Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 січня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-4, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Коссе Л.М., крім цього в цій квартирі зареєстровані донька [PERSON], онука [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в вищезазначеній квартирі з 15.12.2004 року, який не є близьким родичем. З грудня 2007 року [PERSON] зібрав всі свої речі та поїхав м. Донецьк, житлом не цікавиться, не сплачує за комунальні послуги тощо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідача таким, який втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник не з»явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відстуності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву проти позову не подав. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, письмових пояснень до позову не подали. Враховуючи положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши показання допитаного в судовому засіданні 05.06.2018 року свідка [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 січня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-4, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Коссе Л.М. З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 22 з місця проживання про склад сім»ї та прописку, вбачається що окрім позивача в квартирі за вищевказаною адресою зареєстровані донька [PERSON], онука [PERSON] та інший родич відповідач по справі [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, проте з грудня 2008 року там не проживає. Зазначене підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] Свідок також пояснив, що відповідач [PERSON] за власною волею не проживає у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] будь-яких перешкод у його проживанні та користуванні квартирою не чинить. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2007 року. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved