Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

25.04.2018 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року по 2014 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу було те, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, на участь батька та матері у вихованні дітей, відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, так як вона постійно зловживає спиртними напоями. Свідком ганебної поведінки матері та сварок на цьому ґрунті був їх малолітній син, що негативно впливає на психічний стан та спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. З нього стягуються аліменти на утримання дитини, хоча фактично малолітній син проживає з ним, він піклується про нього, створює для дитини належні соціально-побутові умови проживання, забезпечує збереження психічного і фізичного здоров'я, розумового та духовного розвитку. Аліменти, які відповідач отримує на утримання сина, остання витрачає на свої потреби, в тому числі на придбання спиртних напоїв. Відповідач з дитиною не проживає, в неї мається квартира батьків, де вона проводить час, зловживаючи спиртними напоями, життям сина вона не цікавиться, у вихованні участі не приймає. Малолітній [PERSON], якому вже 12 років і який має власну виражену думку, бажає проживати з позивачем. Зазначає, що він не має наміру стягувати аліменти з відповідача, позбавляти останню батьківських прав чи забороняти бачити спільну дитину, а бажає контролювати, щоб вона могла бачити дитину в тверезому, адекватному стані. Тому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання його батька [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зазначивши, що після розлучення, в силу юридичної неграмотності, погодився на стягнення з нього аліментів, однак тільки невелика частина цих коштів йшла на потреби сина. Відповідач інколи не приходила додому. Весною 2015 року зателефонувала її мати та сказала «Рятуй [PERSON]», так як [PERSON] була в стані сильного алкогольного сп'яніння, викликали швидку медичну допомогу. Був випадок, коли йому зателефонував син та сказав, що мати спить за столом на вулиці, також син зі сльозами на очах розповідав, що з нього сміялися хлопці, так як мати прийшла забирати його з гуртка в стані сп'яніння. Мати позивача іноді забирала сина, так як відповідач не відчиняла квартиру. Відповідач постійно провокує сварки, намагається викликати працівників поліції. З лютого 2018 року малолітній син проживає з ним, раз в чотири дні дитина проживає у матері позивача, поки останній знаходиться на роботі. В квітні 2018 року за відповідача поручилася її тітка, після чого [PERSON] прожила з ними кілька днів, а з 17.04.2018 не проживає з дитиною взагалі. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечила, зазначивши, що вона втекла з дому, так як позивач хотів викинути її з балкону. Позивач теж часто приходив додому в стані алкогольного сп'яніння. Так як чоловік бився, вона постійно викликала працівників поліції, тому вони розлучилися. На даний час вона проживає у своєї матері, де немає умов для проживання сина, тому дитина не хоче там жити. Вона давала кошти дитині на заняття з карате та англійської мови. На даний час вона отримує допомогу в центрі зайнятості населення та аліменти. З лютого по жовтень вона телефонувала сину, але позивач створює перешкоди в їх спілкуванні. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив залишити їх без задоволення. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні пояснив, що органом опіки та піклування наданий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання батька. Зазначив, що коли дитина навчалася в початковій школі, то питань щодо виконання батьківських обов'язків до відповідача не було, однак з 2017-2018 років остання в школі не з'являється, приходить лише батько. При спілкуванні з малолітнім [PERSON], останній висловив думку щодо проживання разом з батьком, зазначивши, що мати зловживає алкоголем. Також малолітній повідомляв, що вони з батьком пропонували матері пролікуватися. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачем знайомий з 2015 року, познайомилися на роботі, відносини дружні. Відповідача раніше не знав. Влітку 2017 року близько 20.30 год. він разом з позивачем йшли мимо кіоску «Доміно» біля якого за столом спала [PERSON], тоді позивач повідомив, що це його дружина. [PERSON] став тормошити [PERSON], потім зателефонував [PERSON]. Коли останній підбіг, позивач запитав у нього чи він їв, той відповів, що ще ні. [PERSON] веде себе агресивно, неадекватно. Він часто бачить відповідача в стані сп'яніння, а [PERSON] разом з батьком. Позивач з сином разом їздіть на річку, бачив, як позивач купляв речі до школи. [PERSON] у спілкуванні з ним не хоче торкатися теми про матір, з батьком він спілкується по-дружньому. Також йому відомо, що позивач допоміг порадою відповідачу залишитися на роботі. Свідок [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу, суду пояснила, що в кінці 2012 року відповідач пішла працювати і з того часу в їх сім'ї почалися проблеми. Онук телефонував та казав, що мати зачинила двері і не пускає його, відповідач залякувала дитину, проявляла агресію. В 2014 році сторони розлучилися, після того аліменти на дитину не витрачалися. Один раз відповідач прийшла забирати [PERSON] з секції в стані сп'яніння, тоді діти сміялися над [PERSON] з цього приводу. Із зими [PERSON] проживає разом з батьком, відповідач не цікавиться життям дитини, не виконує своїх материнських