Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

26 лютого 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON], які в судовому засіданні уточнила, та просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця, до закінчення нею навчання в Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона навчається на першому курсі в Чернігівському національному технологічному університеті, денної форми навчання, за контрактом. Так як відповідач розлучений з її матір'ю, то вона проживає з матір'ю. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку може і зобов'язаний надавати позивач, оскільки він працює на ДСП «ЧАЕС» і має заробітну плату приблизно 9000 гривень, з якої не проводиться ніяких відрахувань згідно виконавчих листів. Ухвалою судді від 17 березня 2015 року до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, залучено мати позивача [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона є студенткою Чернігівського національного технологічного університету, денної форми навчання за контрактом, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На її витрати, пов'язані з навчанням, необхідно приблизно 2000 гривень щомісяця, що складаються з оплати навчання -1000 гривень щомісяця, 200 гривень за оплату гуртожитку щомісяця, 800 гривень щомісяця необхідно на харчування, транспорт, інші потреби, пов'язані з навчанням. Мати [PERSON] не може самостійно надавати належну матеріальну допомогу на її утримання, тому вона потребує допомоги від батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені до нього позовні вимоги частково, і пояснив, що може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, яка з урахуванням його доходу становить приблизно 2000-3000 гривень щомісяця. Вважає, що вказана сума буде достатньою на її витрати, пов'язані з навчанням. [PERSON], третя особа у справі, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, пояснивши, що її дочка в зв'язку з навчання потребує матеріальної допомоги. Вона одержує мінімальну заробітну плату, тому не може самостійно утримувати свою дочку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач, та [PERSON], третя особа, перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 1991 року у Славутицькому міському ЗАГСі Київської області, Україна, актовий запис № 209, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 жовтня 2012 року. Під час спільного шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, а матір'ю - третя особа, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Інших дітей у відповідача немає. Довідкою з Чернігівського національного технологічного університету № 114 від 04.02.2015 року підтверджується, що [PERSON] - позивач у справі, навчається у цьому інституті на 1 курсі на факультеті господарського права та соціального забезпечення ННІ права і соціальних технологій за денною формою навчання на контрактній основі. Згідно договору № 8/п-141 про освітні послуги у Чернігівському національному технологічному університеті від 25.08.2014 року, укладеного між Чернігівським національним технологічним університетом і [PERSON], вартість освітньої послуги становить 41600 гривень. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З пояснень позивача вбачається, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, оскільки за навчання вона сплачує щомісяця приблизно 1000 гривень, за проживання в гуртожитку - 200 гривень щомісяця, витрати на транспорт, харчування становлять 800 гривень щомісяця, мати не може надати в повному обсязі належну матеріальну допомогу на її утримання. Фізичний стан її здоров'я задовільний. Долученими до матеріалів справи копіями квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджено, що позивачем сплачено за навчання за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року 5552 гривні, за проживання в гуртожитку в лютому 2015 року - 200 гривень. Додана до позову довідка № 298 від 27.02.2015 року з КП «ЖКЦ» свідчить про те, що постійним місцем проживання [PERSON], позивача, є [ADDRESS], де вона зареєстрована разом з третьою особою та відповідачем. Проте, як вбачається з пояснень сторін, відповідач проживає окремо від них. Згідно довідки про доходи № 392 від 19.03.2015 року [PERSON] працює на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС», на посаді провідного інженера, загальна сума доходу за період з вересня 2014 року по лютий 2014 року складає 71693 гривні 87 копійок. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, посилаючись на те, що сума аліментів, яку буде отримувати позивач, виходячи з розміру його доходу, буде становитиме від 2000 до 3000 гривень, тому вона буде достатньою для забезпечення її витрат, пов'язаних з навчанням. Він також частково несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг в квартирі, де проживають позивач та третя особа, а також оплачує вартість житлово-комунальних послуг в квартирі, яку він винаймає. Крім того, він також купляє одяг для своєї дочки, придбав їй ноутбук, який необхідний був їй для навчального процесу. Стан його здоров'я задовільний. Інших осіб на своєму утриманні немає, відрахування на підставі виконавчих листів з його доходу не здійснюється. За обопільною згодою з позивачем на підставі заяви з його заробітної плати відраховувалися аліменти на утримання дочки в розмірі 25 % від заробітної плати щомісяця до подачі позову до суду. Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. [PERSON], третя особа у справі, на даний час працює у відділі освіти виконавчого комітету Славутицької міської ради з 22.08.2013 року та займає посаду помічника вихователя. Загальна сума її доходу за період з серпня 2014 року по січень 2015 року становить 8645 гривень 28 копійок. За таких обставин, врахувавши нормальний стан здоров'я позивача і відповідача, матеріальне становище позивача і відповідача, можливість надання матеріальної допомоги позивачу третьою особою, розмір витрат, пов'язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на її утримання на час навчання у Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. Виходячи із змісту ст. 201, ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial