Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

25 березня позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь боргу у сумі 121 736,99 грн., з яких 114138,20 грн.- позика та 7598,79 -3% відсотки річних, а також понесені судові витрати у розмірі 1 217,37 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 грудня 2011 року він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 11000,00 доларів США,що на момент передачі грошей становить еквівалент за курсом НБУ (1,00 долар США= 7,99 грн.), а саме 87890грн. без процентів строком до 05.01.2012 року, про що складено відповідну боргову розписку. Позивач зазначає, що вказані вище кошти відповідач отримав, що підтверджується наданою відповідачем розпискою від 13.12.2011 року. Позивач посилається, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та в строк до 05.01.2012 року кошти отримані у борг не повернув, у зв`язку із чим він просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 11000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року -день подачі позову складає 11438,20 грн.( 1,00 долар США=10,3762грн) та 3% річних за час прострочення взятих на себе зобов`язань за 810 днів у сумі 7598,79 грн. В судове засідання позивач не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву у якій підтримавши позовні вимоги, просив проводити судовий розгляд у його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач,будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду,в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку із чим судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, про що позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими або такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 13 грудня 2011 року укладений договір позики відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг 11000,00 доларів США з терміном повернення до 05 січня 2012 року, що підтверджується борговою розпискою. Відповідно до ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов»язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Таким чином, наявність боргової розписки у позикодавця , свідчить про те, що боргові зобов`язання відповідачем не виконані. З огляду на те, що боргова розписка надана відповідачем 13.12.2011 року в розумінні вимог ч.2 статті 1047 ЦК України є належним доказом у справі в підтвердження отримання відповідачем у позику грошових коштів у розмірі 11000,00 доларів США та докази повернення коштів в матеріалах справи відсутні, суд вважає, що відповідачем свої зобов`язання не виконані у зв`язку із чим з нього на користь позивача підлягає стягненню 11000,00 доларів США , що за курсом НБУ на 25.03.2014 року становить 114138,20 грн. , виходячи із розрахунку ( 1 ,00 долар США= 10,3762 грн.). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов»язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в частині стягнення 3% відсотків річних, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за період прострочення виконання зобов`язань у сумі 7598,79 грн. виходячи із розрахунку( 114138,20 грн.( сума боргу)х 0,03/365х810( кількість днів прострочення). Відповідно до ст.88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1217,37 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved