Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

25 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що 15 листопада 2013 року останній підписав заяву № б/н на підставі якої отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з чим зобов`язався сплачувати банку кредит, відсотки за користування ним та інші платежі передбачені договором. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором станом на 28 січня 2020 року виникла заборгованість в сумі 12056 грн. 56 коп. яка складається з заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пенею і штрафами. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. (за довіреністю № 1740-К-Н-О від 01.04.2019 року) в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 15 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, на підставі якого відповідач отримав кредитну картку. У зазначеній анкеті - заяві вказано, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомлений і погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Та зобов`язався регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua ( а.с.9). До позовної заяви позивач додав Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені в мережі інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28 січня 2020 року становить 12056 грн. 56 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2243 грн. 56 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 7862 грн. 69 коп., пені - 900 грн. та штрафів 500 грн. (фіксованої частини), 550 грн. 31 коп. - штрафу ( процентної складової). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умова, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином, з нього на користь банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2243 грн. 56 коп. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі встановлення іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Остання кредитна картка була видана відповідачу зі строком дії до квітня 2018 року.Відповідно в межах строку кредитного договору, а саме строку дії кредитної картки до 30 квітня 2018 року відповідач повинен була сплачувати кредит та відсотки за користування ним. Починаючи з 01 травня 2018 року, відповідач зобов`язаний була незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Враховуючи висновки викладенні у постановах Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року по справі № 175/4753/15-ц, від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс 18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену договором неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпеченні частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на те, що строк кредитування за умовами укладеного між сторонами Договору закінчився 30 квітня 2018 року, нарахування позивачем складових заборгованості після закінчення строку дії платіжної картки є неправомірним. Відповідно банк має право на отримання відсотків нарахованих на 30 квітня 2018 року, розмір яких згідно наданого ним розрахунку становить 458 грн. 11 коп. (а.с.6). Крім цього, суд вважає безпідставним одночасне нарахування банком відповідачу пені в розмірі 900 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксованої частини) і 550 грн. 31 коп. (процентної складової). За статтями 546,549 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, та іншими видами забезпечення. Неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитування передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Разом з тим передбачена і сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - за порушення строків виконання грошових зобов`язань. За такого суд вважає за необхідне стягнути з відповідача штрафи за порушення строків виконання грошових зобов`язань та відмовити у задоволенні вимог банку про стягнення пені, з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, що узгоджується з правовими позиціями Верховного суду України викладеними у постановах від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 135 грн. 08 коп. (процентна складова) = 2243,56 грн. (заборгованість за тілом кредиту + 458,11 грн.(заборгованість за відсотками)х5%. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial