Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

24.07.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви від 18.08.2020 в порядку ст. 49 ЦПК України про зміну підстави позову, просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що [PERSON] 22.06.1991р. уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано в Солонській сільській раді Дрогобицького району Львівської області. Від вказаного шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу вони збудували житловий будинок [ADDRESS] . Будівництво згаданого будинку проведене на приватизованій земельній ділянці площею 0,1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після смерті чоловіка вона довідалася про те, що [PERSON] , відповідач у справі є спадкоємцем за заповітом, і на підставі звернення останньої приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П., заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Згідно ст. 22 КпШС України та відповідно до ст. 60 СК України вказаний будинок та земельна ділянка є її та [PERSON] спільною власністю подружжя. Тому, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2020р. за нею визнано право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з прилеглими до нього будівлями і спорудами [ADDRESS] . 24.06.2020р. вона звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П., із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 0,1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, знаходиться за адресою: [ADDRESS] та згідно державного акту про право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 015976 від 20.06.1997р. оформлена на [PERSON] . Проте, приватний нотаріус Москалик Л.П. надала їй відповідь від 01.07.2020. за № 76/02-14, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 ідеальну частину згаданої земельної ділянки з тих мотивів, що на день смерті [PERSON] вона не перебувала з ним у шлюбних відносинах та рекомендовано звернутись до суду. Враховуючи обставини, встановлені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2020р. у справі № 442/845/18, яким за нею визнано право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з прилеглими до нього будівлями і спорудами [ADDRESS] , відповідно до ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди та на підставі ч.1 ст.377 ЦК України, просить визнати за нею право власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки. 14.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позов. Позову не визнає. Вказує, зокрема на те, що відповідно до ч.1 п.5 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини чоловіка є: земельна ділянка набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним Кодексом України. Вважає спірну земельну ділянку особистою приватною власністю [PERSON] , що узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі №6-2710цс15. Позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали. Просили позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу згідно поданої заяви. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, відносно задоволення позовних вимог заперечують з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як стверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] 22.06.1991 року уклали шлюб у Солонській сільській раді Дрогобицького району, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] . Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 січня 1998 року головою Дрогобицької районної держадміністрації, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] . Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28.12.1998 зроблено запис №102. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . За життя, [INFO] [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповів усе належне йому майно сестрі [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2020 за [PERSON] визнано право власності на Ѕ ідеальну частину житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П. від 01.07.2020. за № 76/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки на [ADDRESS] з тих мотивів, що на день смерті [PERSON] вона не перебувала з ним у шлюбних відносинах. На підставі ч.2 ст.13 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України, що діяв на час виникнення спірних відносин) права та обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений в державних органах реєстрації актів громадянського стану, а ч. 3 цієї статті час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно зі ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як вбачається зі ст.30 ЗК України 1992 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Отже, оскільки на приватизованій земельній ділянці площею 0,1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (державний акт про право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 015976 від 20.06.1997р., виданий [PERSON] на підставі рішення І сесії І скликання Солонської сільської ради народних депутатів від 26.07.1994р. за № 1), побудовано житловий будинок [ADDRESS] , та який здано в експлуатацію, що вбачається зі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.01.1998р., а 1/2 ідеальна частина вказаного будинку на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2020р. у справі № 442/845/18, перейшла у власність [PERSON] , то на підставі вказаних обставин та згаданих норм матеріального права й 1/2 ідеальна частина спірної земельної ділянки теж переходить у власність позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015р. у справі № 6-271 Оце 15. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з проведенням експертизи, вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі відмови у позові - судовий збір не відшкодовується позивачу. Таким чином з відповідача слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ст.137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. За ст..1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар, є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суду надано договір про надання правової допомоги №1408/1 від 14.08.2020 між адвокатом Возняком В.Й. та [PERSON] , Акту прийому-передачі наданої правничої допомоги у справі №442/4613/20, квитанцію до прибуткового касового ордера №10 від 14.08.2020 на загальну суму 8000 грн. про сплату юридичних послуг відповідно до вищевказаного договору. На підставі викладеного, беручи до уваги те, що в Акті прийому-передачі наданої правничої допомоги у справі №442/4613/20 здійснено розрахунок за три судові засідання ( по 1500 грн. за кожне), а адвокат брав участь лише у двох, то відповідно до стягнення підлягає 6500 грн. витрат на правничу допомогу ( 8000 грн. - 1500 грн = 6500 грн.), а тому в цій частині позов слід задоволити частково.

Outcome: approved