Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

24.11.2019 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму починаючи з дня звернення до суду, щомісячно і до закінчення дитиною навчання чи досягнення 23-х річного віку. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Донька після закінчення школи продовжила навчання та є студенткою четвертого курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Київського коледжу легкої промисловості» на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Так, як добровільно допомогу відповідач надавати відмовляється, позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись. Ухвалою судді від 24.11.2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. За таких обставин, що позивач в заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 180 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказах та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази до справи, дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони мають спільну повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Відповідно до довідки № 409 від 30.08.2019 року донька сторін [PERSON] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Київського коледжу легкої промисловості» першого рівня акредитації на 4 курсі денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 8). Відповідно до акту депутата Обухівської міської ради [PERSON] повнолітня дочка сторін проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] навчається на денній формі, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання доньки не надає, а тому, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки, починаючи з 24.09.2019 року, оскільки аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, і який зможе забезпечити потреби доньки, яка продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню повнолітній дітей, що продовжують навчання покладено на обох батьків (у т.ч. і на позивача), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ч. 1 ст. 192 СК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved