Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

26 грудня 2019 року Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому було уточнено в редакції від 27.05.2020 року (а.с.62-63), до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги (центрального водопостачання та централізованого водовідведення). В обґрунтування заявлених позовних вимог Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради зазначає, що Таврійський експлуатаційний цех водопостачання та водовідведення є виробничим структурним підрозділом КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №118 від 18.05.2010 року «Про визначення виконавця та виробника житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення», Таврійський ЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР є виконавцем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. КП «Облводоканал» ЗОР надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії, наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25 квітня 2014 року. Відповідно до ч.6 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у ст..7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковим. Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються позивачем за тарифами, встановленими відповідно до рішення Запорізької обласної ради № 40 від 24.11.2011 року «Про коригування тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення КП «Облводоканал» ЗОР, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1238 від 07.07.2016 року, постанови НКРЕКП № 1574 від 28.12.2017 року, повідомлення в газеті «Запорізька правда» від 11.08.2016 року № 31, постанови НКРЕКП № 2003 від 21.12.2018 року, постанова НКРЕКП № 1039 від 18.06.2019 року. Як зазначено у позові, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Квартира споживача [PERSON] приєднана до внутрішньобудинкової централізованої мережі водопостачання та водовідведення. З відповідачем [PERSON] укладений договір № 4323 від 01 грудня 2009 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення та відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.28 договору він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. 14.05.2012 року Василівським районним судом Запорізької області по справі №2-н/311/46/2012 за заявою КП «Облводоканал» ЗОР видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1069,68 гривень. Станом на теперішній час борг за послуги водопостачання та водовідведення становить 9555,57 гривень. На попередження про необхідність сплати заборгованості відповідач не реагує. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 9555,57 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою Василівського районного суду від 08 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача КП «Облводоканал» ЗОР Денщік І.І., в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечують (а.с.72). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується поштовими конвертами, що повернулися на адресу суду з відміткою «інші причини, адресат відсутній» (а.с.26,35,43,57,60), розписками Дніпрорудненської міської ради щодо неможливості вручення судової повістки, оскільки за вказаною адресою [PERSON] не проживає (а.с.27,38,61), крім того, належне сповіщення відповідачки здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідачки до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача (а.с.25,36-37,54,59), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не представлено, відзив на позов не подано, заяв про застосування позовної давності не надано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних в ній доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що Таврійський експлуатаційний цех водопостачання та водовідведення є виробничим структурним підрозділом КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради (п.2.3 статуту). Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №118 від 18 травня 2010 року «Про визначення виконавця та виробника житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення» Таврійський ЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР є виконавцем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.5,6). Позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії, наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25 квітня 2014 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира приєднана до внутрішньобудинкової централізованої мережі водопостачання та водовідведення. З відповідачем [PERSON] укладений договір №4323 від 01 грудня 2009 року, про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення та відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.11-14). Відповідно до п.28 договору він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Як вбачається з судового наказу, виданого Василівським районним судом Запорізької області 17.02.2020 року, з [PERSON] стягнуто на користь Комунального підприємства «Обводоканал» Запорізької обласної ради в особі Таврійського експлуатаційного цеху водопостачання та водовідведення заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 1069,68 гривень (а.с.64). Відповідно до п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1) ; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2). Послуги з водопостачання та водовідведення відповідачем [PERSON] не оплачуються, що підтверджено розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2019 року, становить 9555,57 грн. (а.с.68-69). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та належними і допустимими доказами в судовому засіданні відповідачем не доведено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки споживач [PERSON] зобов`язана оплатити послуги за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, наявна заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку відповідачем не погашена, тому в судовому порядку підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2012 року по 01.12.2019 року в розмірі 9555,57 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 2817 від 23.12.2019 року та яке міститься в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved