Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

26.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення збитків, заподіяних товариству працівником під час виконання трудових обов'язків, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 19.05.2015 року був прийнятий на роботу та працював на посаді водія у Львівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп». Виконуючи свої трудові обов'язки він часто перебував у службових відрядженнях в межах України, а також за кордоном, у зв'язку із чим йому були видані пластикові картки ТзОВ «Вог Рітейл» призначені для заправки дизельним паливом транспортних засобів. Однак після повернення відповідача із чергових рейсів, неодноразово було виявлено, що ним здійснена перевитрата палива, внаслідок чого підприємству були нанесені збитки на загальну суму 3671,53 гривень. Жодних документів з приводу перевитрати понад встановлені норми дизельного палива останній не давав. З огляду на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Орлан-Транс-Груп» 3671,53 гривень за перевитрату палива, а також понесені судові витрати на суму 1378,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, в листі адресованому суду просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Київській області № 7759 від 04.11.2016 року підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS]. В даному випадку вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином (абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідача [PERSON] було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія з 19 травня 2015 року, що підтверджується копією відповідного наказу, виданого позивачем. Відповідач, перебуваючи у трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, для того отримував пластикові картки ТзОВ «Вог Рітейл» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань, що підтверджується інформацією позивача. Судом встановлено, що під час виконання перевезення на автопоїзді 17476КА/АА5972ХХ під керуванням водія [PERSON] за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа № 526365 від 26.08.2015 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 300 літрів палива. Відповідачем було придбано 1298 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 260 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1271 літра палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1338 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 67 літрів дизельного палива на загальну суму 739,76 грн., що підтверджується подорожнім листом № 526365 від 26.08.2015 року та розшифровкою до нього ШЛ: ЛФ 526365-М пачка 9-15. Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу № 29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об'єму всіх паливних баків автомобіля. При заправці 11.09.2015 року кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 713 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 924,80 грн., при заправці 11.09.2015 року кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 650 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 216,69 грн. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1881,25 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді 17476КА/АА5972ХХ під керуванням водія [PERSON] за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа № 526379 від 21.09.2015 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 260 літрів палива. Відповідачем було придбано 1020 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 140 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1002 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1140 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 138 літрів дизельного палива на загальну суму 1667,05 грн., що підтверджується подорожнім листом № 526379 від 21.09.2015 року та розшифровкою до нього ШЛ: ЛФ 526379-М пачка 910-15. Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу № 29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об'єму всіх паливних баків автомобіля. При заправці 02.10.2015 року кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 640 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 125,23 грн. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1790,28 грн. Таким чином, загальна сума збитків завдана позивачу відповідачем перевитратою палива становить 3671,53 гривень. Документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем позивачу надано не було. Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» № 147-кф від 15.12.2015 року відповідача було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин згідно п. 4 ст.40 КЗпП України. Згідно положень п. 6 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коди відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Згідно витягу з наказу № 56 - кф від 19.05.2015 року відповідача прийнято на роботу з 19.05.2015 року з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. Відповідно до вимог п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 134 КЗпП України матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на загальну суму 3671,53 грн., що становить заборгованість за перевитрату палива та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Outcome: approved