Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

24 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 10 серпня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 41. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю спілкування та взаєморозуміння між ним та відповідачем, розбіжностями у характерах, уподобаннях інтересах, потребах та цінностях, через що постіно виникають сварки та конфлікти, свідками яких є їх неповнолітні діти. Розлад у їх сімейних стосунках набув стійкого характеру, що призвело до того, що разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом. Вказує, що він неодноразово намагався зберегти сім'ю, однак відповідач не жодних зусиль для цього не застосовує. Вважає, що примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Ухвалою суду від 14.06.2018 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання. У визначений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Ухвалою суду від 31.07.2018 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, також вказав, що зберегти їх сім'ю не вдастся, цьому не сприяли навіть відвідування психолога. Протягом останніх пів року разом вони не проживають, діти живуть з відповідачкою, але старша дочка є інвалідом і вона проходить спеціалізоване лікування у м. Львові. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, хоча й не заперечила, що у їх відносинах з позивачем вже давно є проблеми. Вказала, що відповідач піднімав на неї руку, однак вона вважає, що сім'ю необхідно зберегти заради дітей. Просила в позові відмовити. Заслухавши сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 10 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Радехівського районного\~управління юстиції\~у Львівській\~області зроблено відповідний актовий запис № 41 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 335889 від 10.05.2018. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом вони не проживають та не поєднані спільним побутом. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує на відсутнійсть взаєморозуміння, наявність сварок та конфліктів. Позивач не виявив бажання примиритись та наполягав на розірванні шлюбу, вказуючи, що за таких обставин сім'ю зберегти не можливо, а збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Аргументи відповідача щодо збереження сім'ї полягали в тому, що сім'ю необхідно зберегти заради дітей. Оцінючи такі доводи сторін, суд виходить з наступного. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя та обставини їх життя, те, що розлад у їх сімейних відносинах набув тривалого та стійкого характеру, дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і як наслідок постійні сварки та конфлікти, що не заперечила відповідач, однак вважає, що збереження сім'ї є необхідним лише задля інтересів дітей, інших доказів того, що шлюб можливо зберегти суду не надала, на заходах щодо примирення сторони не наполягали, враховуючи наявність неповнолітніх дітей з яких одна дитина є інвалідом, то суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved