Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

24 вересня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 984,50 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-28609-311012, відповідно до умов якої [PERSON] банк надав кредит у розмірі 15 000,00 грн. Як зазначає позивач, зобов'язання в частині надання коштів відповідачу виконані в повному обсязі, в той же час відповідач не виконує умов договору в повному обсязі, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача, що станом на 10.06.2014 року становить: 29 984,50 грн., з яких: 7 349,50 грн. - тіло кредиту, 7 650,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 14 985,00 грн. - заборгованість за комісіями. В судове засіданні представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається з заяви. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 31.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір №001-28609-311012. За даним договором Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 15 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 0,0001 % річних (п.п.2.2. Частини 2 Договору, 1.4.1 Тарифів на обслуговування платіжних карток). Дана заява, що фактично є кредитним договором підписана [PERSON], що підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ «Дельта Банк». В пункті 1.5 Тарифів визначено, що плата за обслуговування кредитного ліміту, включає в себе надання послуг інформування Держателя про зміну кредитного ліміту у вигляді надсилання виписок - 5,55% та плата нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості за рахунком станом на день нарахування. Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором в частині повернення кредитних коштів не виконав в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 10.06.2014 року становить: 29 984,50 грн., з яких: 7 349,50 грн. - тіло кредиту, 7 650,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 14 985,00 грн. - заборгованість за комісіями. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів на підтвердження того, що заборгованість за кредитним договором відсутня чи є меншою. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 29 984,50 грн. в примусовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved