Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» з вимогою про стягнення страхового відшкодування за договором страхування належного йому транспортного засобу у розмірі 222031 грн. 75 коп., та судових витрат у вигляді оплат послуг експерта- 1000 грн. 00 коп., посилаючись на слідуючи обставини. 16 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/205/005827. Предметом страхування є автомобіль «Тойота Ауріс», 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору встановлений з 00.00 18.10.2014 року до 24.00 годин 17.10.2015 року. 08 липня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій постраждав автомобіль позивача. Автомобілем на законних підставах керувала його дружина [PERSON]. Порушення правил дорожнього руху відбулося з вини іншого учасника ДТП, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Пошкоджений автомобіль було переправлено до ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», яка здійснює його гарантійне обслуговування, для відновлюваного ремонту. 20 липня 2015 року позивачу було вручено рахунок № АМ13949 від 20 липня 2015 року, у якому зазначено вартість відновлюваного ремонту-220\~378 грн. 75 коп. Через відсутність таких коштів позивач не здійснив оплату ремонту. Страхове відшкодування йому не надійшло. У серпні 2015 року позивач отримав лист відповідача, що страхова компанія не має фактичних та правових підстав для виплати страхового відшкодування., а саме з причини того, що відповідно до рахунку ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», вартість пошкодженого транспортного засобу склала 241\~717 грн. 78 коп., що перевищує 75% від дійсної вартості транспортного засобу на момент укладання договору, що відповідає п.10.7.1 договору страхування і визначається як конструктивна загибель транспортного засобу. Позивач звернувся до ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», де йому повідомили, що до них звернулися представники відповідача з проханням змінити рахунок у бік збільшення вартості відновлюваного ремонту. При вони запевнили, що вони діють в інтересах клієнта, тобто, позивача. Але, позивача про такі дії попереджено не було, з ним цей рахунок не погоджувався, що є прямим порушенням п.10.3 договору страхування, у якому йдеться, що ремонтна калькуляція СТО узгоджується (підписується) страхувальником, або його представником до початку відновлюваних робіт. Позивач, для остаточного зясування вартості відновлюваного ремонту, звернувся до судового експерта, який провів експертне дослідження та надав висновок №0909/15/15 від 16 вересня 2015 року, згідно якого вартість відновлюваного ремонту складає 222\~031 грн. 01 коп., тобто, менше, ніж 75% від страхової суми. Позивач просив суд винести рішення про стягнення з відповідача на його користь суму страхового відшкодування- 222\~031 грн. 75 коп. та суму, яка сплачена ним за послуги судового експерта- 1000 грн. 00 коп. Вказані позовні вимоги позивач та його представник підтримали у судовому засіданні. Відповідач позов не визнав. Вказав, що сторони по справі, при укладанні договору погодились з тим, що розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО запропонованої страховиком. В даному випадку вартість відновлюваного ремонту склала суму, що перевищила 75 % від дійсної вартості транспортного засобу позивача на момент укладання договору, що відповідає п.10.7.1 договору страхування і визначається як конструктивна загибель транспортного засобу, тому правомірно відповідач відмовляє в задоволенні вимоги позивача щодо виплати страхового відшкодування. Відповідач також вказував, що вигодонабувачем страхування є ПАТ «Креді [PERSON]», і позивач є неналежним позивачем. Окрім того, відповідач, не погоджуючись з висновками експертного дослідження судового експерта [PERSON], заявляв клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, з метою визначення суми ремонту автомобіля позивача, погоджуючись на здійснення оплати проведення експертизи. Представник відповідача, який надав суду письмові заперечення проти позову, просив розглядати справу за його відсутністю, проти чого сторона позивача не заперечувала. В процесі розгляду справи задовольнялось клопотання сторони відповідача і до справи було залучено в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]». Представник третьої особи підтвердив, що дійсно, між банком «Креді [PERSON]» та позивачем укладався кредитний договір від 17 жовтня 2013 року № 1/1779011, відповідно до якого позивач отримав грошові кошти з цільовим призначенням на придбання автомобілю. Крім того, між відповідачем ПАТ «СК «Універсальна» було укладено договір страхування транспортного засобу, яким визначено, що у разі настання страхового випадку банк є вигодонабувачем. 16 жовтня 2015 року позивач повністю погасив кредит перед банком. Дія кредитного договору, таким чином, припинена повним виконанням зобовязань, жодних претензій до позивача банк не має. Стосовно прав вигодонабувача за договором страхування банк, в силу вищевказаних обставин, відмовляється від прав вигодонабувача на користь позивача по справі. Заперечень від третьої особи щодо розгляду справи по суті у відсутність представника третьої особи, до суду не надавалось. Представник третьої особи підтвердив згоду на прийняття рішення на розсуд суду (а.с.139, 153). Суд, заслухав позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, визнав позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 16 жовтня 2014 року сторони уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/205/005827 (а.с.5-8). Предметом страхування є автомобіль [PERSON], 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору встановлений з 00.00 18.10.2014 року до 24.00 годин 17.10.2015 року. Відповідно до п.1.2. договору страхування страховими ризиками є таке: - ДТП, -стихійне лихо, -вибух, пожежа, - пропадання предметів, протиправні дії третіх осіб, -протиправне позбавлення транспортного засобу Відповідно до п.1.3 договору страхування страхова сума встановлена у розмірі 300000 грн. Відповідно до п.1.5 договору страхування страховий платіж складає 13050 грн. Відповідно до п.1.7. договору страхування, по всім страховим ризикам, окрім протиправного позбавлення транспортного засобу було встановлено франшизу у розмірі 0,00 грн. По ризику «протиправне позбавлення транспортного засобу» та при конструктивній загибелі транспортного засобу франшиза встановлювалася у розмірі 15000грн. 08 липня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій технічних пошкоджень зазнав автомобіль позивача. Автомобілем на законних підставах керувала його дружина [PERSON]. Порушення правил дорожнього руху відбулося з вини іншого учасника ДТП, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини соронами не заперечуються. Позивач з дружиною були виконані всі дії, передбачені розділом 7 договору страхування (дії страхувальника в разі настання страхового випадку). Крім того, було зібрано та передано страховику пакет документів, необхідних для здійснення страхового відшкодування. Вказане підтверджується копією довідки ДАІ (а.с.15) і сторонами не заперечується. Пошкоджений автомобіль було переправлено до ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», яка здійснює його гарантійне обслуговування, для відновлюваного ремонту. 20 липня 2015 року позивачу було вручено рахунок № АМ13949 від 20 липня 2015 року, у якому зазначено вартість відновлюваного ремонту у розмірі 220378 грн.75 коп., (а.с.10). При цьому вказана сума ремонту підтверджена довідкою директора ТОВ фірма «Азмаз [PERSON] ЛТД» від 31 серпня 2015 року (а.с.11), згідно якої фінальна сума ремонту складає 220\~378 грн. 75 коп. , що спростовує рахунок по вартість ремонту в розмірі 241 717 грн. 78 коп. (а.с.9). Рахунок позивачем сплачений не був, а страхове відшкодування, йому здійснено не було. В той же час, відповідач своїм листоим від 07 серпня 2015 року (а.с.14) повідомив позивача, що страхова компанія не має фактичних та правових підстав для виплати страхового відшкодування. Відповідач посилався на те, що відповідно до рахунку ТОВ фірма «[PERSON] ЛТД», вартість пошкодженого транспортного засобу складає 241717 грн.78 коп., що перевищує 75% від дійсної вартості транспортного засобу на момент укладання договору, що відповідає п.10.7.1 договору страхування і визначається як конструктивна загибель транспортного засобу. Наслідком визнання конструктивної загибелі транспортного засобу є виплата страхового відшкодування за вирахуванням зносу автомобіля, встановленої франшизи та вартості пошкодженого транспортного засобу. Тобто, у даному випадку вартість відшкодування складає: 300000 грн-13068,49грн-15000 грн-287500 грн<0,00 грн. Позивач наполягає на тому, що про такі дії його попереджено не було, з ним цей рахунок не погоджувався, що є прямим порушенням п.10.3 договору страхування, у якому йдеться, що ремонтна калькуляція СТО узгоджується (підписується) страхувальником, або його представником до початку відновлюваних робіт. Для остаточного зясування вартості відновлюваного ремонту позивач звертався до судового експерта [PERSON] , який провів експертне дослідження та надав висновок №0909/15/15 від 16 вересня 2015 року (а.с.77-116), у якому вказано, що вартість відновлюваного ремонту складає 222\~031 грн. 01 коп., тобто, менше, ніж 75% від страхової суми. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] аргументовано довів, що висновки по вартість ремонту в розмірі 241 717 грн. 78 коп., є помилковими, а тому не має що перевищення 75% від дійсної вартості транспортного засобу на момент укладання договору. Судом задовольнялось клопотання сторони відповідача і призначалась судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручалось Дніпропетровському НДІ судових експертиз. Згідно висновків експертизи вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача станом на 08 липня 2015 року складає 192\~104 грн. 98 коп. Висновки вказаної експертизи фактично не заперечувались сторонами по справі. Таким чином, суд прийшов до висновку, що висновки вказаної експертизи є належними доказами щодо визначення суми страхового відшкодування. Зясовано, що таким чином, відмова страхової компанії у виплаті позивачу суми страхового відшкодування фактично є безпідставною. Страховик порушив норми Закону України «Про страхування». Стаття 20 Закону визначає, що при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Це ж передбачається статтями 988, 990 ЦКУкраїни. Позивач [PERSON] є належним позивачем по справі, оскільки він дійсно повністю погасив кредит перед банком- ПАТ «Креді [PERSON]». Дія кредитного договору позивача з вказаним банком припинена повним виконанням зобовязань, жодних претензій до позивача банк не має. Стосовно прав вигодонабувача за договором страхування вказаний відмовився від прав вигодонабувача на користь позивача по справі. Відповідно до п.22 ст 1 Закону України « Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; Відповідно до п.19 ст 1 Закону України « Про захист прав споживачів» продукція - будь-яки виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; Таким чином, страхові послуги, надані фізичним особам, є такими, що відповідають визначенням вищеназваного закону, а права споживачів банківських послуг підлягають захисту відповідно до цього закону. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: п.1) захист своїх прав державою; п.6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; \~Відповідно до ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» : п.1. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. п.3. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Задовольняючи позов частково в сумі 192\~104 грн. 98 коп., суд, відповідно до цього приймає рішення про стягнення на користь позивача сплаченої суми судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Також суд вважає аргументованою і доведеною вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 1000 грн. , що підтверджено квитанцією від 16 вересня 2015 року (а.с.12), оскільки позивач дійсно вимушений був понести такі витрати, дослідження експерта спростувало висновки вартості ремонту, на які покладався відповідач. На підставі викладеного,

Outcome: partial