Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

26 листопада 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», (далі АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.04.2016, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6632,6 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці, 22.04.2016 року до 30.04.2018 року. За умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов Генеральної угоди відповідачем, станом на 16.09.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12380,25 грн, з яких: 4972,52 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2416,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4401,88 грн - нарахована пеня та комісія, а також 589,44 грн - штраф (п.2.2 Генеральної угоди), яку відповідач просив стягнути на свою користь, а також просив стягнути судові витрати у розмірі 2102, 00 гривень. В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за їх відсутності, а також не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, судові повістки за адресою реєстрації отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом установлено, що 22.04.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода № б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та Правилами, Тарифами складають кредитний договір. Зі змісту Генеральної угоди від 22.04.2016 року слідує, що Позичальник [PERSON] ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до умов Генеральної угоди (п. 2.1.) банк надав позичальнику строковий кредит в розмірі 6632,60 грн строком на 24 місяців, а саме з 22.04.2016 року по 30.04.2018 року, шляхом встановлення кредитного лінії на платіжну карту на споживчі цілі в розмірі 6632,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 331,9 грн. Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, проценти, винагороду згідно умов Генеральної угоди та Умов і Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою та клієнт сплачує штраф у розмірі 589,74 грн. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні зобов`язань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню, згідно Умов та Правил за кожен день прострочення. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил надання банківських послуг, у разі виникнення заборгованості на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, згідно п.п. 2.1.12.6.2 та п.2.1.12.8.1, позичальник сплачує пеню, яка розраховується як: пеня - базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Як слідує з матеріалів справи відповідачка коштами користувалася. Однак, свої зобов`язання належним чином не виконувала, в зв`язку з чим, за розрахунками позивача, станом на 16.09.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12380,25 грн, з яких: 4972,52 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2416,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4401,88 грн - нарахована пеня та комісія, а також 589,44 грн - штраф (п.2.2 Генеральної угоди), Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача АТ КБ «Приватбанк», а тому порушене право підлягає поновленню. Разом з тим, визначаючись з сумою, яка підлягає стягненню на користь позивача, зокрема щодо стягнення штрафних санкцій, то суд виходить із наступного. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою та клієнт сплачує штраф у розмірі 589,74 грн. Крім того, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн сплачується пеня, відповідно до встановлених тарифів (п.2.1.1.12.6.1). Позивач просить стягнути з відповідача 4401,88 грн нарахованої пені та 589,44 грн штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, підстави для одночасного стягнення пені в розмірі 4401,88 грн. та 589,44 грн. штрафу відсутні, а тому, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов`язань, суд приходить до висновку про стягнення з останнього неустойки у виді пені. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно умов п.п 2.2 Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 22.04.2016 року цивільно-правова відповідальність у виді штрафу визначена сторонами в твердій грошовій сумі, що не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання. Так, за змістом ст. 549 ЦК України поняття пені та штрафу визначені у цій статті та порядок їх обрахунку, є обов`язковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не можуть бути змінені та викладені на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається їх суть, тобто вони перестають бути видом забезпечення виконання зобов`язання неустойкою в розумінні закону. Зважаючи на наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 22.04.2016 року в розмірі 11 790,81 грн, з яких: 4972,52 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2416,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4401,88 грн - нарахована пеня. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2001,95 грн. (сума, заявлена позивачем до стягнення 12380,25 грн.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду 11 790,81 грн.; позов задоволено на 95.24%).

Outcome: partial