Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки діти проживають з позивачем, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча за законом зобов'язаний надавати таку допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. Заочним рішенням суду від 03.11.2017 року позов було задоволено повністю. За заявою відповідача, ухвалою суду від 11.04.2018 року заочне рішення суду скасоване, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Судом задоволено клопотання сторін про долучення доказів до матеріалів справи. Позивач підтримала позов у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, погодився з вимогами про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від доходу. Але заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Пояснював це тим, що він має на утриманні непрацездатну мати, винаймає житло за місце служби у м. Київ, і не має можливості отримати повторно у користування службове житло, оскільки у вже наданому йому службовому житлі в м. Суми проживають позивачка з дітьми, і їх виселити звідти неможливо. Також пояснив, що він надає дітям матеріальну допомогу, спілкується з ними, приїжджає до них. Позивач відмовилась переїздити з ним по службі до іншого міста. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що з 23.07.2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Зарічним районним у м. Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області та з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], про що зроблено відповідні актові записи № 362 та № 1679 (а.с.5,7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а крім того, відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на дітей, то суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно ж до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З позову вбачається, що позивачка доглядає за молодшою дитиною - сином [PERSON], [INFO], тому не працює і не отримує дохід. При цьому суд приймає до уваги стан здоров'я відповідача (а.с.70), наявність у відповідача непрацездатної матері - пенсіонера, яка має ряд захворювань (а.с.62-68). Також суд приймає до уваги стан здоров'я позивачки та наявність у неї хронічного захворювання (а.с. 91), наявність у позивачки непрацездатних батьків - пенсіонерів, яка мають ряд захворювань (а.с. 92-97), а також суд враховує стан здоров'я обох дітей (а.с.98-99). Відповідач не надав суду довідки щодо розміру своїх доходів, однак, виходячи з усього вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частина від його заробітку (доходу), Також суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, якому після виплати аліментних зобов'язань необхідні кошти для проживання, та враховує ту обставину, що відповідач винаймає житло, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 26 липня 2017 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., тобто в розмірі, що підлягав сплаті на момент подання позову.

Outcome: partial