обов'язків. Коли позивач знаходиться на роботі, онук знаходиться у неї. Зараз [PERSON] став спокійнішим, почав краще навчатися, покращився стан його здоров'я. В 2017 році відповідач купила дитині велосипед, при цьому вона отримувала аліменти на дитину. Зазначила, що позивач працює, тому не може вживати спиртні напої. Коли внаслідок нещасного випадку стався вибух в квартирі [PERSON], вони відновлювали квартиру: двері міняла відповідач, а ремонти робили вдвох. Відповідач не прохала про допомогу (позбавитися залежності від алкоголю), вона не визнає, що вживає спиртні напої. Свідок [PERSON], яка доводиться тіткою відповідачу, суду пояснила, що завдяки [PERSON] сторони придбали квартиру, позивач не пускає відповідача до квартири. Позивач підірвав квартиру, виганяв [PERSON] з квартири. Хоча дійсно [PERSON] на даний час має проблеми, пов'язані з вживанням алкоголем. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2006 по 29.07.2014, що підтверджується рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2014 №583/2630/14-ц. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 17.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.08.2014 №583/2629/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зі свідоцтва про власності на майно від 15.11.2010 та витягу про державну реєстрацію прав від 15.11.2010 №27996818 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] Згідно характеристики з місця проживання від 09.04.2018 [PERSON] з середини лютого 2018 року не проживає за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою проживає [PERSON] разом з сином [PERSON], якого фактично виховує, мати самоусувається від виконання своїх батьківських обов'язків. За час проживання [PERSON] зарекомендувала себе виключно з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, з'являється в публічних місцях в непристойному стані, конфліктує з мешканцями будинку, допускає образи та висловлювання нецензурною лайкою. Відповідно до відповіді на запит практичного психолога Охтирської ЗОШ І-ІІІ ст. №1 Охтирської міської ради від 02.04.2018 на час обстеження [PERSON] має достатній рівень розвитку мовлення та словесно-логічного мислення, рівень образної пам'яті в межах норми, продуктивність запам'ятовування на високому рівні, за визначення точності уваги також вияалено високий рівень, рівень інтелектуального розвиту відповідає віковій нормі, рівень розвитку дитини відповідає нормі. Членами сім'ї для дитини є батько ([PERSON].), бабуся ([PERSON].). Авторитетною людиною для нього є батько. [PERSON] негативно ставиться до матері ([PERSON]) та згідно дослідженню не вважає її членом сім'ї, бажання спілкуватися з нею не виявляє. Крім того зазначено, що з першого по третій клас на батьківських зборах, на шкільних святах, приводила, забирала зі школи [PERSON], у четвертому класі на батьківських зборах та шкільних святах батьки не були присутні, але [PERSON] навідувався до школи та підтримував зв'язок з класоводом, здавав гроші за харчування та т.ін. В п'ятому класі [PERSON] була присутня на батьківських зборах, які проводилися у вересні місяці, на наступних батьківських зборах батьків не було, але [PERSON] завжди йде на контакт, підтримує зв'язок у телефонному режимі. Згідно відповіді КЗ «Охтирська ЦРЛ» Охтирської міської ради від 20.03.2018 №848/2 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 29.03.2015 по 30.03.2015 з діагнозом - алкогольне сп'яніння, гостра алкогольна інтоксикація. Відповідно до відповіді КЗ СОР «Сумський обласної центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» від 28.08.2018 №01.2-28/273/1 о 14.02 год. 11.02.2018 диспетчерською службою Центру був здійснений прийом виклику за адресою: [ADDRESS] до [PERSON], привід до виклику: «Алкогольне/наркотичне сп'яніння, буйна». О 14.09 год. бригада Е(Ш)МД прибула на місце виклику, хвора скаржилась на головний біль, серцебиття, трусить, роздратованість, почуття страху, пов'язувала свій стан із суперечкою із колишнім чоловіком, випила 50 гр алкоголю (горілки), такий стан відмічає не вперше. Їй був встановлений попередній діагноз: «Гостра реакція на стрес», після надання медичної допомоги стан хворої покращився, від транспортування до медичного закладу відмовилась. Згідно відповіді Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» від 03.09.2018, [PERSON] 12.03.2018 з'явилася на роботу з відчутним запахом алкоголю з ротової порожнини. Цього ж дня написала заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати. За ініціативи адміністрації (з метою уникнення непорозумінь) службовим транспортом була доставлена до КЗ «Охтирська ЦРЛ» на медичний огляд на стан сп'яніння. [PERSON] була звільнена з Качанівського ГПЗ 13.03.2018 за угодою сторін, в день звільнення службовим транспортом на санпропускник Охтирської ЦРЛ для фіксування стану алкогольного сп'яніння не доставлялась. В спростування тверджень позивача щодо зловживання [PERSON] алкогольними напоями, стороною відповідача надані медична довідка про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЕ №796069 від 20.07.2017, згідно якої у [PERSON] психіатричні протипоказання до виконання робіт машиністом технологічних насосів не виявлено, та сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 4ТТА №181866 від 14.07.2017, згідно якого у [PERSON] наркологічні протипоказання до виконання роботи з особливими видами речовин відсутні. З довідки Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості від 02.10.2018 №3908 та трудової книжки відповідача вбачається, що [PERSON] з 21.03.2018 зареєстрована як безробітна та отримує допомогу по безробіттю. В червні 2018 року [PERSON] зверталася із заявою до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області щодо систематичного її побиття колишнім чоловіком [PERSON], створенням останнім перешкод в користуванні спільною квартирою та спілкуванні з сином. Згідно висновку Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 16.06.2018 за даним зверненням була проведена перевірка, під час якої стало відомо, що з 16.02.2018 заявниця проживає окремо від свого колишнього чоловіка [PERSON] Останній пояснив, що на момент спільного проживання із своєю колишньою дружиною [PERSON], він фізичного або психологічного насильства відносно останньої ніколи не застосував, із квартири не вганяв, а також додав, що ніяким чином не перешкоджає у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] від будь-яких пояснень відмовилася згідно ст. 63 Конституції України. Колишнього чоловіка заявниці [PERSON] було попереджено про недопущення порушення чинного законодавства. Заявниці було рекомендовано у приватному порядку звернутися до суду. З відповіді виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21.06.2018 на заяву [PERSON] з питання сприяння у спілкуванні із сином і усуненню перешкод, які створює при спілкуванні між нею та малолітнім сином [PERSON] колишній чоловік [PERSON] вбачається, що працівниками служби у справах дітей Охтирської міської ради було проведено бесіду із [PERSON] щодо вибору форми спілкування між ним та [PERSON], між [PERSON] та спільною дитиною, яка б не порушувала психоемоційний стан дитини та батьківські права [PERSON] Під час бесіди з неповнолітнім [PERSON] в присутності практичного психолога було з'ясовано, що між [PERSON] та сином склалися напружені стосунки. Зі слів малолітнього причиною таких стосунків між ним та [PERSON] стала залежність останньої від алкогольних напоїв. Зазначено, що орган опіки та піклування не може вжити будь-яких заходів на батьків до вирішення питання в суді по суті. Крім того, відповідач в судовому засіданні стверджувала, що позивачу не можна довірити дитину, так як він є неврівноваженим, про що свідчить те, що він підірвав їх спільну квартиру, на підтвердження чого стороною відповідача надана довідка Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 09.10.2018 №495, а також видаткові накладні, товарний чек та інформація про замовлення, що підтверджують проведення відновлювального ремонту після вибуху. Проте з наданих доказів не вбачається, що 19.06.2013 вибух в квартирі [ADDRESS] стався саме з навмисних дій позивача. Натомість, згідно виробничої характеристика, виданої 29.03.2018 НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», [PERSON] позитивно характеризується по місцю роботи. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради наданий висновок від 03.05.2018 №01-14/1287, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити та визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання його батька [PERSON] з наступних підстав. Так, сторони перебували у шлюбі з 07.06.2006. 21.12.2006 у подружжя народилася спільна дитина - син [PERSON]. Подружжя разом із сином проживало у приватній двокімнатній квартирі за адресою: Сумська область, [ADDRESS]. Спільне сімейне життя не склалося, 29.07.2014 шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] стала вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями, добровільно залишила місце проживання та стала проживати у будинку своїх батьків, здійснюючи догляд за своєю матір'ю, яка проживає в м. Охтирка. За місцем реєстрації [PERSON] характеризується негативно. Зі слів малолітнього [PERSON] та колишнього чоловіка на даний час не працює. Спільний син подружжя [PERSON] залишився проживати разом із батьком, який здійснює догляд за своїм сином, утримує його, виховує та піклується про нього. Він підтримує зв'язок зі школою, сплачує за харчування дитини та сплачує аліменти на утримання дитини матері дитини [PERSON] Малолітній [PERSON] на даний час позитивно характеризується за місцем навчання, він забезпечений всім необхідним для навчання, відпочинку, фізичного, культурно-естетичного розвитку. [PERSON] не допомагає сину матеріально, не цікавиться його життям, його успіхами, здобутками. За 2017-2018 навчальний рік вона тільки один раз з'явилася до школи. Зі слів сусідів характеризується негативно, часто порушує громадський спокій, правила співжиття у багатоквартирних будинках, зловживає спиртними напоями. З цього приводу були неодноразові виклики працівників поліції. Під час співбесіди із малолітнім [PERSON] у присутності соціального педагога школи, практичного психолога, хлопчик чітко заявив, що він бажає проживати із батьком [PERSON], пояснюючи це тим, що з мамою йому проживати складно внаслідок того, що вона зловживає спиртними напоями, не надає йому коштів на потреби навчання, навіть аліменти, які сплачує батько, мати пропиває. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1, 2 ст. 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні в присутності психолога висловив бажання проживати разом із батьком, зазначивши, що з батьком йому комфортніше, з матір'ю вони не знаходять спільної мови. З огляду на викладене, з метою захисту інтересів малолітньої дитини та подальшого забезпечення належних умов її виховання та всебічного розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved