Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

25.01.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.08.2000 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 747. Підставою для розірвання шлюбу зазначає втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони не підтримують. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, з`явившись до суду, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просив залишити без змін. Відповідач, з`явившись до суду, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зазначив, що строк для примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 12.08.2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 747, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час вказаного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст.4, ст.12, ст.13, п. 2 ч. 1 ст.43, ч. 1, ч. 3 ст.223, ч. 4 ст.268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до заяви позивачки суд залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved