Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

25 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, який розірвано 14 лютого 2019 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утримані. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, не дбає про її матеріальне забезпечення та виховання, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, уточнені позивачем позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 липня 2011 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Шлюб розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2019 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 06 червня 2014 року, серії [NUMBER] , [NUMBER] , в якому сторони вказані як батьки дитини (а.с. 9). Згідно з довідкою Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 19 березня 2019 року № 316, дитина [PERSON] проживає разом із позивачкою (а.с. 4). Частиною 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] \~єбатьком дитини, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Доказів зворотного суду не надано. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача відсутні. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача або за домовленістю між батьками. Тобто, визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі є правом позивача, яким вона скористалася. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2019\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дитини віком\~ до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня 1699,00 грн. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір`ю позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 184 СК України, визнає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач, будучи обізнаним щодо розгляду цивільної справи, не висловив заперечення проти позову та суми, яка підлягає стягненню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 786,40 грн.

Outcome: approved