Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

24.09.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В., про визнання недійсним шлюб, укладений 15.11.2017 р. між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 2241, та визнання недійсним і скасування свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке видане 15.11.2017 р. Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15.11.2017 р. її брат [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] , в якій він був зареєстрований та проживав по день смерті. 05.06.2018 р. на підставі заяви відповідачки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. відкрив спадкову справу № 62522828 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Позивачка зазначає, що на час укладення шлюбу її брат страждав на психічний розлад (шизофренію) та перебував на обліку Київському міському психоневрологічному диспансері № 1 з 1986 р. по дату смерті, а тому, вважає, що він не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Таким чином, на думку позивачки, шлюб є недійсним на підставі ст. 40 СК України за відсутності вільної згоди її брата на його укладення, у зв`язку з чим нею подано даний позов. Ухвалою від 21.01.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.02.2019 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідачки на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволені. 19.03.2019 р. на адресу суду від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій останній виклав заперечення щодо доказів та обставин, які викладені в відзиві. В свою чергу, 25.03.2019 р. надійшли заперечення представника відповідачки на відзив, в яких останній виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень і аргументів. Ухвалою від 28.03.2019 р. частково задоволено заяву позивача про забезпечення доказів, а саме витребувано з медичних установ медичну документацію щодо [PERSON] , а також здійснено виклик в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для допиту про відомі їм обставини, які мають значення для вирішення справи. Також в підготовчому судовому засіданні судом задоволено клопотання сторони позивача, а саме здійснено виклик в судове засідання свідка [PERSON] для допиту про відомі йому обставини, які мають значення для вирішення справи. Ухвалою від 03.09.2019 р. призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 04.03.2020 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшов висновок експерта. Ухвалою від 04.06.2020 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначене на 26.10.2020 р. о 13:00 год. було перенесено на іншу дату, у зв`язку з неявкою в судове засідання свідків. В судовому засіданні 21.01.2021 р. було задоволено клопотання представника відповідачки про відкладення розгляду справи № 761/36538/18. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили суд відмовити у його задоволенні. Треті особи у судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши учасників справи, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка є сестрою [PERSON] , що підтверджується долученими до заяви документами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] видане повторно 04.07.2018 р., свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] видане повторно 05.09.2016 р., довідкою про укладення шлюбу 25.12.1965 р. між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з дівочого « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15.11.2017 р. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 2241. Разом з тим, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.05.2018 р. Звертаючись до суду з позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, зазначила, що її брат - [PERSON] страждав на психічний розлад (шизофренію) та перебував на обліку в Київській міській психоневрологічному диспансері № 1 з 1986 р. по 10.09.2018 р., а тому, не усвідомлював значення своїх дій при укладенні шлюбу з відповідачкою, а його воля не була вільною. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ухвалою від 03.09.2019р. судом призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. На вирішення експертів поставлено питання: Чи мав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , психічні розлади (тимчасові або постійні) на момент реєстрації шлюбу 15.11.2017 р. Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві між ним та [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 2241, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ); Чи міг [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент реєстрації шлюбу 15.11.2017 р. Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві між ним та [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 2241, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Висновком експертів за результатами проведення посмертної судово-психіатричної експертизи від 24.01.2020 р., встановлено, що на момент реєстрації шлюбу 15.11.2017 р. [PERSON] , 1937 р.н., страждав хронічним стійким психічним розладом у вигляді Шизофренії параноїдної форми, дефектний стан, також було встановлено, що на момент реєстрації шлюбу 15.11.2017 р. [PERSON] , 1937 р.н., за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали свідчення, щодо поведінки та психічного стану померлого [PERSON] , які у своїй сукупності не спростовують обставин вкладених у висновку експерта від 24.01.2020 р. та самих висновків експерта. Крім того, суд враховує, що свідки не є фахівцями в галузі медицини та психіатрії, а тому належної та фахової оцінки діям і психічного стану [PERSON] надати не могли. У відповідності до положень ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За умовами ч.1 ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Згідно положень ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені (ст. 225 ЦК України). Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України. Відповідно до роз`яснень викладених в п.13 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 11 від21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Таким чином, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідно до висновку експертів, [PERSON] з 1986 р. страждав психічним розладом у вигляді шизофренії параноїдної форми, та за своїх психічним станом не міг усвідомлював значення своїх дій в момент укладання шлюбу з відповідачкою, що свідчить про відсутність вільної згоди чоловіка на укладення шлюбу, а томусуд вважає за необхідне визнати недійсним шлюб, укладений 15.11.2017 р між [PERSON] та [PERSON] , про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було складено актовий запис № 2241. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання недійсним та скасування свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке видане 15.11.2017 р. Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, оскільки рішення суду про визнання шлюбу недійсним є підставою для анулювання актового запису та скасування свідоцтва, а тому ця вимога є передчасною. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial