Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

25 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маяковою М.В., було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису виданого 08.09.2020 року за № 30200 приватним нотаріусом Горай О.С., про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором в сумі 22647,05 гривень. Про те що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АЛАНД» стягнуло з нього заборгованість за кредитним договором, виконавчим написом приватного нотаріусом він дізнався у червні 2021 року коли з його пенсії почали стягувати гроші. Вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. По-перше: стягувачем ТОВ «Фінансово компанія «АЛАНД» порушено порядок примусового стягнення боргу шляхом виконання виконавчого напису, оскільки по-перше виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, досконалу на документах, які підтверджують обов`язок, боржника. По-друге: стягувачем наданий нотаріусу кредитний договір, в розрахунку заборгованості вказані суми комісії та пені, з яким він не згоден. Тобто, між стягувачем і боржником існує суперечка, яку необхідно вирішити в судовому порядку, він не отримував від стягувача повідомлення про наявність заборгованості та необхідності її погашення. По-третє: не враховано вимоги Закону України «Проти тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки йому нарахуванню не підлягали заборгованість за пенею, комісією та штрафи (фіксована частина і процентна складова), що свідчить про наявність спору. З урахуванням наведеного, просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30200 від 08 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованості за кредитним договором у розмірі 22647,05 гривень; - стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач на розгляд справи до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на розгляд справи до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на розгляд справи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 230200, за яким у безспірному порядку стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованість за кредитним договором в сумі 22647,05 гривень. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач [PERSON] з 2010 року зареєстрований та проживає на території міста Маріуполя Донецької області, однак, при визначенні розміру його заборгованості відповідачем не враховано вимоги Закону України «Проти тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки йому нарахуванню не підлягали заборгованість за пенею, комісією та штрафи (фіксована частина і процентна складова), що свідчить про наявність спору. Наведене свідчить про надання відповідачем неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь [PERSON] суми сплаченого ним судового збору у повному розмірі, а саме - по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved