Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

26 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати [PERSON] , особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 01 квітня 2005 року, що підтверджується печаткою у паспорті громадянина України [NUMBER] виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 14 квітня 2005 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Ще до шлюбу з відповідачем вона стала власником житлового будинку [ADDRESS] , який вона купила за свої кошти, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку посвідченого 27 січня 2004 року державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 175, на підставі якого 03 березня 2004 року в КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації за нею було зареєстровано право власності на куплений нею жилий будинок, що підтверджується печаткою на договорі купівлі-продажу будинку. Після реєстрації шлюбу вона вселила відповідача в належний їй на праві власності житловий будинок та 21 лютого 2005 року зареєструвала місце проживання відповідача в житловому будинку, що підтверджується записом в будинковій книзі. Сімейне життя не склалось, рішенням суду шлюб було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] виданим 17 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. Але ще до розірвання шлюбу, приблизно у травні 2010 року, вони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідач забрав свої речі і пішов проживати до іншої жінки, але з реєстрації у її будинку не знявся. Вона неодноразово зверталась до нього особисто, просила знятись з реєстрації в житловому будинку і зареєструватись по своєму місцю проживання, але відповідач на її прохання не реагує, не бажає добровільно знятись з реєстрації в будинку. Орган місцевого самоврядування відмовляється зняти відповідача з реєстрації без його згоди, вимагає рішення суду. Тому вона змушена звернутись до суду, оскільки в результаті такої поведінки відповідача порушуються її права, як власника жилого приміщення, бо відповідач в будинку не проживає, але залишається в ньому зареєстрованим, відмовляється знятись з реєстрації, а вона має сплачувати за нього комунальні послуги та не має можливості оформити житлову субсидію, бо відповідач вважається членом її сім`ї, хоча вони давно припинили з відповідачем сімейні стосунки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала. У судове засідання представник третьої особи - Корюківської міської ради подав заяву про розгляд справи без їх участі, щодо вирішення питання покладається на думку суду. У судове засідання відповідач не прибув, повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, клопотань не надходило, також не надано відповідного відзиву на позов. Враховуючи позовні вимоги позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Як встановлено судом, позивач перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 01 квітня 2005 року, що підтверджується печаткою у паспорті громадянина України [NUMBER] виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 14 квітня 2005 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Ще до шлюбу з відповідачем вона стала власником житлового будинку [ADDRESS] , який вона купила за свої кошти, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку посвідченого 27 січня 2004 року державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 175, на підставі якого 03 березня 2004 року в КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації за нею було зареєстровано право власності на куплений нею жилий будинок, що підтверджується печаткою на договорі купівлі-продажу будинку. Після реєстрації шлюбу вона вселила відповідача в належний їй на праві власності житловий будинок та 21 лютого 2005 року зареєструвала місце проживання відповідача в житловому будинку, що підтверджується записом в будинковій книзі. Сімейне життя не склалось, рішенням суду шлюб було розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] виданим 17 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. Але ще до розірвання шлюбу, приблизно у травні 2010 року, вони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідач забрав свої речі і пішов проживати до іншої жінки, але з реєстрації у її будинку не знявся. Вона неодноразово зверталась до нього особисто, просила знятись з реєстрації в житловому будинку і зареєструватись по своєму місцю проживання, але відповідач на її прохання не реагує, не бажає добровільно знятись з реєстрації в будинку. Орган місцевого самоврядування відмовляється зняти відповідача з реєстрації без його згоди, вимагає рішення суду. Тому вона змушена звернутись до суду, оскільки в результаті такої поведінки відповідача порушуються її права, як власника жилого приміщення, бо відповідач в будинку не проживає, але залишається в ньому зареєстрованим, відмовляється знятись з реєстрації, а вона має сплачувати за нього комунальні послуги та не має можливості оформити житлову субсидію, бо відповідач вважається членом її сім`ї, хоча вони давно припинили з відповідачем сімейні стосунки. Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а згідно із ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки він з 2010 року за місцем реєстрації не проживає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється на користь позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. За таких обставин, відповідачу необхідно роз`яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Outcome: approved