Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

24 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 23 березня 2011 року Припятською сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №061267 від 23 березня 2011 року. В даному шлюбі подружжя має двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач систематично вживає спиртні напої, постійно влаштовує сімейні скандали, застосовує фізичну силу. [PERSON] не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного, що в сукупності призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Майже місяць тому шлюбні відносини між подружжям припинено, подружжя проживає окремо. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне призвище [PERSON]. \~ В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності і позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про причину неявки суд не повідомив, пояснень та заперечень на позов, а також заяву про відкладення розгляду справи, не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Зясувавши обставини справи,дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року Припятською сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №061267 від 23.03.2011 року (а.с. 4). В даному шлюбі у подружжя двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №182198, від 15.11.2013 року, виданим Припятською сільською радою Шацького району Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №206612, від 11.11.2014 року, виданим Припятською сільською радою Шацького району Волинської області (а.с. 5, 6). Враховуючи те, що сторони тривалий час подружні відносини не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що шлюб за вимогою позивача слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений нею судовий збір. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved