Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

26 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», в якому просить стягнути з відповідача за Договором добровільного страхування транспортного засобу №09-00/00004615/1.1.2.00 від 12.08.2013 суму страхового відшкодування у розмірі 36 506,40 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 2 226,89 грн., три відсотка річних у розмірі 429,08 грн., пеню у розмірі 3 378,47 грн., збитки у розмірі 33 900,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. У грудні Позивачем подано клопотання про залучення в якості третьої особи банківську установу, що є вигодонабувачем. Ухвалою від 05 грудня 2014 року до участі у справі залучено в якості третьої особи ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». У грудні 2014 року позивачем подана уточнена позовна заява, в якій Позивач просив стягнути з Відповідача на користь Позивача суму страхового відшкодування у розмірі 36 506,40 грн. шляхом перерахування згідно рахунку №СПС0016500 від 01.09.2014 грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Соллі-Плюс». У судовому засіданні сторони відсутні. У своїй заяві представник позивача просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує. 24 грудня 2014 року до суду від ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи. Крім цього, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» не заперечує щодо перерахування суми страхового відшкодування у розмірі 36 506,40 грн. згідно рахунку №СПС0016500 від 01.09.2014 на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім Соллі-Плюс». Представник ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» позов не визнала, надала суду заперечення, пояснивши, що розмір страхового відшкодування відповідно до п. 5 Договору страхування не може бути змінений без письмового погодження із Вигодонабувачем, відповідно до сплати підлягає лише сума страхового відшкодування згідно рахунку №СПС0015540 від 15.04.2014 у розмірі 30 737,03 грн. Відповідач також вважає, що сума страхового відшкодування, якщо вона перераховується не на розрахунковий рахунок СТО, як це передбачено п. 29.5 Договору страхування, підлягає перерахунку відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів з урахуванням середньо-регіональних розцінок та з вирахуванням розміру ПДВ, що передбачено п. 29.6.4 Договору страхування. Відповідач вважає, що Позивачем невірно проведено розрахунок, фактично стягненню у відповідності до п. 26.4 Договору страхування підлягає пеня у розмірі 1 651,45 грн. Відповідач також вважає, що стягнення інфляційного збільшення суми боргу, три відсотка річних та витрати на оренду автомобіля не ґрунтуються на умовах договору, тому задоволенню не підлягають. Відповідач також заперечує щодо стягнення моральної шкоди оскільки ані законом, ані договором її стягнення не передбачено. Також вважає, що заявлені Позивачем витрати на послуги адвоката не доведені, як того вимагає Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», і не підлягають стягненню. У своїй заяві представник страхової компанії просить суд розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, 12 серпня 2013 року між Позивачем, як Страхувальником, та Відповідачем, як Страховиком, був укладений Договір №09-00/00004615/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер [NUMBER], червоного кольору, 2012 р.в. VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер - [NUMBER], перебуває в заставі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на підставі договору застави транспортного засобу №282RNCA122260001 від 13.08.2012. За Договором страхування Страховик зобов'язався при настанні страхового випадку відшкодувати протягом 10 робочих днів з дня складання страхового акту завданий збиток в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених Договором страхування, а Страхувальник зобов'язався своєчасно сплатити страховий платіж і виконати інші обов'язки, передбачені Договором страхування (п.п. 26.1.3 та 30.4. Договору). 12 квітня 2014 року в результаті ДТП з автомобілем Позивача VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер [NUMBER], червоного кольору, 2012 р.в. стався страховий випадок (п. 22.1.1. Договору), що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №079075 від 12.04.2014, довідкою УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області №9373441. В той же день, згідно повідомлення про реєстрацію інформації про подію №000003659 Позивач повідомив Страховика про настання страхового випадку у відповідності з умовами Договору. 14 квітня 2014 року уповноваженим представником Страховика був проведений огляд автомобіля, що зафіксовано у протоколі огляду транспортного засобу. Страховик визнав подію, що відбулася 12.04.2014 на автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя за участю автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер - [NUMBER], страховим випадком. Страховий акт №000018644 складено та затверджено 04.06.2014. На підставі заяви Відповідача від 16.04.2014 та листа-розпорядження вигодонабувача ПАТ «КБ «ПРАВЕКС-БАНК» №3205/97-БТ від 15.05.2014 страхове відшкодування підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок ТОВ «Автомобільний Дім Соллі Плюс» згідно рахунка №СПС0015540 від 15.04.2014 у розмірі 30 767,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступник) або іншої особи, визнаної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідачем виплата страхового відшкодування не проведена, внаслідок чого ТОВ «Автомобільний Дім Соллі Плюс» відновлювального ремонту транспортного засобу Позивача здійснено не було. Згідно п. 29.4 Договору страхування розмір збитку, завданого застрахованому ТЗ, визначається виходячи з вартості його відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається згідно з калькуляціє сервісної (гарантійної) СТО офіційного дилера, з урахуванням п. 29.5 Договору. Також у судовому засіданні встановлено, що вартість ремонту внаслідок інфляції та зменшення курсу гривні відносно долара США змінилася, як наслідок, збільшилась вартості відновлювального ремонту, що підтверджується рахунком №СПС0016500 від 01.09.2014 виданим ТОВ «Автомобільний Дім Соллі Плюс» та складає 36 506,40 грн. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки. У відповідності до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 26.4.1 Договору страхування страхувальник має право при порушенні строків виплати страхового відшкодування вимагати від Страховика сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За несвоєчасне виконання Відповідачем зобов'язань за Договором страхування стягненню підлягає пеня за період з 18.06.2014 по 26.09.2014 у розмірі 1 651,45 грн. Суд не приймає до уваги доводи позивача що стягнення інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних. Відповідно до п. 23.4 Договору страхування, не підлягають відшкодуванню штрафи, пені та інші стягнення, витрати на відшкодування моральної шкоди, упущеної вигоди, шкода, завдана навколишньому природному середовищу. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що Договором страхування не передбачено стягнення інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних, правові підстави для їх стягнення відсутні. Згідно пункту 21 Постанови при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором, або законом. Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди ані законом, ані Договором страхування її стягнення не передбачено. Доводи позивача про те, що незаконними діями відповідача йому завдана моральна шкода, а саме погіршився стан здоров'я, не доведені жодними доказами. Посилання позивачем на необхідність відшкодування у зв'язку із орендою автомобіля згідно ст. 1166 ЦК України є безпідставними, оскільки спірні правовідносини між сторонами регулюються Договором страхування, яким не передбачено відшкодування збитків у зв'язку із орендою автомобіля. Суд дійшов обґрунтованими доводи відповідача про те, що позивачем не доведений належним чином розмір винагороди адвоката. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розміру за годину участі особи, яка надала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Оскільки заявлені Позивачем витрати на послуги адвоката у розмірі 5000,00 грн. не доведені, як того вимагає Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ці вимоги задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Аналіз норм діючого законодавства та наявних у справі доказів дає підстави суду зробити висновок, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial