Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

26 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 12 вересня 2008 року вона з відповідачем знаходилась у шлюбі. 30 березня 2012 року шлюб було розірвано Фрунзенським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Також зазначає, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, участі у вихованні та розвитку сина не приймає. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2008 року по 30 березня 2012 року знаходились у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2012 року, видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Син проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 243 гривні 60 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved