overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

26.01.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, під час спільного проживання та в останній рік, між ним та дружиною виникають непорозуміння, внаслідок чого кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того позивач зазначає, що він неодноразово просив відповідача зберегти сім'ю, але вона на це не реагувала, в зв'язку з чим він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 19 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 8). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 09 лютого 2010 року (а. с. 9). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

26.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 09.11.2013 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів. З 25.07.2015 р. проживають разом, але подружніх стосунків не підтримують. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові і додала, що на утримання дитини з батька примусово стягнуто аліменти, спору про поділ майна не виникає. Просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позов визнав і пояснив, що з 28.03.2016 р. проживають з дружиною окремо, стосунків не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є подружня зрада. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби П'ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Шлюбні відносини між подружжям остаточно припинені з березня 2016 року і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. При цьому суд бере до уваги вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, для чого двічі надавався строк для примирення, однак призначення строку для примирення виявилося неефективним, у тому числі з погляду на ставлення позивача до шлюбу, адже вона не намагалася відновити шлюб, категорично не схилялася до примирення і до її позиції не слід виявляти зневагу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, питання утримання дитини вирішено. Відповідно до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

26.01.2016р. до суду заявлено позов [PERSON] в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, 04 листопада 2006 року, актовий запис № 683. В судове засідання позивачка не з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності про, що повідомила в позовні заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести в його відсутності про, що повідомив суд телефонограмою. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в грудні 2013 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 24.07.1993 року. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] та доньку - [PERSON], [INFO] народження, які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку до повноліття дитини. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує додаткової матеріальної допомоги, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частини його заробітку на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копій свідоцтва про народження дітей, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітної плати та інших доходів. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги на її утримання у розмірі 1/6 частини частини його заробітку на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку. Згідно ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дітей. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що вона з 14.02.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. Відповідач мешкає окремо. Діти мешкають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача та до їх повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копій свідоцтв про народження, сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с.3). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 23.10.2015 року помер її названий дідусь [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про його смерть №788 від 23.10.2015 року видане Центром первинної допомоги медичної допомоги №5 м. Макіївки Донецької області. Після його смерті залишилася спадщина, яку останній заповів їй. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її названого дідуся, прийняти спадщину у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть, видане при реєстрації у м. Макіївка не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 23.10.2015 року у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області. В судове засідання заявниця та її представник не зявилися, але надали суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №788 від 23.10.2015 року видане Центром первинної допомоги медичної допомоги №5 м. Макіївки Донецької області [PERSON] помер 23.10.2015 року у віці 77 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] проживав та зареєстрований у [INFO]. Відповідно до заповіту [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті названого дідуся заявниці [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 23.10.2015 року в Гірницькому районі м. Макіївки, Україна, у віці 77 років, причина смерті «атеросклеротичний кардіосклероз». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у 2012 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289. 03.02.2016 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було винесено рішення по справі, яким позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Розірвано шлюб, зареєстрований 04.05.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289. При винесенні рішення не розподіленими залишилися 551,20 грн. судового збору, які не було сплачено [PERSON] при пред'явлені позову до суду, оскільки вона була звільнена від їх сплати. У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] повинна була сплатити судовий збір в сумі 551,20 грн., від сплати якого позивача було звільнено, в зв'язку з її тяжким майновим станом. Не розподіленими залишилися 551,20 грн., які необхідно стягнути в дохід держави з відповідача [PERSON], відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289. Свої вимоги мотивує тим, що 04.05.2012 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхньої доньки. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Вони фактично припинили шлюбні відносини з 2013 р. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поштового повідомлення тимчасово поштові відправлення в м. Донецьк не приймаються. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбу, але рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.08.2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народилася неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

26.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилався на те, що у неї змінилось матеріальне становище, сплачувані відповідачем [PERSON] аліменти в сумі 100 грн. на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] є недостатніми для забезпечення половини витрат необхідних для утримання дитини, тому просить змінити розмір аліментів визначених рішенням Гайсинського районного суду від 24.10.2006 року, стягувати кошти в твердій грошовій сумі 520 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка подала заяву про підтримання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.15). Відповідач вимоги позову визнав в сумі 500 грн., пояснив, що є інвалідом 3 групи, має тимчасові заробітки, на його утриманні також перебуває дочка. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає спільно з матірю [PERSON] і перебуває на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, довідками Гайсинської міськради і визнається сторонами (а.с.5,6,8). Відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 24.10.2006 року визначено, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 100 гривень, яка підлягає індексації, починаючи з дня набрання цим рішенням чинності до повноліття дитини, щомісячно (а.с.7). Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. - ст. 192 СК України, яка визначає, що розмір аліментів, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального або сімейного стану; Оскільки встановлені обставини свідчать, що майнове становище сторін змінилось, то з урахуванням майнового становища сторін, меж вимог заявленого і визнаного позову, визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, необхідності надавати кошти іншим утриманцям та для задоволення особистих потреб платника коштами, стягненню підлягають аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 500 грн., яка підлягає індексації. На підставі викладеного, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial