Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

26 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після спливу шестимісячного строку позивачка звернулася до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області. Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі відповідного свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В архіві позивачкою було виявлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 28 березня 2002 року на ім'я [PERSON] Довжицькою сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №621 з відміткою про перехід права власності на землю в порядку спадкування до сина позивачки [PERSON], який помер [INFO] року, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори. [INFO] року помер син позивачки [PERSON]. Державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,85 га, розташовану на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27 грудня 2012 року, що набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.03.2002 р. на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №987 від 22.03.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 621. [PERSON] не здійснив реєстрації права власності на спадкове майно, тому позивачка на даний час позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку з цільовим призначенням «ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 3,85 га, розташовану на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.03.2002 року на ім'я [PERSON] Довжицькою сільською радою Охтирського району Сумської області на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 987 від 22.03.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за №621. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову Сторони в судове засідання призначене на 17 жовтня 2016 року не з'явилися, про розгляд справи повідомлені завчасно в установленому законом порядку. Від представника позивачки адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав. Від Довжицької сільської ради та Охтирської міської ради надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Як встановлено судом, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку з цільовим призначенням «ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 3,85 га, розташовану на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується державним актом серії [NUMBER], виданого 26.03.2002 р. на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №987 від 22.03.2002 р. (а.с. 11). [PERSON] померла 11 грудня 2008 року, після її смерті спадщину за заповітом прийняв [PERSON] (а.с.12), про що видане свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку та в державному акті зроблено відповідну відмітку нотаріуса (а.с.11). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Однак, не здійснив в установленому законом порядку реєстрації права власності на спадкове майно. Після його смерті спадщину прийняв [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27 грудня 2012 року, що набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.03.2002 р. на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №987 від 22.03.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 621 (а.с. 49). Однак, як встановлено судом [PERSON] при житті не здійснив реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за рішенням суду. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7) . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла у розумінні ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Охтирської міської ради за №159 від 06 вересня 2016 року (а.с. 9), копією її паспорту, де зазначено її місце реєстрації з 1989 року [ADDRESS] (а.с. 6), копією будинкової книги (а.с. 59-61), з якої видно, що вони зі спадкодавцем проживали постійно за однією адресою. Після спливу шестимісячного строку позивачка звернулася до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області. Постановою приватного нотаріуса від 19 вересня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10). [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS], разом з ним проживали та буди зареєстровані дружина [PERSON] та дочька [PERSON], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Охтирської міської ради за №159 від 06 вересня 2016 року (а.с. 9). Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], так як [PERSON], яка є його дочкою відмовилася від спадщини, про що мається нотаріально посвідчена копія її заяви в матеріалах справи (а.с.26). Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно ст.16 ЦК України є визнання права. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначає, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в п.10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7, про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що земельна ділянка розташована на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, належала на праві приватної власності [PERSON], набута ним на законних підставах, єдиним спадкоємцем після смерті якого є позивачка у справі, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved