Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

25 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , а саме на 21/100 частину будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , останній належала на праві приватної власності частина будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . У встановлений ст.1269 ЦК України строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач звернулася до вказаного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою про нотаріальну відмову від 02 вересня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав не визначення у свідоцтві про право власності серії САЕ №454234 від 07 грудня 2012 року частки права власності спадкодавця. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, співвласниками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , окрім спадкодавця, є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до розрахунку часток співвласників будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , складеного 31 травня 2019 року ЧООБТІ, та довідки приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., співвласникам належать/належали такі частки: [PERSON] 11/50 (інв. вартість 84746 гривень); [PERSON] 21/100 (інв. вартість 78545 гривень); [PERSON] - 19/50 (інв. вартість 141458 гривень); [PERSON] 19/100 (інв. вартість 71694 гривні). Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2019 року відкрито провадження за вказаним позовом та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пятін В.В. у підготовче судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його та позивача участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, врахувавши думку учасників справи, кожна з яких викладена у їх заявах, дослідивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..\~ Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України,\~ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 18 березня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, м. Черкаси, померла [INFO] у віці 93 років в м. Черкаси, Україна, про що 18 березня 2019 року складено відповідний актовий запис №789. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №454234, виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради 07 грудня 2012 року, [PERSON] на праві приватної власності належить частина будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії розрахунку часток співвласників будинковолодіння [ADDRESS] , складеного комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 31 травня 2019 року, за даними матеріалів інвентаризаційної справи, право власності на вказане будинковолодіння зареєстровано за: [PERSON] 11/50 (інв. вартість 84746 гривень); [PERSON] 21/100 (інв. вартість 78545 гривень); [PERSON] - 19/50 (інв. вартість 141458 гривень); [PERSON] 19/100 (інв. вартість 71694 гривні). Згідно довідки №678/01-30, виданої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. 29 липня 2019 року, майно, право власності на яке набуте спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за життя, та яке підлягає державній реєстрації, зокрема, складається з 21/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану частку житлового будинку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським ЗАГС Київської області 07 липня 1950 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що 16 березня 1946 року в книзі записів актів громадянського стану про народження вчинено відповідний актовий запис за №192. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого міським ЗАГС м. Клін Московської області 05 лютого 1965 року, [PERSON] та [PERSON] , 1946 року народження, зареєстрували 05 лютого 1965 року шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану міститься відповідний актовий запис за №75. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським бюро ЗАГС 03 листопада 1966 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що 03 листопада 1966 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за №1813. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським ЗАГС 09 січня 1988 року, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 09 січня 1988 року шлюб, про що в цей же день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинений актовий запис за №49. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] позивач у справі, є онукою померлої [INFO] [PERSON] . Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеню споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Враховуючи, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , вона є спадкоємцем п`ятої черги. Згідно довідки №678/01-30, виданої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. 29 липня 2019 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. 14 травня 2019 року за №30/2019 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №64170626. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус, або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. від 02 вересня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Згідно вказаної постанови, підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є не зазначення в свідоцтві про право власності на нерухоме майно САЕ №454234 частки будинковолодіння з надвірними спорудами, яка належить померлій. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності,\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~ Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved