Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок, який розташований по вул. Вишнева, 7 в с. Богданівка Васильківського району, Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрований її брат [PERSON], відповідач по справі. Однак, відповідач з серпня 2008 року фактично проживає за адресою [INFO]. Реєстрація відповідача в її будинку перешкоджає їй здійснювати своє право власності вказаним житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги і т.п. В зв'язку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач ндала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в своїй заяві на адресу суду вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає і просить справу розглядати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований по вул. Вишнева, 7 в с. Богданівка Васильківського району Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру печових прав на нерухоме майно. В даному будинку з 18.07.2001 року зареєстрований [PERSON], 12.07.1985року народження, що підтверджується відміткою у його паспорті громадянина України. Однак, фактично відповідач не проживає за даною адресою з серпня 2008 року, що підтверджується актом депутата від 23.08.2016року. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з 2008 року, тобто - понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved