Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

25.03.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати щомісячно зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів відповідача і до досягнення сином 23-річного віку на період продовження навчання. В обгрунтування позову зазначила, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, на підставі чого 02.04.2018 вона отримала судовий наказ Ленінського районного суду м.Харкова про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Проте, на даний момент, спільний син навчається на другому курсі денного відділення Харківського державного політехнічного коледжу за спеціальністю ІС за бюджетною формою навчання. Оскільки відповідач матеріально не допомагає утримувати сина в період, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 27.03.2020 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про існування справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали, копії позову разом з додатками. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 26.11.2009 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 11) [INFO] у шлюбі в сторін народився син, [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в графі «батько» вказаний - [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . (а.с.10) Дитина, [PERSON] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, а також інформаційною довідкою з про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. (а.с.7, 18) З довідки № 67/20 від 24.03.2020, виданої директором та діловодом коледжу, вбачається, що [PERSON] навчається на денному відділенні Харківського державного політехнічного коледжу на 2 курсі за спеціальністю ІС за бюджетною формою навчання, термін навчання - по 30.06.2022. (а.с.13) 02.04.2018 Ленінським районним судом м.Харкова видано судовий наказ про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2018 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.15) Положеннями ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що син сторін, [PERSON] , [INFO] ,на момент подання позивачем вказаного позову до суду 25.03.2020, та на момент розгляду справи не досяг повнолітнього 18-річного віку. Крім того, наразі з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина як на неповнолітню дитину на підставі судового наказу Ленінського районного суду м.Харкова від 02.04.2018, до досягнення ним повнолітнього віку, а саме до [INFO] . Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи, що дитина, [PERSON] , [INFO] , хоч і продовжує навчання, але при цьому не досяг повнолітнього віку, що є однією із обов`язкових фактів у позовах про стягнення аліментів на утримання повнолітньоїдитини на час навчання, згідно положень ст. 199 СК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з огляду на його передчасність. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права повторно звернутись до суду із вказаним позовом після досягнення сином повнолітнього віку. Згідно положень п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, в задоволенні якої судом відмовлено, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed