Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

24 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Судом до участі у справі залучено третіми особами на стороні відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 28 липня 2008 року помер її син [PERSON]. Вона являється спадкоємцем за законом після його смерті. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 2, 0000 га, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 549117, виданого [PERSON] райдержадміністрацією 07 вересня 2005 року. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, втрачено, що стало пеершкодою в оформленні спадкових прав в органах нотаріату, позивач просить про задоволення позовних вимог. В судове засідання сторони, представники третіх осіб не з'явилися, в надісланих заявах просили розглянути справу за їх відсутності. Позивач, представник позивача підтримують позовні вимоги. Відповідач [PERSON] сільська рада визнає позов. Треті особи [PERSON] районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 076490 (а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 2, 0000 га, кадастровий номер 4823981000:02:000:0855, яка розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, належна спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 549117, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області 07 вересня 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501700281 (а.с. 8). Вказані обставини підтверджуються витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 31-33). Відповідно до спадкової справи № 303/2016, (а.с. 17-21), спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, яка прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 1486 від 15.11.2016 року (а.с. 6). В оформлені спадкових прав [PERSON] державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено (а.с. 3), так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який втрачено, про що повідомлено в оголошенні до місцевої газети (а.с. 23). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області визнала позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved