overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

25 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт що вона постійно на час відкриття спадщини проживала із [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначала, що вона з 2005 року постійно проживала із нею в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на належну їй земельну ділянку (пай), у розмірі 1,63 га, розташованої на території Новоселицької сільської ради, однак нотаріусом до якого вона зверталася про прийняття спадщини, їй було відмовлено, із підстав, що вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, хоча на день її смерті вона разом проживала із нею, а тому повинна вважатись такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] . Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] , в чому для неї нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подала у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та нею не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як ствердили допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , котрі є сусідами із заявником, остання та [PERSON] постійно проживали разом. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

25 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] . Свої вимоги\~заявник обґрунтував\~тим,\~що 24.10.2019р.\~ [PERSON] \~була госпіталізована\~до психіатричного\~стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги, пояснила, що хвора наразі потребує нагляду, діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад». Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду заяви судом [PERSON] не є небезпечною для себе та оточуючих, здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, а наявність у неї психічного захворювання не є підставою для її примусової госпіталізації. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

25 жовтня 2019 року надійшла [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по справі №753/9494/19 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов Михайло Юрійович, приватний виконавець Барладін Петро Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч.1,п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.3 ч. 1,ч.2,ч.3 ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи, що [PERSON] надано акт наданих послуг №05/03/1 від 15.10.2019 [PERSON] за 23 години роботи в розмірі 6200 грн.00 коп., заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

25 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 31 серпня 2005 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Вказував, що подружнє життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, як подружжя разом не проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій проти розірвання позову не заперечувала, просила розгляд справи провести в підготовчому судовому засіданні без її участі. Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 31 серпня 2005 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №134, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння та різні погляди на життя, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

25 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею 18-річного віку, починаючи від дня подачі позову та до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів. Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину, [PERSON] , [INFO] Донька проживає разом із позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на дитину надає не регулярно. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

25 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 47 - розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 14 лютого 2015 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені, та з 24 жовтня 2019 року вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Строк на примирення не потрібен. Прізвище бажає залишити Жирова. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 14 лютого 2015 року уклали шлюб (арк.с.6). Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.5). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 24 жовтня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

25 жовтня 2019 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 53, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 14 листопада 2019 року. 14 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 грудня 2019 року. Позивач у позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву у встановлений строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

25 жовтня 2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №91. В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що протягом останніх двох років сімейні стосунки з відповідачем погіршилися, що призвело до постійних сварок, та як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та окремого проживання. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, внаслідок чого втратилися почуття любові та взаємоповаги один до одного. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна подружжя відсутній. Крім цього, позивач просить судові витрати у справі віднести за його рахунок. Ухвалою від 11 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Сторони в судове засідання не з`явилися. 10 грудня 2021 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. 10 грудня 2021 року відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. 29 квітня 2014 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №91, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.5) Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.6) Подружжя мешкає окремо, шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Оскільки, сторони мають малолітню доньку від даного шлюбу, доказів того, що відповідач на даний час вагітна не надано, то у відповідності до ст.110 Сімейного кодексу України, позивач мав право на пред`явлення даного позову. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати у справі необхідно віднести за його рахунок.

Outcome: approved