overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

26 вересня 2017року [PERSON] подав до суду заяву про визнання обмежено дієздатним свого брата [PERSON],02.04.1966року народження. В заяві зазначав, що [PERSON],02.04.1966року народження, є його рідним братом. Брат перебуває на диспансерному обліку в психіатра у звязку з психічним захворюванням та є інвалідом 2-ї групи, загального захворювання. Їх батько помер, а мати є особою похилого віку. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини. Просить визнати [PERSON] обмежено дієздатним. В судовому засіданні представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] проти задоволення зави не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON],02.04.1966року народження, є рідним братом [PERSON]. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в психіатра у звязку з психічним захворюванням та є інвалідом 2-ї групи, загального захворювання. Їх батько помер, а мати є особою похилого віку. Здоровя [PERSON], на даний час, погіршилось, як фізичне так і психічне, перспективи на те, що його стан покращиться немає. Стали помітні порушення психіки та поведінки внаслідок перенесених хворіб та стресів, в нього появився цілковитий синдром залежності. В наслідок хронічних хворіб, [PERSON] не здатний повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у звязку з цим потребує стороннього догляду і нагляду. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №516 від 3 листопада 2017року [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі шизотипового розладу з вираженим дефектом в емоціно-вольовій та мнестичній сферах по шизофренічному типу (апато-абулічний варіант) із соціально-трудовою дезадаптацією та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно анамнезу захворювання, медичної документації дане захворювання в нього розвинулось приблизно з 20214року та було клінічно діагностовано у 2017році, За своїм психічним станом приймати участь в судових засіданнях не може. [PERSON] потребує опіки. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

26 вересня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 24 квітня 2014 року відповідач отримав кредит у сумі 500.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 18\~944.58 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 24 квітня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 серпня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 160 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 13706.27 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 3700.00 грн. штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина ) 500 грн.; - штраф (процентна складова) 878.31 грн. а всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 18944.58 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

26 вересня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 26 червня 2011 року відповідач отримав кредит у сумі 5500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 67992.12 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 26 червня 2011 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 5500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 серпня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 5305.39 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 55457.50 грн.; - пеня та комісія - 3515.32 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; - штраф (процентна складова) - 3213.91 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 67992.12 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

26 вересня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 11 березня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 36535.94 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 11 березня 2013 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 300.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 серпня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 296.53 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 29323.41 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 4700 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина)- 500 грн.; -штраф (процентна складова) 1716 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 36535.94 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 12.10.2012, актовий запис № 3. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася також, у телефонному режимі просила розглянути справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду звернулась [PERSON], посилаючись на те, що 05 вересня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції, актовий запис №41. Від шлюбних стосунків сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносин з відповідачем припинено з червня 2017 р. через різні погляди на життя, сварки. Позивач просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON], додатково повідомила, що дитина залишається проживати разом із позивачем. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, викладені у позовній заяві обставини справи підтвердив. Наголосив на відсутності спору про поділ спільного майна, пояснив, що в ті дні коли він не працює, спільна дитина проживає разом з ним. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Горбатенко) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис №41 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 02.03.2010 р.н (а.с. 7). Згідно до пояснень відповідача дитина проживає декілька днів з батьком та декілька днів з матірю. Відповідачу розяснено право на заявлення позову щодо визначення місця проживання дитини в разі наявності спору з цього приводу, однак, відповідних вимог не було заявленено. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені з червня 2017 року, подружжя не проживає разом. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище «Небрат», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Вимог щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не заявлено. Судові витрати в розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 березня 2002 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що складено актовий запис №258. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2016 року. Спір щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 лютого 2011 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 120. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У серпні 2017 року вони остаточно припинили фактичні шлюбні відносини, хоча раніше неодноразово припиняли їх та тривалий час. Між ними виникали суперечки, сварки з різних питань подружніх відносин. У них різні погляди на життя, вони не розуміють одне одного, втратили взаємні почуття любові та поваги. З 2012 року мешкають за різними адресами. Намірів врятувати сім'ю не мають. Примирення між ними неможливе, оскільки таке примирення суперечить їх інтересам, оскільки не бажають відновлювати сім'ю. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Носовська». Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 лютого 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 120. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з різними поглядами на життя, не розумінням один одного, втратою почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з 2012 року, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved