Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

26.04.2021\~року до\~Комунарського районного\~суду \~м.\~Запоріжжя \~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.10.2008 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року. Позивач зазначає, що від самого народження сина та після розірвання шлюбу позивач постійно приймав участь у вихованні та розвитку дитини, забезпечував сина всім необхідним. Крім того, з моменту розірвання шлюбу позивач щомісячно сплачує за навчання сина у школі, за тренування з футболу, купує необхідний одяг та взуття, надає щомісячну матеріальну допомогу відповідачці на утримання сина в середньому розмірі 5000 грн. на місяць та постійно слідкує за тим, щоб дитина була забезпечена всім необхідним. Однак, Відповідач почав створювати перешкоди у спілкуванні позивача із спільним сином спілкування батька і дитини було зведено до мінімуму, позивачу було дозволено приводити дитину до школи і на тренування. Щодо нормального спілкування батька і дитини відповідачем створювалися перешкоди, відповідач не дозволяла брати позивачу дитину до свого місця проживання, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , проводити з ним час в парках, скверах, інших місцях відпочинку, спілкуватися з друзями, близькими, знайомими, а також не дозволяла проводити позивачу спільний відпочинок з дитиною у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому у вихованні та вільному спілкуванні із сином [PERSON] . Також позивач просить Суд визначити йому наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з сином: - без присутності відповідача (матері), без обмеження місця прогулянок, з можливістю перебування за місцем проживання позивача, поїздки до родичів, друзів, в тому числі до бабусі і дідуся побачення у понеділок, вівторок, п`ятницю з 16.00 год. до 20.00 год.; побачення у суботу з 11.00 год. з можливістю залишити сина на ніч за місцем проживання позивача до 11.00 год. неділі; - кожен день народження дитини, а саме 06 лютого кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12.00 до 17.00 години; - визначити спільний відпочинок з сином, без присутності відповідача (матері дитини) кожні шкільні канікули в літній, весняний, осінній, зимовий період не менше 8 (восьми) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; - встановити можливість необмеженого спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку. Ухвалою суду від 13 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 11 серпня 2021 року до суду надійшла нотаріально посвідчена заява згідно якої, відповідач [PERSON] підтверджує, що ознайомлена з ухвалою судді про відкриття провадження у справі, позовні вимоги про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї відносно сина [PERSON] визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві від 05.10.2021 року просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, позов [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї відносно сина [PERSON] визнала у повному обсязі, і просила суд справу розглядати без її участі (про що було подано відповідну заяву 11.08.2021 року). Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та висновок щодо розв`язання спору щодо участі батька у вихованні дитини [PERSON] 2010 р.н. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 24.10.2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.02.2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.06.2021 року спеціалістами відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що стан житла позивача [PERSON] відповідає санітарно-гігієнічним нормам, житло облаштоване всіма необхідними зручностями та речами для виховання, розвитку та відпочинку дитини. Спеціалістами Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було проведено роботу з родиною [PERSON] визначено, що в будинку останнього зроблений сучасний ремонт, нові меблі. Для дитини є окрема кімната, наявне усе необхідне для відпочинку і розвитку. Згідно акту обстеження умов проживання від 14.09.2021 року спеціалістами відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що стан житла Відповідача [PERSON] відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Встановлено, що дитина проживає з матір`ю. Довідками Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР встановлено, що [PERSON] під спостереженням нарколога не перебуває та підтверджується, що за останні п`ять років [PERSON] за допомогою до лікаря психіатра не звертався. Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. З копій виписок по операціям на переказ грошових коштів на утримання дитини, вбачається що [PERSON] належним чином приймає участь у матеріальному забезпеченні сина. Згідно Висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 04.10.2021 року наданому суду, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити [PERSON] побачення з малолітнім [PERSON] , [INFO] , в будь-який день та час, без присутності матері як за місцем проживання батька дитини так і з можливістю вільно спілкуватися з сином без обмеження місця для прогулянок/відпочинку та способу спілкування за домовленістю між батьками та власним бажанням дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані сторонами докази по справі, а також позицію відповідача, яка визнає позовні вимоги у повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved