Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

24.10.2016 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації із незаконного володіння відповідача земельні ділянки загальною площею 3,36га, вартістю 75 891 грн. 41 коп., які розташовані в адміністративних межах Красненської сільської ради Обухівського району Київської області, а також судовий збір. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2013 у цивільній справі № 372/1389/13-ц частково задоволено позов прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОК «Садове товариство «Аграр-2006», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та інших, треті особи - управління Держземагентства в Обухівському районі, ТОВ «Екорегіонінвест» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації. Судом встановлено, що земельні ділянки загальною площею 23,6 га, які розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 за № 579 передано у приватну власність 193-ом громадянам для ведення судівництва, вилучені із державної власності з порушенням ст. ст. 22, 58, 59, 65, 66, 78, 81, 82, 84, 116, 118, 126, 152, 153 Земельного кодексу України. У зв'язку з цим, судом визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки громадян та скасовано їх державну реєстрацію. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 року у справі № 2-а-9978/10/1070, задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Екорегіонінвест» та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 № 579. Однак, встановлено, що громадяни, яким безоплатно надано у власність земельні ділянки на підставі скасованих судом державних актів на право власності та розпоряджень, відчужили їх іншим особам. Про вказані обставини стало відомо з листа управління Держземагентства в Обухівському районі від 26.11.2014 № 1.1-24/246, відповідно до якого в Управлінні відсутні документи на підставі яких відбулось відчуження земельних ділянок від первинних власників до їх набувачів. Додатково до даного листа листом від 03.02.2015 № 1.1-24/13 Управління надало таблицю з інформацією про власників земельних ділянок згідно з даними Державного земельного кадастру. Так, відповідно до зазначеної таблиці установлено, що 28.10.2009 року на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,12 га кожна, [PERSON] придбала земельні ділянки. Загальна площа придбаних земельних ділянок становить 3,36 га. Право власності перейшло до [PERSON] шляхом поставлення відмітки, що підтверджується журналом обліку заяв і надання послуг з проставлення на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі. Право власності в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не реєструвалось, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які додані до позовної заяви. Враховуючи, що Обухівський районний суд у рішенні від 30.10.2013 у справі № 372/1389/13-ц погодився з доводами прокурора, що органом, уповноваженим державою на розпорядження спірними земельними ділянками є Київська обласна державна адміністрація, тому земельні ділянки загальною площею 3,36 га вибули із власності держави поза її волею. Відповідно до листа Київської обласної державної адміністрації від 19.08.2015 № 11-26/15115 адміністрація не зверталась з позовом про витребування спірних земельних ділянок із незаконного володіння [PERSON] у зв'язку з тим, що захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади, заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звертається до суду в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації із зазначеним позовом. В судове засідання прокурор не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Представник Київської обласної державної адміністрації подав через канцелярію суду пояснення по справі, в яких зазначив, що позов підтримує в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не подавала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується розписками наявними в матеріалах справи, а тому у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а згідно вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою відповідно до закону. Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. А згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Судом встановлено, що 25.04.2012 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 2-а-9978/10/1070, задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Екорегіонінвест» та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 № 579. 30.10.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у цивільній справі № 372/1389/13-ц частково задоволено позов прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОК «Садове товариство «Аграр-2006», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] треті особи - управління Держземагентства в Обухівському районі, ТОВ «Екорегіонінвест» про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації. Встановлено, що земельні ділянки загальною площею 23,6 га, які розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 22.04.2008 за № 579 передано у приватну власність 193-ом громадянам для ведення судівництва, вилучені із державної власності з порушенням ст. ст. 22, 58, 59, 65, 66, 78, 81, 82, 84, 116, 118, 126, 152, 153 Земельного кодексу України. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки громадян та скасовано їх державну реєстрацію. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає встановленими обставини стосовно того, що спірні земельні ділянки були передані у приватну власність з порушенням земельного законодавства. 26.11.214 року на адресу в.о. прокурора Обухівського району Київської області надійшов лист управління Держземагентства в Обухівському районі, в якому зазначалося, що в управлінні відсутні документи на підставі яких відбулось відчуження земельних ділянок від первинних власників до їх набувачів, та надало таблицю з інформацією про власників земельних ділянок згідно з даними Державного земельного кадастру, відповідно до якої установлено, що 28.10.2009 року на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,12 га кожна, [PERSON] придбала наступні земельні ділянки: з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3382; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3376; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3400; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON]., договір № 3373; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3349; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3361; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3301; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3352; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3286; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3289; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3328; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3367; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3418; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3295; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3421; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3325; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3364; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3292; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3337; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3439; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3409; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3406; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3403; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3415; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3319; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3304; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3412; з кадастровим номером [NUMBER] у [PERSON], договір № 3424. Загальна площа придбаних земельних ділянок становить 3,36 га. Таким чином, Київська обласна державна адміністрація, відповідно до вимог ст. 388 ЦК України має право вимагати від добросовісного набувача, у власності якого перебувають на даний час спірні земельні ділянки та повернення вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Враховуючи викладене, спірні земельні ділянки вибули з власності держави поза волею користувача, а в подальшому відчуженні за договорами купівлі-продажу [PERSON], а тому існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на користь Київської обласної державної адміністрації на підставі ст. ст. 387, 388, 396 Цивільного кодексу України. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на вищевикладені обставини позовні вимоги заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved