Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь - для утримання їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, - з дня її звернення з даним позовом до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття, посилаючись на те, що що відповідач, який є батьком дитини, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги для утримання дітей, які проживають з нею, позивачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позов визнав, пояснюючи, що згодний на стягнення з нього аліментів, але зазначаючи, що він ніде не працює, - зайнятий доглядом за непрацездатними батьками похилого віку. Діти проживають з матір'ю, перебувають на її утриманні. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши представлені суду документи та матеріали, заяви позивача і відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - позивач є громадянином Молдови, але має посвідку на постійне проживання в Україні, що видана бестроково 26.05.2005 року (а.с.2); - між позивачем та відповідачем 27.09.2003 року у Вулканештському відділі РАЦС Р.Молдова було зареєстровано шлюб, а/з №147 (свідоцтво про шлюб у перекладі з молдавської (а.с.5); - від цього шлюбу: [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження ([NUMBER], яке було видане 28.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №62), де відповідач вказаний його батьком (а.с.7); -[INFO] народився другий син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії [NUMBER], яке було видане 04.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №200), де відповідач вказаний батьком дитини (а.с.6); - з довідки ВК Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.07.2017р., за №259/02-19, - діти сторін - сини [PERSON] та [PERSON], а також позивач зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але там не проживають. Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоров'я, - як відносно позивача, так і відносно відповідача, - суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.4 ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до частин 1,4ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляд. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідач позов визнав, і визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання позовних вимог слід прийняти і покласти в основу даного рішення. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з вимогами ст.ст.79, 88 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved