медичному університеті у розмірі 4\~000 грн щомісячно. В обґрунтування позову зазначається, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.06.2002. Шлюб зареєстрований 14.06.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №14. [INFO] у сторін народився син, який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 03.11.2014 шлюб між сторонами розірваний. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. [PERSON] , 2002 року народження є студентом другого курсу Тернопільського національного медичного університету, навчається на контракті, на денній формі навчання. Відповідно до Договору №88 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця, загальна вартість платної освітньої послуги за ввесь строк навчання становить 201\~900,00 грн. Позивачкою сплачено 38\~800,00 грн за надання освітніх послуг за перший рік навчання. [PERSON] мешкає в гуртожитку, що також є платною послугою. У період поза навчанням син позивачки проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка за рахунок власних коштів сплачує вартість проживання в гуртожитку та інші необхідні потреби свого сина. Водночас, [PERSON] навчається на денній формі навчання, самостійно оплатити своє навчання та пов`язані з ним супутні витрати не в змозі через відсутність джерела доходу. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі частини 1 статті 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. 17.11.2021 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на наступне. Відповідач зазначив, що позовна заява не містить доказів сплати позивачкою суми за навчання, не зазначено де саме проживає син та вартість проживання. Крім того, позивачкою не надано доказів, що син, будучи повнолітнім, не має джерела доходу. Також відповідач зазначив, що договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців укладений між повнолітнім сином, проте до суду з позовом звернулась саме колишня його дружина. Відповідач звернув увагу суду, на те, що на його думку, розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивачка є необґрунтованим та завищеним. Крім того відповідач у відзиві посилався на те, що на теперішній час він перебуває в складних матеріальних та життєвих умовах, проживає в будинку своїх батьків, ніде не працює та перебуває на пенсії, яка є його єдиним джерелом доходу. Додатково зазначив, що при розірванні шлюбу у 2014 році між ним та позивачкою, він залишив останній житловий будинок, який придбаний ними під час шлюбу, орієнтовною вартістю 8\~000 тис. доларів США та свої власні кошти в сумі 15\~000 доларів США. Водночас позивачка зобов`язалась ніколи не звертатись до суду про стягнення аліментів. Його син з ним не спілкується та відмовився від грошової допомоги в розмірі 1\~500 грн на місяць. Позивачка не зверталась до нього з обговоренням його участі в оплаті навчання сина а одразу звенулась до суду із вказаною позовною заявою. Відповідач вважає за необхідне в майбутньому звернутись до суду щодо поділу спільного будинку, в якому позивачка не проживає та з коштів отриманих від його реалізації має намір оплатити навчання сина. 29.11.2021 до канцелярії суду позивачка надала квитанції на підтвердження оплати за проживання сина в гуртожитку та квитанцію щодо сплати академічної різниці (а.с.39-42). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково позивачка звернула увагу суду на те, що утримувати свого сина їй допомагає її сестра та мати. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач неофіційно працює та отримує неофіційну заробітну плату, у зв`язку з цим у нього є можливість сплачувати заявлений нею в позовній заяві розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що в нього немає змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі в якому просить позивачка, оскільки він є пенсіонером, а розмір його щомісячної пенсії складає близько 5\~000 гривень. Крім того відповідач зазначив, що періодично проходить лікування, на яке йому потрібні грошові кошти. Додатково відповідач підтвердив, викладену у відзиві на позовну заяву обставину, щодо відмови сина від пропонованої ним грошової допомоги на його утримання в розмірі 1\~500 гривень та надав суду виписки з карткового рахунку в АТ «Ощадбанк» щодо наявності заборгованості перед банком в розмірі 8\~981,22 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, позивачка [PERSON] з 2002 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . На підтвердження цього позивачкою додано до позовної заяви свідоцтво про укладення шлюбу від 14.06.2002 серії [NUMBER] (а.с. 5). Вказаний шлюб було розірвано рішенням Савранського районного суду Одеської області. Від шлюбу у подружжя народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с 6). З довідки Тернопільського національного медичного університету №05/1-18/1421 від 15.09.2021 вбачається, що [PERSON] є студентом другого курсу за спеціальністю «Медицина». Навчанні здійснюється на контрактній основі. Форма навчанні денна. Навчання закінчується у 2026 році. (а.с.7). З договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №88 від 18.08.2021 вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги становить 201\~900,00 грн. (а.с.8-9). З довідки Савранської селищної ради Одеської області вбачається, що до складу сім`ї позивачки окрім неї входить син [PERSON] позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. З поданих позивачкою в судовому засіданні квитанцій вбачається, що нею здійснено оплату академічної різниці, проживання та навчання сина (а.с.39-42). Відповідно до частини 10 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом вказаної норми закону, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що повнолітній син сторін на даний час навчається, суд вважає доведеним той факт, що він потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та враховувати матеріальне становище сторін. При цьому, суд має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Оскільки син сторін у справі досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовжує навчання; потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги суд дійшов висновку, що відповідач повинен на рівні з позивачем приймати участь в утриманні повнолітнього сина, який навчається, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим, працездатним чоловіком. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд не приймає до уваги твердження позивачки, що відповідач [PERSON] офіційно працює та отримує заробітні плату, оскільки позивачкою не надано суду жодного доказу на підтвердження цього. Суд зважає на те, що відповідач отримує пенсію, яка є його єдиним джерелом доходу (а.с.31). Однак, посилання відповідача на наявність у нього заборгованості перед банками України не враховується судом, оскільки наявність у нього боргів перед третіми особами, у тому числі, за позикою, не звільняє його від обов`язку сплати аліментів на утримання дитини та, за умови відсутності інших обставин, не є беззаперечною підставою для зменшення розміру таких аліментів. Доводи відповідача про необхідність проходження лікування судом не враховуються, оскільки відповідачем в судовому засіданні не надано жодного доказу в підтвердження цього та не зазначено який саме діагноз йому поставлений. Судом не приймається до уваги посилання відповідача на те, що з позовною заявою до суду звернулася саме його колишня дружина, а не повнолітній син, який уклав договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, оскільки відповідно до частини 3 статті 198 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, зокрема, має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Крім того, судом не враховано посилання відповідача на те, що при розірванні шлюбу у 2014 році між ним та позивачкою, він залишив останній житловий будинок, який придбаний ними під час шлюбу, орієнтовною вартістю 8 000 тис. доларів США та свої власні кошти в сумі 15 000 доларів США, а позивачка зобов`язалась ніколи не звертатись до суду про стягнення аліментів, оскільки в судовому засіданні ці обставини також не підтвердились жодними доказами. З огляду на вимоги частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, з урахуванням вищевказаних обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 СК України, зазначених норм матеріального права, суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , який продовжує навчання утримання у розмірі 2\~500,00 грн щомісячно, починаючи з 26.10.2021 та до закінчення останнім навчання, але не довше як до досягнення ним 23-річного віку. Аліменти в розмірі 2\~500,00 грн щомісячно, на думку суду, є співмірними і такими, що якнайкраще забезпечать інтереси [PERSON] , водночас, не стануть надмірним тягарем для батька у понесених витратах. Згідно з частиною 1 статті 79 і частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.10.2021. За правилами пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial