Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

24.07.2019 р. [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якій просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частки від доходу боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог позову, позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1995 р., який рішенням Енергодарського міського суду від 27.08.2010 р. було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Енергодарського міського суду від 01.07.2010 р. призначено стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів боржника до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27.05.2010 р. та було видано судом виконавчий лист. За виконавчим листом стягнення аліментів з [PERSON] відбувається у Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби. Позивач також зазначає, що перебуває у шлюбі з [PERSON] та разом виховують неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, не працює оскільки виховує дітей. Після досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття [INFO] , стягнення аліментів відбувається лише на молодшу доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, розмір аліментів, які стягуються є меншим за встановлений мінімальний розмір на дитину від шести років, у зв`язку з чим, вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області під голуванням судді Вільямовської Н.О. від 26.07.2018 р. провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.25). Ухвалою Енергодарського міського суду від 28.09.2018 р. цивільну справу направлено за підсудністю до Кам`янко-Дніпровського районного суду Запорізької області (а.с.42). Проте зазначену ухвалу Енергодарського міського суду скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 23.11.2018 р. та праву направлено для продовження розгляду до Енергодарського міського суду (а.с.61-64). На підставі розпорядження №13-376 від 07.11.2018 р. заступника керівника апарату Енергодарського міського суду Костюченко О.М., було призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи, у зв`язку із закінченням повноважень судді Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовської Н.О. (а.с.67). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано до розгляду судді Енергодарського міського суду Бульбі О.М. (а.с.66), яку ухвалою судді від 07.11.2018 р. прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.68). Ухвалою суду від 18.03.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.96). В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач [PERSON] не з`явилась, у вимогах позову просить розглянути справу у її відсутності (а.с.3). У судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача за письмовою нотаріальною довіреністю (а.с.33-34) [PERSON] , не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у йоговідсутності, проти заочного рішення не заперечує (а.с.109). Представник позивача за письмовим ордером (а.с.89) адвокат Камисов А.Я., в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. В судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач [PERSON] не з`явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, розгляд справи у відсутності, відзову на позовну заяву - до суду не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» в порядку визначеному ч.7 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відповідно до даних зазначених в інформаційному листі Виконавчого комітету Водянської сільської ради К-Дніпровського району Запорізької області від 28.09.2018 р. №22 (а.с.40), однак, до суду повернулися поштові конверти судового відправлення рекомендованою кореспонденцією з відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат не проживає» (а.с.74, 93, 101). А також надсилались відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою зазначеною позивачем в позові, які також повернулися з відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «не за запитом» (а.с.88), «за спливом терміну зберігання» (а.с.94), «адресат відсутній» (а.с.102, 108). Місце роботи відповідача або його офіційна електронна поштова скринька суду не відомі. Відповідач викликався до суду також в порядку визначеному частинами 11, 12 ст.128 ЦПК України, через повідомлення розміщене на офіційному веб-порталі «Судова влада» в мережі Інтернет (а.с.99, 106). Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою в порядку визначеному ч.3 ст.43 ЦПК України, позивач та представник позивача [PERSON] просять розглядати справу у їх відсутності, а також наявність одночасного існування усіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, необхідних для розгляду справи в порядку заочного провадження, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь, на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1995 р., який було розірвано рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.08.2010 р. по справі №2-2253/10 (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.11), яка з 29.12.2013 р. є повнолітньою та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.07.2010 р. по справі №2-1241/2010 рік з [PERSON] (відповідача по даній справі) на користь [PERSON] (позивача по справі) було призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 27.05.2010 р. (а.с.7) на підставі якого видано 13.07.2010 р. виконавчий лист (а.с.8-9). Згідно частин 2 та 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1241, Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області, 3 стовпчик, частка заробітку (доходу) яка стягується за виконавчим документом становить 1/6, що станом на лютий 2018 р. становило 840 грн. 88 коп. (а.с.19). 14.02.2013 р. позивач по справі [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно довідки №05 (а.с.14), неповнолітня спільна дитина позивача по справі та відповідача по справі [PERSON] проживає разом з [PERSON] (позивачем по справі) її чоловіком [PERSON] та спільною донькою [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених\~статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. При розгляді позовів, заявлених з даних підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Згідно приписів ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За рішенням Енергодарського міського суду від 01.07.2010 р. по справі №2-1241/2010 рік відповідач сплачував аліменти на двох неповнолітніх дітей, а отже після досягнення повноліття [INFO] . старшою донькою сторін [PERSON] , матеріальний стан відповідача змінився, оскільки з відповідача розмір стягуваних аліментів зменшився з 1/3 частки до 1/6 частки, що зазначено і у вказаному вище розрахунку заборгованості (а.с.19) та визначено ч.3 ст.183 СК України, з чого вбачається, що матеріальний стан відповідача поліпшився на ту частку яка не стягується з відповідача на старшу дитину [PERSON] .. Крім того, встановлено і зміну сімейного стану і одержувача аліментів - позивача по справі, як укладання шлюбу з іншою особою, народження у другому шлюбі спільної дитини та тимчасова непрацездатність. Все вищевикладене, на думку суду, свідчать про наявність умов визначених як ст.192 СК України та підстави для зміну розміру аліментів, які визначені рішенням Енергодарського міського суду від 01.07.2010 р. по справі №2-1241/2010 рік. Згідно абзацу 1 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (789912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р. (далі Конвенція), Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для\~\~фізичного, розумового,\~\~духовного і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи,\~\~які виховують дитину, несуть основну відповідальність за\~\~забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно \~ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи не містять доказів (незадовільний стан здоров`я, обмеження фізичних можливостей, тощо), які б впливали на можливість відповідача виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на неповнолітню дитину, у тому числі в разі зміни розміру аліментів визначеного за судовим рішенням. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (частина 3 статті 181 СК України). Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав неповнолітньої дитини на належне утримання, вимог законодавства щодо однакової відповідальності обох батьків, того, що розмір аліментів\~має бути\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини, враховуючи відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

Outcome: approved