Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

25.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив в рахунок виконання основного забов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 210 739,81 грн. з яких тіло кредиту 1 003 799,31 грн.; відсотки 156 177,40 грн.; пеня 47 953,59 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту 436,31 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 2 373,20 грн. за Договором про надання споживчого кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки № 2402/0608/88-026-Z-1 від 09.06.2008 року з [PERSON] та [PERSON], а саме чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на підставі договору міни посвідченого Шмунєвською Л.А. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу від 14.12.2000 року за реєстровим № 4677, зареєстрований в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.12.2000 року за реєстровим № 178, за реєсторований № 16327, загальна площа квартири становить 84,0 кв. м., з них житлова становить 55,1 кв. м., і складається з чотирьох кімнат в придатному для житла стані, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на чотирьохкімнатну квартиру,, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні та пояснив суду, що заборгованість до кредитному договору на даний час не погашена. Представник відповідачів заперечував проти задоволення позову, обґрунтувавши свої пояснення тим, що даний позов подано передчасно, оскільки досудову вимогу відповідачам було направлено 11.08.2015 року, а позов подано 25.08.2015 року не дотримавши 30 денного терміну зазначеного в досудовій вимозі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2402/0608/88-026, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50820,58 дол. США з розрахунку 12,88 % річних за користування кредитом на строк з 09.06.2008 року по 08.06.2033 року. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» передає Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитом та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Бан» замінює Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить право вимоги (замість Публічного акціонерного товариства «Сведбанк») від боржників повного, належного реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований №1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.). Таким чином, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] за договором іпотеки № 2402/0608/88-026- Z-1 від 09.06.2008 року передали у іпотеку нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою 14000, [ADDRESS]. Загальна площа квартири становить 84,0 кв.м. з них житлова - 55,1 кв.м., і складається з 4 кімнат в придатному для житла стані. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 12 іпотечного договору, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: 12.1. За рішенням суду. 12.2. У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Позичальника за Основним зобов»язанням, а саме: заяву про невиконання Позичальником умов Основного зобов»язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього Договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного Договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено Іпотекодавцями виключно в судовому порядку. 12.3. Згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, викладене в пп. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору. 12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шлюхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотеко держателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотеко держателя,укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотеко держателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотеко держателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотеко держателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Сторони, з розуміння змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотеко держателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту п. 12.3 цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавців, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцями в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно висновку суб»єкта оціночної діяльності складеного ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» станом на 28.09.2015 року вартість квартири [ADDRESS] складає 523539 грн. 00 коп. (а.с. 101- 142). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме, договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання, взяті сторонами за договором, повинні виконувати належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Проте відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, про що неодноразово повідомлявся в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 03.08.2015 року за відповідачем наявна заборгованість становить у сумі: 1 210 739,81 грн., з яких: тіло кредиту - 1 003 799,31 грн.; відсотки - 156 177,40 грн., пеня - 47 953,59 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 436,31 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 2 373,20 грн., про що свідчить розрахунок (а.с. 6) та не оспорюється відповідачами. Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суд виходить із того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Отже, заявлені позивачем вимоги є належним способом захисту. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі по 487 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved