Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

25.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обгрунтування позову посилається на те, що із січня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] склалися фактичні шлюбні стосунки, вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу 10 місяців, а 11 листопада 2008 року між ними було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 09 у Книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і перебуває на її утриманні. Вказує на те, що після одруження вони із відповідачем проживали в одному будинку з її батьками у с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області. Спочатку спільного проживання стосунки між ними були добрі, але в подальшому спільне сімейне життя стало неможливим, а тому згідно рішення Хотинського районного суду від 27.09.2010 року їхній шлюб було розірвано. Після народження дитини всі витрати, пов'язані з матеріальним забезпеченням їхньої спільної з відповідачем доньки вона несе самостійно. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час вона не працює, оскільки здійснює догляд за хворою дочкою до досягнення нею 6 років і отримує державну допомогу на дитину по 1165 грн. щомісячно, але цих коштів не вистачає для мінімального матеріального забезпечення нашої сім'ї. У жовтні 2010 році їхній дочці було проведено хірургічну операцію на серце у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. Амосова у м. Київ і згідно довідки Перебиковецької сільської амбулаторії від 21.10.2014 року їхня донька перебуває на обліку у лікаря кардіолога з діагнозом уроджена вада серця, а тому за рекомендацією лікарів вона здійснює постійний догляд за хворою дитиною самостійно і з цієї причини не має можливості працевлаштуватися. Вказує на те, що відповідач [PERSON] від дня народження дочки почав ухилятися від своїх батьківських обов'язків щодо утримання, виховання та піклування їхньої доньки. Це виразилося в тому, що відповідач на протязі майже 6-ти років не надавав будь-якої матеріальної допомоги для утримання дитини, а також не приймав і не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не піклувався і не піклується про стан здоров'я дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, як цього вимагає закон від батьків, але її прохання ігнорувалися відповідачем. Він тільки обіцяв, що буде допомагати коштами на утримування дитини, але цього не робив. Через обіцянки відповідача про добровільне надання допомоги на утримання дитини, вона тривалий час не зверталася до суду із заявою про стягнення з нього аліментів на дитину. Матеріальна допомога, яку вона отримує від держави, не дає їй можливості повністю забезпечити дитину матеріально, її фізичний, духовний розвиток. Крім того, з грудня 2014 року державою буде закінчено виплату їй соціальної допомоги на дитину у зв'язку з досягненням дочкою віку 6 років, тому вона просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, згідний виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень. Також підтвердив в судовому засіданні, що дійсно має в наявності земельну ділянку та має з неї дохід від вирощування с/г культур. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.6). Із довідки Перебиковецької сільської ради Хотинсьткого району Чернівецької області № 724 від 14.10.2014 року виданої [PERSON] в тому, що її донька [PERSON], [INFO] дійсно проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Крім того, як вбачається із матеріалів справи та пояснень позивачки в судовому засіданні відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надавав, хоча як вбачається із матеріалів справи та було підтверджено поясненнями позивачки в судовому засіданні дитина важко хворіє та потребує значних витрат. Той факт, що неповнолітня [PERSON] хворіє підтверджується довідкою Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України, згідно якої у жовтні 2010 року [PERSON] було проведено хірургічну операцію на серце, що також і підтверджується довідкою № 40 від 21.10.2014 року Перебиковецької амбулаторії (а.с.7,10). Також судом встановлено, що позивачка здійснює догляд за хворою дочкою до досягнення нею 6 років і отримує державну допомогу на дитину по 1165 грн. щомісячно, але цих коштів не вистачає для мінімального матеріального забезпечення нашої сім'ї. Як вбачається із довідки № 835 від 18.11.2014 року, виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про те, що [PERSON] дійсно ніде не працює і підприємницькою діяльністю не займається. Однак має власну земельну ділянку площею 0,25 га. по обслуговуванню житлового будинку, на якій вирощує різні с/г культури (а.с.9). Також судом встановлено, що відповідач є працездатним, але постійного заробітку не має, може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка важко хворіє та потребує значних витрат на її лікування, однак добровільно її до дня подачі позову до суду не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду не надано. Як вбачається із пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні він згіден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно. Тому суд, враховуючи встановлені обставини в справі, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial