Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

24.09.2014 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Автогаражного кооперативу «Хвиля», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражного боксу № 232, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Уборевича 15, у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. 23.05.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину гаражного боксу № 232, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Уборевича 15, у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражного боксу № 232, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля». В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 05 травня 2006 року помер її чоловік [PERSON]. За життя [PERSON] являвся членом автогаражного кооперативу «Хвиля». У їхньому спільному користуванні та володінні знаходився гаражний бокс № 232. На момент смерті [PERSON] повністю виплатив свій пай в АГК «Хвиля», проте право власності на бокс не оформив. Згідно з діючим законодавством, спірний гараж є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Оскільки [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок, то до складу спадщини, що залишилася після його смерті, входить вже не пайовий внесок, а сам гаражний бокс, а саме 1/2 частина гаражу. Інша частина - 1/2 даного гаражу належить [PERSON] З огляду на те, що спадщину після [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняли двоє спадкоємців [PERSON] дружина [PERSON] та син [PERSON], які постійно проживали з ним на момент відкриття спадщини, зважаючи на приписи ч.1 ст. 1278 ЦК України, вважає, що [PERSON] належить право власності на 1/4 частини у порядку спадкування за законом після [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району від 18.07.2014 [PERSON] було запропоновано звернутися до суду для оформлення права власності на спадкове майно (гаражний бокс), оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього (а.с.81-82). 26.05.2016 [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Автогаражний кооператив «Хвиля», в якому просив визнати за ним право власності на 1/4 частину гаражного боксу № 232, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Уборевича, 15, у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач [PERSON] зазначив, що 05 травня 2006 року помер його батько [PERSON]. За життя батько являвся членом автогаражного кооперативу «Хвиля». У його користуванні та володінні знаходився гаражний бокс № 232. На скільки відомо позивачу на день смерті батько повністю виплатив свій пай в АГК «Хвиля», проте право власності на бокс не оформив. Відповідно до акту від 06.09.1983, наданому відповідачем, [PERSON] повністю сплатив свій пайовий внесок за гаражний бокс № 232. Спірний гараж є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Крім того, оскільки [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок, до складу спадщини, що залишилась після його смерті, входить вже не пайовий внесок, а сам гаражний бокс, а саме 1/2 частина гаражу. Інша частина 1/2 даного гаражу належить [PERSON] З огляду на те, що спадщину після [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняли двоє спадкоємців [PERSON] дружина [PERSON] та син [PERSON], які постійно проживали з ним на момент відкриття спадщини, зважаючи на приписи ч.1 ст. 1278 ЦК України, вважає, що [PERSON] належить право власності на 1/4 частину спірного гаражу. Крім позивача, спадкоємцем після батька є мати позивача (дружина спадкоємця) [PERSON] Таким чином, частки у праві власності мають бути рівними та складають по 1/2 частині (а.с.104-105). Ухвалою суду 28.07.2016 року первісний та зустрічний позови обєднані в одне провадження. Ухвалою суду 12.12.2016 року до участі у справі в якості третьої особи за первісним та зустрічним позовами залучена Харківська міська рада. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача за первісним позовом, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] визнав у повному обсязі. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити у повному обсязі. Первісний позов [PERSON] визнав у повному обсязі. Також зазначив, що з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] зверталися до нотаріальної контори він та його мати, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Заповіту померлий не залишив. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовами визнали у повному обсязі та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовами визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача за первісним та зустрічним позовами [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Треті особи Автогаражний кооператив «Хвиля», Харківська міська рада про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом та відповідача адвоката [PERSON], [PERSON], позивача за зустрічним позовом [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 05.05.2006 року, був членом АГК «Хвиля» та у його користуванні та володінні перебував гаражний бокс № 232 в АГК «Хвиля», розташованому за адресою вул. Уборевича, 15 м. Харкова. 06 вересня 1983 року [PERSON] виплатив пайовий внесок за вказаний гаражний бокс шляхом внесення пайового внеску в розмірі 1587,00 руб. та відпрацювавши на суму 1000,00 руб. (а.с.110). Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час сплати [PERSON] пайового внеску, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що [PERSON], виплативши в повному обсязі пайовий внесок за вказаний вище гаражний бокс, відповідно до вимог зазначеної норми Закону України «Про власність», набув на нього право власності та після його смерті відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України відкрилася спадщина у вигляді зазначеного гаражного боксу. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Рішенням правління АГК «Хвиля», оформленим протоколом № 2 від 28.02.2007 року було розглянуто та задоволено заяву [PERSON] про прийняття його в члени АГК «Хвиля» у звязку із смертю батька та вказаним рішенням [PERSON] було виключено із членів кооперативу та прийнято в члени кооперативу [PERSON] та підставою такого рішення слугували заяви [PERSON] та [PERSON], які проти цього не заперечували. Син спадкодавця [PERSON] [PERSON] помер 14.09.2012 року та після його смерті спадкоємцями першої черги по закону є його мати [PERSON], дружина [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відмовилася щодо визнання за нею права власності на весь пай, сплачений її чоловіком [PERSON] за гаражний бокс № 232 у зазначеному вище Автогаражному кооперативі «Хвиля», оскільки вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що [PERSON] не набув права власності на виплачений [PERSON] пай за вказаний гаражний бокс та, будучи членом кооперативу, лише сплачував членські внески, як член кооперативу. Зазначені обставини встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2016 року у справі за позовом [PERSON] до Автогаражного кооперативу «Хвиля», за участі третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання недійсним рішення правління і загальних зборів членів кооперативу та зобовязання прийняти в члени кооперативу, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] до Автогаражного кооперативу «Хвиля» за участю третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину гаражу в порядку спадкування за законом, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні позовні вимоги щодо предмету спору [PERSON] до Автогаражного кооперативу «Хвиля» про визнання права власності на весь пай, сплачений [PERSON] (а.с. 75-79). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1658/01.16 від 18.07.2014 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, розяснено [PERSON], [PERSON], що з питання оформлення спадщини після померлого 05 травня 2006 року чоловіка та батька [PERSON], який проживав на день смерті с. Лелюки, вул. Радянська, буд. № 14 Харківського району Харківської області запропоновано звернутися до суду, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на гараж, що знаходиться: Харків, вул. Уборевіча, № 15, гаражний бокс № 232 автогаражний кооператив «Хвиля» за спадкодавцем [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 2 березня 1960 року Орджонікідзевським р/б ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 254, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження (а.с.137). Таким чином, дружина померлого [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON] має право на 1/2 частину гаражного боксу № 232, площею 18,0 кв.м, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Бучми (колишня Уборевича), 15 у порядку розподілу спільного майна подружжя. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено вище, спадкоємцями першої черги за законом, померлого 05 травня 2006 р. [PERSON], є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, та його діти [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та [PERSON], який помер 14.09.2012 року. Суд вважає, що [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину фактично згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як згідно з довідкою виконкому Пономаренківської сільської ради Харківського району і області проживали та були прописані у селі Лелюки, вул. Радянська, 14 разом з [PERSON], померлим 05.05.2006 року (а.с.4). В звязку з чим, суд вважає, що кожному із спадкоємців належить по 1/4 частині спірного гаражного боксу, тобто [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частині гаражного боксу № 232, площею 18 кв.м, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Бучми (колишня Уборевича), 15 у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 05 травня 2006 року. Таким чином, визнання відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд вважає можливим первісний позов [PERSON] задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину гаражного боксу № 232, площею 18,0 кв.м, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Бучми (колишня Уборевича), 15 у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 05 травня 2006 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину гаражного боксу № 232, площею 18,0 кв.м, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Бучми (колишня Уборевича), 15. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим зустрічний позов [PERSON] задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину гаражного боксу № 232, площею 18,0 кв.м, що знаходиться в Автогаражному кооперативі «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Бучми (колишня Уборевича), 15 у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 05 травня 2006 року.

Outcome: approved