Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 31.07.2018 року завідуючим дитячим відділенням КУ «Овідіопольська центральна районна лікарня» Осадчим М.Ф. спільно з працівником внутрішніх справ - дільничним офіцером поліції, старшим лейтенантом поліції Єфановим Є.О., представником служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Назаровою Т.В. та Овідіопольського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Надільною В.П. було складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір та батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з'явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 серпня 2018р. Відомості про батька малолітнього, громадянина [PERSON], вказані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матір'ю). 31.07.2018р. завідуючим дитячим відділенням КУ «Овідіопольська центральна районна лікарня» Осадчим М.Ф. спільно з працівником внутрішніх справ - дільничним офіцером поліції, старшим лейтенантом поліції Єфановим Є.О., представником служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Назаровою Т.В. та Овідіопольського районного центру соціальних служб, для сім'ї, дітей та молоді Надільною В.П. було складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір та батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я на малолітнього [PERSON], який народився [INFO] в смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області. Мати дитини, гр. [PERSON], [INFO], залишила малолітнього сина, її місцезнаходження невідомо. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведеними обставинами і фактами у сукупності підтверджується, що [PERSON] дитиною не цікавиться, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків, залишивши дитину в пологовому будинку Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов'язок. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. В силу ч.4 і ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно висновку від 19.09.2018 №01/01-25/2621 орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO] Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: approved