Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

24 лютого 1997 року померла мати позивача [PERSON] (актовий запис №296 від 25.02.1997 року). В свій час, будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Рассвет», [PERSON] повністю виплатила кооперативу вартість двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 29,0 кв. м. , станом на 01.01.1980 року, про що свідчить довідка № 162 від 18.06.1993 року, видана ЖЕК № 1 Бердянського житлово-експлуатаційного об»єднання, у зв»язку з чим, на підставі ордеру №2437 серії 02 від 25.01.1980 року, виданого на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Бердянська № 34 від 16.01.1980 року [PERSON] заселилася до вищевказаної квартири разом зі своєю сім»єю [PERSON] донькою; [PERSON] матірью. Наданий час, будучи донькою [PERSON], тобто спадкоємицею першої черги за законом, позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення права власності на вищевказану квартиру у порядку спадкування за законом після смерті матері. Однак, як ій було роз»яснено, дане питання не може бути вирішено без судового порядку. У зв»язку з тим, що [PERSON] не оформила право власності на дану квартиру у встановленому законом порядку, у зв»язку з чим можливість успадкування даної квартири після [PERSON] формально відсутня. Позивач зазначив, що її мати, будучи членом ЖБК «Світанок» повністю виплатила вартість спірної квартири, у зв»язку з чим отримала право на вселення в неї. Таким чином, [PERSON] фактично отримавши право власності на дану квартиру, не оформила дане право у встановленому законом порядку. Позивач, будучи спадкоємицею першої черги за законом постійно проживала разом з матір»ю на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка б/н від 06.05.2015 , видана ОСББ «Рассвет». В силу п. 3 ст. 1268 ЦК України позивач вважається такою, що отримала спадщину. Так як, мати [PERSON] [PERSON] , яка також як і позивач була поселена в спірну квартиру, у якості члена сім»ї [PERSON] на підставі ордеру № 2437 серії 02 від 25.01.1980 року- померла 14.12.1983 року, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], тому вважає , що за нею повинно бути визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після її матері [PERSON] В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухав позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть 24.02.1997 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги , будучи донькою [PERSON] фактично прийняла спадщину після її смерті , оскільки постійно мешкала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою від 06.05.2015 року, виданою головою ОСМД «Світанок». Відповідно до п..5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України 2003 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до вступу в дію кодексу 2003 року,тому до правовідносин з приводу спадкування спірної квартири необхідно застосовувати норми ЦК України 2003 року . Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, судом встановлено, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері - [PERSON] спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] прийняла. Доводи, викладені в письмових запереченнях відповідача, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON]- спадкодавець за свого життя належним чином не зареєструвала право власності на спірну квартиру, тому право власності на цю квартиру у неї не виникло, суд не може прийняти до уваги, виходячи із наступного. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу та ін., у особи, яка має право на частку в пайових внесках виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, та ін.. Судом встановлено, що [PERSON] була членом ЖБК « Світанок» і повністю виплатила пайовий внесок за квартиру у розмірі три тисячі чотириста вісімдесят чотири рублі станом на 1 січня 1980 року, тобто набула права власності на спірну квартиру. Крім того, як зазначено в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, викладеному у постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 6 , у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу , садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. .Крім , того на час набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру діяв ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) , відповідно до ст. 128 ЦК України УРСР ( 1963) право власності ( право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором., а не з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] мати [PERSON], яка також була спадкоємицею першої черги за законом, померла 14 грудня 1983 року. Відповідно до довідки Бердянської державної нотаріальної контори від 05.06.2015 року за № 1562/0146 спадкова справа щодо майна померлої 24 лютого 1997 року [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру . Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі ст..ст. 128 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), 384, 1261, 1268 ЦК України і

Outcome: approved