overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

26.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Родинська житлова управляюча компанія» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] державна, не приватизована, знаходиться на балансі Родинської міської ради. В цій квартирі зареєстровано вона та відповідач [PERSON], яка з жовтня 2008 року добровільно покинула житло, перешкод у проживанні в квартирі відповідачу ніхто не чинив. Комісією в складі майстра КП «РЖУК» Гавриленко Н.І. за участю сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] був складений акт від 09.12.2014 року в тому що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] на протязі тривалого часу, а саме шести років за вказаною адресою не проживає. Оскільки відповідач [PERSON] інтересу до житла не виявляє, комунальні послуги не сплачує вона відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з'явилася, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Комунального підприємства «Родинська житлова управляюча компанія» до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] державна, не приватизована, знаходиться на балансі Родинської міської ради, в якій відповідно до довідки Комунального підприємства «Родинська житлова управляюча компанія» від 25.12.2014 року зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.8). Згідно акту від 09.12.2014 року, складеному комісією у складі майстра КП «РЖУК» Гавриленко Н.І. за участю сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає на протязі 6 років (а.с.6). Відповідно до ст. 71 ЖК України збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами зберігається протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: Донецька область, [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

26.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 51831,67 грн. за кредитним договором № 014/0251/82/0096468 від 06.02.2013 року, станом на 22.10.2014 року та 518,32 грн. судового збору. Позов мотивовано тим, що 06.02.2013 року між банком та відповідачкою було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0251/82/0096468 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 35986,45 грн під 35,3% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 06.02.2013 року між сторонами була укладена Додаткова угода якою в період з 06.02.2013 року по 31.03.2013 року розмір процентної ставки за кредитом зменшено до 0,01 % у зв'язку з чим графік погашення було викладено у новій редакції. Так як відповідач перестав виконувати, то станом на 22.10.2014 року заборгованість по кредиту становить 51831,67 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 31553,15 грн., 6943,65 грн заборгованість по відсоткам і 13334,87 грн пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, згоден на заочний розгляд справи, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась але надала заяву в якій вказала , що позов визнає, а справу просить розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору ( а.с. 11- 15), правил добровільного страхування ( а.с. 16-21), додаткової угоди №1 ( а.с.26) графіками погашення кредиту ( а.с. 22-24, 27-28), вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором ( а.с. 30) та розрахунку заборгованості ( а.с. 8) відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач заперечень та відповідних доказів не надав, то в силу ст. ст. 526, 553, 554, 625, 651, 1050 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

26.12.2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що від зареєстрованого шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не підтримує, хоча має задовільний стан здоров'я, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, інших дітей не має і стягнень за виконавчими документами не проводиться. Дохід, який отримує позивач недостатньо для забезпечення належного виховання та розвитку неповнолітньої дитини. Вказані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в частці у розмірі 1/4 усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не прибула, завчасно подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, та надала згоду на ухвалення у справі заочного рішення /а.с.27/. Відповідач не прибув у судове засідання, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.16-17/, жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надсилав. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

26.12.2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 17.10.2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 17.10.2009 року зареєстровано шлюб між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві за актовим записом №1045/а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.03.2010 року, сторони від шлюбу мають малолітню дитину -[PERSON], [INFO] /а.с.4/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

26.12.2014 року позивач звернулася до суду та вимоги мотивує тим, що з 13.07.1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, втрачені взаємні почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини сторони не підтримують та спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги підтримує, відповідач - визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.1991 року сторони вступили в шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому, актовий запис № 1209./а.с.4/ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні./а.с.5-6/ Спільне життя сторін не склалося, втрачені взаємні почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини сторони не підтримують та спільне господарство не ведуть. Втім сторони не досягли згоди щодо утримання дитини. Вказані факти визнані сторонами. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України. Відповідно до положень ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам дитини, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст.ст. 180-183, 191СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат з заяви про розірвання шлюбу у розмірі 243 грн. 60 коп. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір з заяви про стягнення аліментів у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

26.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу, який був укладений з відповідачем [PERSON] 22.07.2000 року, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.12.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін мешкає з позивачкою. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісяця й до повноліття дитини. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на позові наполягала, просила суд розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що від шлюбу, який був укладений з відповідачем [PERSON] 22.07.2000 року сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.12.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання дитини є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

26.12.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельної частки ( паю ) розміром 6,86 умовних кадастрових гектарів , розташованої на території Новокарбівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. Крім неї , спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] - відповідач по справі , який на спадщину не претендує. У грудні 2014 року вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у зв'язку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини, Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла , що перешкодило їй своєчасно прийняти спадщину , позивачка просила суд продовжити їй строк для прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась , повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та вказавши, що заперечень по справі не мають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельної частки ( паю ) розміром 6,86 умовних кадастрових гектарів , розташованої на території Новокарбівської сільської ради Любашівського району Одеської області. За життя [PERSON] склала заповіт , яким заповіла [PERSON] - позивачці по справі право на земельну частку ( пай ) розміром 6,86 умовних кадастрових гектарів , розташовану на території Новокарбівської сільської ради Любашівського району Одеської області ( а.с. - 7 ) Право спадкодавиці на вказану земельну частку ( пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 002853. Відповідно до ст.. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р.) , яка діяла на час відкриття вказаної спадщини , спадкоємець вважається таким , що прийняв спадщину , якщо він протягом шести місяців від дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном , або подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено , що спадкоємиця за заповітом - позивачка по справі, з поважної причини в установлений законом строк не прийняла спадщину через незадовільний стан здоров»я. Незадовільний стан здоров»я позивачки підтверджується довідкою Любашівської ЦРЛ від 25.12.2014 р.( а.с.- 10 ) Син спадкодавиці - відповідач по справі , надав суду заяву , у якій вказав , що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно статті 550 ЦК України ( в редакції 1963 р.) строк для прийняття спадщини , встановлений ст.. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р.) може бути продовжений судом , якщо він визнає причини пропуску строку поважними На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

26.12.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. У теперішній час з вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. є батьком [PERSON]., [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] року народження, актовий запис про народження №98 від 24.01.2013 року зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]; - тимчасовим посвідченням [NUMBER] від 23.12.2014 року виданого УПСЗН Жовтневого району ММР, в якому зазначено, що [PERSON] має на утриманні дитину-інваліда [PERSON], [INFO]; - довідкою ККП «КК «Західна» від 05.11.2014 року, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином [PERSON], 2013 року народження, за адресою: [ADDRESS] Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У зв'язку з чим, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

26.12.2015 року, ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 7 344,05 грн., з яких: - 3 999,30 грн. - заборгованість по кредиту; - 2 468,79 грн. - проценти за користування кредитом в період з 01.03.2014 року по 16.11.2015 року; - 81,96 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту в період з 31.10.2015 року по 16.11.2015 року; - 794,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів за користування коштами в період з 17.11.2014 року по 16.11.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Додатковою угодою №1 до Договору №8072404380 від 01.11.2013 року, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 16.11.2015 року, становить в сумі 7 344,05 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту, процентів за користування коштами та пеня за неналежне виконання його умов. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Малік Т.І. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.92) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 24.10.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved