Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

25.03.2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати за ним право власності по 1 / 2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свою частку вищезазначеного домоволодіння, що належать йому, як члену колгоспного двору, він на даний час не може через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу, також він просить ще визнати право власності за ним на 1 / 2 частину цього ж будинку, - як за спадкоємцем після смерті його матері [PERSON] , що померла [INFO] , - мотивуючи вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї ж причини - за відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно - вищевказане домоволодіння. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяви про розгляд справи за його відсутністю, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - голова Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивачів визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав колгоспному двору, який складався з наступних осіб: [PERSON] , що померла [INFO], та позивача [PERSON] , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності, таким чином, належало по 1 / 2 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.03.2019р. за №344 (а.с.18); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 11.10.2017 року ВК Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №41, після її смерті відкрилась спадщина на її майно ( а.с.11); - згідно довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.03.2019 року за №343, спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з нею на день її смерті проживав її син - позивач [PERSON] ( а.с.17); - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.1963 року, а/з 12, матір`ю позивача [PERSON] є спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с.10); - з технічного паспорту на садибний житловий будинок від 27.04.2017. вбачається, що спірне домогосподарство дійсно розташоване на [ADDRESS] (а.с.12-14); - згідно рішення ВК Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 29.09.2017 року за №69, житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.19); - згідно рішення четвертої сесії VІІ скликання Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 29.01.2016 року за №48-VІІ, [ADDRESS] перейменовану на [ADDRESS] (а.с.20); - рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №4589077 від 11.03.2019р., позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на його частину вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на це нерухоме майно (а.с.22); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 05.03.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки домоволодіння, які він успадкував після смерті матері - [PERSON] - з цієї ж причини (а.с.21); - згідно відповіді на ухвалу суду завідувача Одеського державного нотаріального архіву від 15.04.2019р. за №1347/01-20, - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - заводилася, спадкоємцем її майна за законом є її син - позивач [PERSON] , який вже частину спадщини отримав (спадк. справа №696/2001, а.с.13); - відповідно до заяви представника відповідача, Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносини, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що врегульовували право власності цього двору - право власності на майно колгоспного двору після припинення його існування зберігається за її членами, що станом на 15.04.1991р. булив ньому зареєстровані. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року), а згідно ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Вимогами діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями, згідно абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 рокуза № 703. За положеннями п.26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи як членом колгоспного двору власником житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] , та не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються його права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене його право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача [PERSON] на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved