overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

26.07.2016 року [PERSON] звернулася з вказаною заявою посилаючись на те, що при оформленні документів для одержання пенсії, виявилось, що в трудовій книжці міститься виправлення в написанні дати її народження, тому відповідальні особи управління пенсійного фонду не можуть оформити пенсію. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву на вказаних в ній підставах. Представник Голопристанського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області [PERSON] заяву визнала. Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Статтею 256 ч.1 п.6 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що в трудовій книжці серії ЕТ-І №1675962, заповненої 18.12.1978р. на імя [PERSON], допущено виправлення дати народження заявниці. Факт належності [PERSON], 13.12.1958р.н., трудової книжки підтверджується копією її паспорта, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про укладення шлюбу, згідно яких дані прізвища, імя та по батькові, рік народження заявниці співпадають з даними, що містяться у трудовій книжці. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику необхідно для оформлення пенсії, тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

26.07.2016 року в суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. При цьому позивачка посилалась на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно не приймає участі в її матеріальному утриманні. В судове засідання позивачка не зявилася, а звернулася до суду із заявою, якою підтримувала свої позовні вимоги і просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, а звернувся до суду із письмовою заявою, якою позовні вимоги [PERSON] визнав повністю і просив справу розглянути у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивачки підлягаючими до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.4-6). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, то виконання такого обов'язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] з відповідача на користь позивачки у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України. Виходячи із позовних вимог позивачки, відсутності заперечень проти позову відповідача, доказів наданих суду та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/4 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

26.07.2016 року до суду надійшла заява завідуючого 3-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 15.12.2015 року була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра та на прохання її опікуна. 22.07.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та прийнято рішення про необхідність подальшого лікування пацієнта, оскільки [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, що обумовлює її небезпеку для себе. Потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди пацієнта. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» за довіреністю [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Заінтересована особа [PERSON], прокурор не заперечували проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського районного суду Сумської області від 31.07.1996 року [PERSON] було визнано недієздатною. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.05.2016 року опікуном над недієздатною [PERSON] було призначено [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок чого неспроможна задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для неї. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

26.07.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON], 2006 р.н. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, з приводу чого між ними склалися спірні правовідносини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 12.01.2010 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 12.01.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя [INFO] в них народився син [PERSON], про що 17.07.2006р. складено відповідний актовий запис №9 та 17.07.2012 р. Вирівською сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. 31.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Жовтанецькою сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №08 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 31.05.2010р. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище [PERSON]. Позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати малолітню дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вік дитини, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. На підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

26.07.2016 року за вх. № 8711 [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 25 листопада 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]»ю Василівну. 12.05 [INFO]. Причиною даної заяви є те, що вона з відповідачем на даний час зовсім різні люди, з абсолютно несумісними характерами і поглядами на сімейні обов»язки. Це призвело до розбіжностей у поглядах на подружнє життя. На даний час вона з відповідачем разом не проживає, спільного господарства не веде. Вони втратили почуття взаємоповаги один до одного. За таких обставин вона вважає, що сім»я їх розпалась і зберегти шлюб неможливо, тому його необхідно розірвати. Просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 401. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 401. Після розірвання шлюбу залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 009259 зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 листопада 2000 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 листопада 2000 року зроблено відповідний актовий запис за № 401. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. В копії повторного свідоцтва про народження серія І-ЕЛ № 025465 [PERSON], [INFO] зазначено, що його батько [PERSON], а мати [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серія І-ЕЛ № 170715 [PERSON]»ї Василівни, [INFO] зазначено, що її батько [PERSON], а мати [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, воно би протирічило інтересам позивачки, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, проти чого не заперечував відповідач. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] залишити післяшлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

26.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 25.04.2015 року Таборівською сільською радою Вознесенського району, актовий запис №1, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з серпня 2015 року через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

26.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 05.04.2011 року померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, яку вона заповіла позивачу [PERSON] згідно заповіту від 20.06.2007 року, посвідченого [PERSON] сільською радою, заповіт зареєстровано в реєстрі за № 52. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернувся з поважних причин, а саме знаходився під слідством та був засуджений до позбавлення волі. Дане покарання відбуває по даний час. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 194 від 15.08.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, після померлої 05.04.2011 року [PERSON], однак з поважних причин не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

26.07.2016 року позивач [PERSON] пред'явив позов відповідно до якого просить визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO], та виключити запис про [PERSON], як батька з актового запису про народження, вказавши батьком позивача. В обґрунтування позову наведено наступне. 11.04.2014 року народилася [PERSON]. Оскільки мати дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем на момент народження дитини, батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено відповідача. Однак, згідно довідки від 27.10.2014 року №10/30-9/5761 відповідач з 19.10.2011 року по 08.01.2015 року відбував покарання в Личаківській виправній колонії №30. Натомість позивач перебував у близьких відносинах з [PERSON], яка є мамою дитини. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про доповнення позовних вимог, відповідно до якої просив змінити дитині прізвище та по батькові на Костик та Володимирівна відповідно та проводити судовий розгляд справи у його відсутності. Відповідач подав заяву про те що позов визнає та просив проводити судовий розгляд справи у його відсутності. Третя особа у судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та заявила самостійні вимоги щодо предмета позову, аналогічні викладеним у позовній заяві. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася 11.04.2014 року, у графі батько вказано [PERSON], у графі мати вказано [PERSON]. Згідно довідки від 27.10.2014 року №10/30-9/5761 [PERSON], [INFO], відбував покарання з 19.10.2011 року у Личаківській ВК №30. Згідно довідки про звільнення від 08.01.2015 року [PERSON] було звільнено від відбування покарання 08.01.2015 року. Відповідно до ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Оцінюючи зібрані у докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

26.07.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність,\~ позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 02.07.2005 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили в серпні\~ місяці 2015 року, через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

26.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення 11968,87 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 450 грн та моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази у справі приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що близько 18 години 05 хвилин 15.04.2016 року на автомобільній дорозі «Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч» з вини відповідача (який керував без полісу обовязкової цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобілем ГАЗ 32213, держномер СВ6862ВС) відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого керований позивачем автомобіль ВАЗ 2106, держномер 01969ММ отримав механічне ушкодження і ці обставини підтверджуються постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05.05.2016 року (справа №748/833/16-п, провадження №3/748/299/16) про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно до положень ст.61 ч.4 ЦПК України, постанова у справі про адміністративне правопорушення, обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту №ФК-006/16 від 23.06.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 11968,87 грн грн, а вартість такого дослідження становить 450 грн. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальні збитки в розмірі 12418,87 грн (11968,87 грн+450 грн) та моральну шкоду в розмірі 2000 грн, так як вина відповідача у їх заподіянні доведена наявними по справі доказами. При визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд виходить із характеру і ступеню моральних страждань позивача, враховує, що позивач приймав додаткові заходи з організації власного життя, звичайний спосіб якого був порушений дорожньо-транспортною пригодою. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

26.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], з тих підстав, що відповідачка, колишня дружина її онука [PERSON], зареєстрована у вищевказаному будинку, однак у будинку ніколи і не проживала, комунальні платежі не сплачувала, речей відповідачки у будинку не має. Місце її теперішнього проживання їй не відомо. Оскільки іншим способом зняти відповідача з реєстрації не доводиться можливим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Мудрик О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснила, що вони неодноразово приходять до позивачки у будинок, але ніколи не бачили там відповідачку. Зі слів позивача їм відомо, що відповідачка була тільки зареєстрована у будинку, але ніколи не проживала . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.1963 року позивачу [PERSON] належить ? будинку [ADDRESS] /а.с. 4-6/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.01.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано./а.с.9/ Відповідно акту № 50 від 31.05.2016 року, виданого КСН «Парковий», у будинку [ADDRESS] зареєстрована відповідачка, але з 09.10.2013 року не проживає у вищевказаному будинку. /а.с. 12/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачка [PERSON]. втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], оскільки понад один рік там не проживає.

Outcome: approved