Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

26 грудня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики 10 червня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами позики На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 11 грудня 2009 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 4\~000 грн., а остання, в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначені кошти в строк до 20 грудня 2009 року. 11 грудня 2011 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 24\~000 грн. та 1 400 доларів США (що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2011 року (8,02 грн. за 1 долар США) становить відповідно 11\~228 грн.), а остання, в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначені кошти на протязі двох років, тобто, до 11 грудня 2013 року. На підтвердження отримання грошових коштів та умов договорів, [PERSON] оформила відповідні розписки від 11 грудня 2009 року та 11 грудня 2011 року. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що відповідачка [PERSON] до теперішнього часу не повернула кошти, ухиляється від виконання умов договорів. Позивач посилалася на те, що у відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. В зв`язку з наведеним, відповідачка [PERSON] за договором позики від 11 грудня 2009 року повинна сплатити на її користь суму позики 4\~000 грн.; суму інфляції 1\~192 грн.; три відсотка річних з простроченої суми за 1\~236 днів в сумі 406,36 грн. За договором позики від 11 грудня 2009 року [PERSON] повинна сплатити на її користь суму позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 35\~883,34 грн. Позивач [PERSON] в позові також посилалася на те, що у відповідності до ст. 1167 ЦК України, відповідачка повинна відшкодувати їй завдану моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв`язку з невиконанням відповідачкою договірних зобов`язань. Моральну шкоду оцінює у 10\~000 грн. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] , посилаючись на вимоги ст.ст. 625, 1046, 1049, 1047, 1050, 1167 ЦК України, просила суд: -стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 11 грудня 2009 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, а всього 5\~598,36 грн.; -стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 11 грудня 2011 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, а всього 35\~883,34 грн.; -стягнути на її користь з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. На підставі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 11 грудня 2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 4\~000 грн., а остання, в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначені кошти в строк до 20 грудня 2009 року. 11 грудня 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 24\~000 грн. та 1 400 доларів США (що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2011 року (8,02 грн. за 1 долар США) становить відповідно 11\~228 грн.), а остання, в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначені кошти на протязі двох років, тобто, до 11 грудня 2013 року. На підтвердження отримання грошових коштів та умов договорів, [PERSON] оформила відповідні розписки від 11 грудня 2009 року та 11 грудня 2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в порушення умов договорів [PERSON] не повернула суми грошових коштів за договорами позики, нею не надано доказів виконання договорів. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача належить стягнути грошові кошти за договорами позики. Так, відповідачка [PERSON] за договором позики від 11 грудня 2009 року повинна сплатити суму позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі, а всього 5\~598,36 грн. За договором позики від 11 грудня 2009 року [PERSON] повинна сплатити користь суму позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 35\~883,34 грн. В зв`язку з наведеним, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди належить відмовити, оскільки нормами Цивільного кодексу України не передбачено відшкодування моральної шкоди в зв`язку з невиконанням договірних обов`язків, так, законодавством України передбачена відповідальність за невиконання договірних зобов`язань стягнення неустойки, штрафів, пені. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial