Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

24 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на домоволодіння, що належало його батьку [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що 18 січня 2007 року помер його батько [PERSON], який постійно до дня смерті проживав в [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина на території Лучанської сільської ради. За життя батько склав заповіт, де все майно заповів позивачу. Він, як спадкоємець за заповітом в установлений законодавством термін звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори. Але оформити свої спадкові права на житловий будинок та погосподарські будівлі, що належали батьку він не зможе, оскільки на дане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Так як покійний батько ще за життя належним чином не оформив на себе право власності на вказане домоволодіння то згідно діючого законодавства в разі смерті фізичної особи виготовити такі документи та зареєструвати їх не можливо. Просив визнати за ним право власності на домоволодіння з господарськими спорудами в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області по вул. Шевченка, буд. 8. Уповноважений на участь у розгляді справи представник позивача у поданій письмовій заяві просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справу за його відсутності, претензії щодо позитивного вирішення питання відсутні. Третя особа [PERSON] в поданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON], являються батьками позивача [PERSON] (а.с. 21). 14 січня 1994 року рішенням виконавчого комітету Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 3, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 га (а.с. 14). За життя 20 жовтня 2003 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON] за реєстровим номером 97, за яким все своє майно, яке на день смерті буде йому належати, заповів позивачу [PERSON] (а.с. 7). 18 січня 2007 року в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 6). Згідно наданої копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області площею 2,27 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області площею 0,33 га (а.с. 15). Відповідно до довідки № 455 від 3 червня 2016 року, виданої виконкомом Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та копії погосподарської книги [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON], невістою [PERSON], онукою [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконкомом Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 20 жовтня 2003 року, реєстровий номер 97 (а.с. 8, 16-20). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 822/01-16 від 30 червня 2016 року відомостей вбачається, що 20 лютого 2007 року за заявою [PERSON] заведена спадкова справа № 95/2007 після смерті [PERSON], який помер 18 січня 2007 року, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався 20 жовтня 2003 року за реєстровим № 97. Також зазначено, що після смерті [PERSON], Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 4 грудня 2007 року на імя [PERSON] за реєстровими № 1305, 1306, 1307 (а.с. 29). Із копії технічного паспорта вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області по вул. Шевченка, 8 становить 130998 грн. (а.с. 9-13) Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який володів за життя домоволодінням з господарськими спорудами в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області по вул. Шевченка, 8, але не зареєстрував на себе право власності. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане домоволодіння з господарськими спорудами. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved