Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

25.05.2016 року позивачка звернулася до суду, з позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що за життя мати, на підставі розпорядження Великоновосілківської районної державної адміністрації № 604-р від 20 грудня 1996 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ДН, № 0057630, яка перебуває у колективній власності КСП «Богатир», розміром 7,63, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Однак за життя мати не встигла отримати акт направо власності на земельну частку (пай). На теперішній час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину тому, як за життя її мати не встигла оформити і отримати акт на право власності на земельну ділянку, тобто за відсутністю правовстанавлюючого документу. У відділі держземагенства у Великоновосілківському районі, Донецької області видати державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої відмовились, у зв'язку з набранням чинності з 01 січня 2013 року Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-У1 «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, і запропонували звернутися до суду із заявою про визнання права власності на вказану земельну ділянку. Відповідачем у справі позивачка вказує Роздольненську сільську раду Великоновосілківського району Донецької області, тому що в разі неприйняття нею спадщини, яка залишилась після матері, вона може бути визнана відумерлою, за заявою сільської ради і передана у власність територіальної громади. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву про розгляд справи у його відсутність. На позові наполягала. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 190086, виданого виконкомом Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, 05.02.2007 року, [PERSON] померла (а.с. 12). Згідно позовній заяві та відповідно до копії витягу з державного реєстру про шлюб, позивачка та померла [PERSON]. є донькою та матірю (а.с. 2-8) Судом також встановлено, що [PERSON] не складала заповіту, тож спадкування відбувалося за законом. Відповідно до приписів, що містить ст. 1258 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством прийняла спадщину після померлої матері [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позовні вимоги ніким зі сторін справи не оспорюються, суд приходить до висновку, що доводи позивачки знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved