Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

25.08.2020 позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача шляхом направлення її до суду засобами поштового зв`язку. У своєму позові позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за №772 та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 50% від сплаченого нею судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2017 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за №772. Протягом останніх двох років відношення з відповідачем поступово погіршувались. Між ними зникло взаєморозуміння та постійно виникають сварки. Спроби примирення не дали бажаних результатів. Вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя і обов`язки. Спільних дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між ними припинились більше двох років до дня пред`явлення даного позову. З того часу вони проживають окремо (позивачка в Івано-Франківську, відповідач у м. Решетилівка Полтавської області), спільне господарство не ведуть. Вказує, що їй стало відомо про наміри відповідача створити сім`ю з іншою жінкою. Вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 15.09.2020 позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.185\~ЦПК України, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.\~175\~ЦПК України та надано строк для усунення вказаних в ній недоліків позовної заяви. 13.10.2020 у встановлений судом строк позивачкою до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви про розірвання шлюбу, якою недоліки позову, вказані в ухвалі суду, усунуто в повному обсязі. Ухвалою від 19.10.2020 суддею [PERSON] відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39). 07.12.2020 до суду надала заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2017 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується актовим записом №\~772 згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2017 (а.с. 25). Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторони фактично припинили у 2018 році. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Спір щодо поділу майна на момент розгляду даної справи між сторонами відсутній. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не бажає продовжувати подружні стосунки. У позовній заяві вказує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, має чітку та однозначну позицію з цього питання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду будь-яких заперечень з цього приводу, суд вважає, що відмова в розірванні шлюбу може бути розцінена, як примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Позивачка правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.\~113 СК України, не скористалась. При зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією 0.0.1799805327.1 (а.с.1). Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, позивачка у своїй заяві просить стягнути на її користь лише 50 % сплаченого нею судового збору. Враховуючи позицію позивачки в частині розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки 420,40 грн судового збору. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved