Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

24 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] рідного батька позивачки [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася, у тому числі, з права на земельну частку (пай) із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, яку позивачка прийняла у встановленому законом порядку, оскільки на момент смерті спадкодавця являлась неповнолітньою, а в подальшому звернулась з відповідною заявою до нотаріуса. За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що позбавляє можливості позивачку у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай). 24 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] рідного батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася, у тому числі, з права на земельну частку (пай) із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, яку позивач прийняв у встановленому законом порядку, оскільки на момент смерті спадкодавця являвся неповнолітнім, а в подальшому звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що позбавляє можливості позивача у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай). Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року позови [PERSON] та [PERSON] були об'єднані в одне провадження. Позивачка за первісним позовом, відповідачка за об`єднаним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач за первісним позовом, позивач за об`єднаним позовом [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника міської ради, проти заявлених вимог не заперечував. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в поданій письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечувала. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 червня 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької област про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 липня 2021 року відкрите провадження за вказаною заявою. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . 24 червня 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької област про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 липня 2021 року відкрите провадження за вказаною заявою. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року позови [PERSON] та [PERSON] були об`єднані в одне провадження. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . 28 жовтня 2021 рокузакрите підготовче провадження. В зв`язку з тим, що спадкодавець помер у 1997 році, а спадкоємці фактично прийняли спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. [PERSON] помер [INFO] у с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється рідною донькою [PERSON] , котрий помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб, копії яких додані до матеріалів справи. [PERSON] являється рідним сином [PERSON] , котрий помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. На момент смерті батька [PERSON] та [PERSON] не досягли повноліття. Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч. 4 ст. 1268 Цивільного Кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За вимогами ст. 560 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 4, 5 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, до [PERSON] та [PERSON] у рівних частках перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право на земельну частку (пай). У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 84/2021, розпочатої 18 березня 2021 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої додана до матеріалів справи, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] , котрі подали до Ізяславської держнотконтори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] подала до Ізяславської держнотконтори заяву про те, що не приймала спадщину після смерті [PERSON] . Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай), розміром 2, 84 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області. На підтвердження цього був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0388370 від 03 лютого 2000 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями сертифікату, довідки відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 97-22-0.25-225/161-21 від 24 березня 2021 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0388370 був виданий на ім`я [PERSON] після його смерті, внаслідок чого Ізяславська держнотконтора не може видати [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що підтверджується відповідним повідомленнм Ізяславської держнотконтори № 544/02-14 від 28 травня 2021 року, копія якого додана до матеріалів справи. Разом з тим, Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області був виданий 24 травня 1995 року, тобто за життя [PERSON] , що підтверджується зазначеним Державним актом серії ХМ № 3, копія якого додана до матеріалів справи. Відтак, суд приходить до висновку, що на момент смерті [PERSON] він набув право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області. Згідно вимог ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що права [PERSON] та [PERSON] були порушені і підлягають захисту. Таким чином суд вважає, що слід визнати право [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved