Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

25 лютого 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700403043В від 20 березня 2013 року (далі Кредитний договір), згідно з яким останньому надано споживчий кредит у сумі 99000 грн. 00 коп. на строк по 20 березня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних та зі сплатою щомісячної комісійної винагороди за управління кредитом (далі комісія) у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. При цьому, позичальник зобовязався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі згідно умов Кредитного договору та відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (далі Графік), а також виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення ж умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом 15 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 74099 грн. 42 коп., де 63499 грн. 74 коп. - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 2460 грн. 75 коп. - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів, 5967 грн. 59 коп. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань, 2171 грн. 34 коп. - пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «ВТБ Банк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.73), у письмовій заяві, що надійшла до суду засобами електронної пошти, повноважний представник позивача на підставі довіреності [PERSON] вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязі. Разом з тим, представник позивача справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.74-75). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.71), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між «ВТБ Банк» та [PERSON] 20 березня 2013 року укладено Кредитний договір №R53700403043B, згідно з яким останньому надано споживчий кредит у сумі 99000 грн. 00 коп. на строк по 20 березня 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних та зі сплатою комісії у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. При цьому, позичальник зобовязався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі згідно умов Кредитного договору та відповідно до Графіка, а також виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. (а.с.9-17). 20 березня 2013 року банк виконав у повному обсязі свої зобовязання за Кредитним договором, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі 99000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №12324 від 20 березня 2013 року (а.с.18). Згідно з п.4.2 розділу 4 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка комісію у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту (а.с.13). Відповідно до п.5.1. розділу 5 Кредитного договору,у випадку прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення (а.с.14) Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4-8). 16 квітня 2015 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та інших прострочених платежів, яка отримана відповідачем 06 травня 2015 року, проте, відповідач не вжив заходів щодо погашення наявної заборгованості(а.с.19,20). Станом на 15 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем за Кредитним договором на загальну суму 74099 грн. 42 коп., де 63499 грн. 74 коп. - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 2460 грн. 75 коп. - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів, 5967 грн. 59 коп. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань, 2171 грн. 34 коп. - пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. На час розгляду цієї справи у суді вищевказана сума заборгованості за Кредитним договором відповідачем [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» у добровільному порядку також не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «ВТБ Банк» як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач при предявленні до суду позову звільнений від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп..

Outcome: approved