Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

26 вересня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 265/08-40. Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов п.1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 20000,00 дол. США на споживчі цілі, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом відповідно до графіку, у періоди та з кінцевим терміном користування кредитом, що зазначені в цьому пункті. При цьому, позичальником [PERSON] не було виконано свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем, у зв'язку з чим станом на 09 червня 2017 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом в сумі 6818,69 дол. США, заборгованість за відсотками в розмірі 3208,67 дол. США. Приймаючи до уваги викладене, просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 3935,04 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 13.12.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 265/08-40. Відповідно до п. 1.2, п.п. 1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 14.06.2010 р. державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827, загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк». Відповідно до умов п.1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 20000,00 дол. США на споживчі цілі, зі сплатою позичальником 14,00 % річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 15 липня 2015 року. Відповідно до п.1.1.1 зазначеного договору, сторони узгодили графік зниження максимального ліміту заборгованості. Пунктом 2.4 договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту, за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Пунктом 3.3.8 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1, 2.4, 2.10 цього договору. Пунктом 3.3.7 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором. Додатковою угодою № 2 від 30 жовтня 2009 року до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 265/08-40 від 22 липня 2008 року, укладеною між позивачем та відповідачем, сторонами було погоджено зміну назви договору в редакції «Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії». Крім того, п.п. 1.1.1 договору вирішено викласти в наступній редакції: п.1.1.1 Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом «транш», а у сукупності «транші», зі сплатою 14 % річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 20000,00 дол. США та ліміту заборгованості станом на дату укладення цієї угоди в сумі 16904,70 дол. США. Визначено, що відповідно до п.1.1.1.1. договору, повернення кредиту (траншів кредиту) буде здійснюватися рівними частинами, періодично до 15 числа кожного місяця, в сумі 12,50 дол. США, починаючи з 15 вересня 2009 року по 15 серпня 2010 року, в сумі 283,98 дол. США з 15 вересня 2010 року по 15 червня 2015 року, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом у сумі 283,86 дол. США до 15 липня 2015 року включно на умовах, визначених цим договором. Пункт 3.3.9 договору передбачає, що позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту не пізніше останнього робочого дня відповідного строку, вказаного у п.1.1.1.1 цього договору, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п.1.1.1.1 цього договору. Крім того, між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 від 25 лютого 2011 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 265/08-40 від 22 липня 2008 року, відповідно до якої було узгоджено новий графік погашення кредиту та визначено суму щомісячного платежу до 15 числа кожного місяця, в сумі 380,95 дол. США, починаючи з 01 березня 2011 року по 15 червня 2015 року, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом у сумі 380,78 дол. США до 15 липня 2015 року. Відповідно до п.2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Тому позивач, якому генеральною ліцензією надано право на здійснення валютних операцій, мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Позивач виконав умови кредитного договору та надав позивачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що підтверджується заявками на видачу готівки, копії яких містяться в матеріалах справи. Проте відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязань щодо поетапного повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 265/08-40 від 22 липня 2008 року, станом на 09 червня 2017 року утворилася заборгованість за зазначеним кредитом в сумі 6818,69 дол. США, заборгованість за відсотками в розмірі 3208,67 дол. США. Крім того, в розрахунку зазначено, що боржник має заборгованість за комісіями в сумі 229,16 дол. США, за пенею за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2011,51 дол. США та за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 798,05 дол. США. Проте позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією та пенею не висуває. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справ» (п. 3) судам розяснено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобовязань за кредитним договором відповідачем, тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 09 червня 2017 року в загальному розмірі 10027,36 дол. США, що включає заборгованість за кредитом в сумі 6818,69 дол. США, заборгованість за відсотками в розмірі 3208,67 дол. США. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 3935,04 грн.

Outcome: approved