Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 26.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 06 лютого 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КІ № 334689, виданим 06.02.2016 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини. Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, однак з травня 2016 року вонамешкає окремо від відповідача. На даний час позивачка мешкає разом зі своїми батьками, які надають їй допомогу на утримання сина. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи сповіщеною про день та час розгляду справи, надала суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність, просила суд позов задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення по справі ( а.с. 24, 45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про дату та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив та не надав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.62). На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - із свідоцтва про народження серії І-ЖС № 216223 від 27.07.2016 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] народився 25.07.2016 року, батьком [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст..114 СК України мати і батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов*язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначено принципу рівності обов*язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов*язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначила позивачка, відповідачем надано не було. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 26 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про , зокрема, стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладено,

Outcome: approved