Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

26 березня 2020 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість за надані освітні послуги з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 737,37 грн., пеню за прострочене зобов`язання в розмірі 2 266,07 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник вказує, що наказом ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка №240-К від 14.08.2017 [PERSON] зарахована до Житомирського державного університету імені Івана Франка студенткою І курсу заочної форми навчання за спеціальністю «017 Фізична культура та спорт». 14.08.2017 між [PERSON] та Університетом укладено Договір №512 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою строком з 01.09.2017 по 30.06.2021. Відповідно до умов Договору, Університет взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. В свою чергу відповідач зобов`язалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу, яка складає 40 952,00 грн. за весь період навчання та вносити плату щомісячно безготівково в розмірі 1/10 плати за рік (1 023,80 гр.), не пізніше ніж до 1 (першого) числа включно місяця за який здійснюється оплата (а.с. 7). Наказом ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка № 77-К (ос) від 02.03.2018 [PERSON] відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору, внаслідок чого, дію Договору припинено. Фактично [PERSON] навчалася в Університеті з 01.09.2017 по 02.03.2018. Строк її навчання складає 6 місяців 1 день. За вказаний період відповідачу, згідно умов Договору, нараховано 6 175,83 грн. плати за навчання. Відповідачем сплачено лише 3 072,00 грн., що спричинило утворення заборгованості перед Університетом в розмірі 3 103,83 грн. Відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу, яке належним чином не виконала. Після відрахування у відповідача залишилася заборгованість перед Університетом за надані освітні послуги в розмірі 3 103,83 грн., яка відповідачем не сплачена у добровільному порядку до теперішнього часу, в зв`язку з чим представник позивача змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Згідно ухвали судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 15 квітня 2020 року позовну заяву Житомирського державного університету імені Івана Франка 01 вересня 2020 року було передано до Корольовського районного суду м. Житомира за підсудністю. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від 14.09.2020 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з виклику сторін (а.с.32). 19.05.2021 Житомирський державний університет імені Івана Франка надано суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги до [PERSON] позивач підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.50). Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а доказів на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання заяви по суті справи не надала, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України та за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 серпня 2017 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та [PERSON] укладено Договір №512 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, де остання зобов`язувавсь своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу. Відповідач незважаючи на встановлений та погоджений порядок і умови проведення грошових коштів, уникає від виконання зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.6.2. Договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що відповідач не надала суду доказів та не навела переконливих доказів правомірності своїх дій по простроченню виконання своїх зобов`язань за договором позики, суд вважає за можливе позов задовольнити і вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача боргу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved