Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

24 травня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 22 вересня 2010 року; шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 1022. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 10 люього [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з серпня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує, наслідки їй зрозумілі. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, в мережі інтернет на офіційному сайті Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 1022 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 10 люього [INFO] (л.с. 11). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з серпня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Судові витрати з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved