Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

26.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання його батьком [PERSON], [INFO], та зобов'язати Великоновосілківський районний відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком та змінивши прізвище на «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з січня 2004 року він проживав у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Оскільки на момент народження доньки його попередній шлюб не було розірвано, то в свідоцтві про народження дитини зазначено прізвище матері «[PERSON]», в графі батько зазначено «[PERSON]». Вони проживали спільно однією родиною, вели спільне господарство, спільно виховували дитину. [INFO] його цивільна дружина загинула на тимчасово непідконтрольній українські владі території. Весь цей час донька проживала з ним, після чого, як сирота, була влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Оскільки мати доньки померла, він вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Центру соціально-психологічної реабілітації дітей - позовні вимоги визнав, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Великоновосілківський районний відділ РАЦС ГТУЮ в Донецькій області - в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день та час у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області - в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, відповідно до якого батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 10-11). З наданих суду свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк внаслідок вогнепального сліпого пульового поранення грудної клітини та живота (а.с. 12, 13). Відповідно до частини 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вищевказаної Постанови ПВСУ передбачено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу. Предметом доказування у даній справі є наявність кровного спорідження між позивачем та дитиною [PERSON] Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 465 від 23.12.2016 р. позивач [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved