Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

24.10.2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить - стягнути з відповідача на його користь не донараховану суму одноразової допомоги у зв'язку з ушкодженням здоров'я в розмірі 8032,10 грн.; - встановити йому з 26.06.2013 р. щомісячну суму страхової виплати в рахунок компенсації відповідної частини втраченого ним заробітку у зв'язку з ушкодженням здоров'я в розмірі 2624,78 грн., посилаючись на наступне: З 25.01.1982 р. він працював на шахті ім. В.І. Леніна (Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна»), з 14.02.1985 р. по 05.06.2000 р. - забійником. Звільнений з підприємства 07.12.2004 р. у зв'язку з виходом на пенсію. Висновком ВТЕК від 17.04.1990 р. йому вперше з 22.09.1989 р. була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 10% у зв'язку з трудовим каліцтвом від 21.09.1981 р. Висновком ВТЕК від 05.07.2000 р. йому вперше з 01.06.2000 р. була встановлена ступінь втрати професійної працездатності 20% у зв'язку з професійним захворюванням - вібраційна хвороба. Наказами по підприємству №649 йому були нараховані в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я суми одноразової допомоги та щомісячна сума втраченого ним на той момент заробітку. При переогляді 15.12.2003 р. йому була встановлено 25% втрати професійної працездатності за сукупністю: 20% - у зв'язку з вібраційною хворобою, 5% - у зв'язку з трудовим каліцтвом 1981 р., безстроково. В подальшому ступінь втрати ним професійної працездатності не змінювалась до 2013 року. Висновком ВТЕК з 26.06.2013 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності за сукупністю: повторно 20% та вперше 15% у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіозом, 5% у зв'язку з професійним захворюванням кохлеоневритом. Відповідач своїми постановами від 28.08.2013 р. нарахував йому одноразову страхову виплату у зв'язку із встановленими професійними захворюваннями пневмоконіозом та кохлеоневритом, а також страхову виплату у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розрахунок страхових виплат проводився йому із середньої заробітної плати за його професією по підприємству, відкоригованій на відповідні коефіцієнти росту заробітної плати у галузях національної економіки на відповідний період нарахування страхових виплат у відповідності зі ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, якщо вони спричинили втрату працездатності». У відповідності до п.13 ст.34 вказаного Закону України у випадку повторного ушкодження здоров'я, середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, розраховується за відповідні періоди, які передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума страхової виплати в такому разі визначається у відповідності зі ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, яка встановлюється ВТЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я. Аналогічний порядок встановлений також п.12 постанови КМ України №1266 від 26.08.2001 р. Після встановлення йому в червні 2013 року вперше втрати професійної працездатності у зв'язку з профзахворюваннями пневмоконіозом та кохлеоневритом ним було подано заяву відповідачу про нарахування йому страхових виплат з його особистого середнього заробітку за період перед ушкодженням здоров'я у червні 2000 року, розрахованого в порядку, встановленому постановою КМ України №1266 від 26.08.2001 р. Відповідач відмовив у задоволенні його вимоги, пославшись на відсутність у нього особистого заробітку перед повторним ушкодженням здоров'я у червні 2000 року, що не відповідає довідці СП «Шахти ім. В.І. Леніна» №07/1961 від 12.09.2013 р. У відповідності з п.10 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, якщо вони спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для нарахування суми страхових виплат потерпілому у зв'язку з втраченим ним заробітком визначається в порядку, встановленому постановою КМ України №1266 від 26.08.2001 р. Відповідно до п.4 постанови КМ України №1266 від 26.08.2001 р. розрахунковим періодом, за який розраховується середня заробітна плата для застрахованих осіб, є останні 6 календарних місяців, які передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Втрата ним професійної працездатності в даний період йому встановлена вперше за профзахворюванням вібраційною хворобою з 01.06.2000 р. Відповідно, розрахунковим періодом для нарахування середнього заробітку для розрахунку страхових виплат є його передуючий страховому випадку заробіток з грудня 1999 року по травень 2000 року включно, відкоригований в порядку, встановленому ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, якщо вони спричинили втрату працездатності». Для осіб, які отримують грошове забезпечення, місяці тимчасової непрацездатності не виключаються з розрахункового періоду. Розмір його середнього заробітку для нарахування страхових виплат складе, з розрахунку: Заробітна плата за розрахунковий періодКоефіцієнти росту зарплатніЗаробітна плата на 06.2013 рікГрудень 1999 року - 788,96 грн.1,3526355,52 грн. 1,210 Січень 2000 року - 830,85 грн.1,2286692,97 грн.Лютий 2000 року - 859,78 грн.1,2756926,01 грн.Березень 2000 року - 762,81 грн. (469,73+293,08)1,3676144,87 грн.Квітень 2000 року - 858,10 грн. (341,91+516,18)1,2926912,48 грн.Травень 2000 року - 787,011,1256339,81 грн. 1,063 1,0 1,102 1,176 1,149 Середньомісячний заробіток за розрахунковий період складає: (6355,52+6692,97+6926,01+6144,87+6912,48+6339,81) / 6 = 39371,66 / 6 = 6561,94 грн. Коефіцієнти росту заробітної плати використані з постанови відповідача №0511/76/76/8 від 26.03.2013 р., оскільки не оспорюються ним та у відповідності зі ст.61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до п.6 постанови КМ України №1266 від 26.08.2001 р.: «для нарахування всіх видів страхових виплат береться єдиний розрахунковий період, за який нараховувалась середньомісячна заробітна плата для призначення попередньої виплати». Пунктом 12 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві…» встановлено, що «середньомісячний заробіток, розрахований в порядку, передбаченому п.10 ст.34 даного Закону, береться для призначення розміру одноразової допомоги». Таким чином, позивачу належить до виплати: Щомісячна сума страхової виплати у зв'язку з втраченим ним заробітком з 26.06.2013 р., з розрахунку: 6561,94 грн. * 40% = 2624,78 грн. Одноразова допомога за кожний відсоток зростання ступеню втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження /п.3 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві…»: 6561,94 грн. * /40% - 25%/ = 6561,94 * 15 = 98429,10 грн. Розмір одноразової допомоги в даному випадку не повинен перевищувати чотирикратний розмір граничної суми заробітної плати. Станом на червень 2013 року цей розмір складав 19499 грн. * 4 = 77996 грн. (Закон України «Про державний бюджет - 2013 рік», Закон України №2464-У1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р.). Відповідач, в свою чергу, призначив йому до виплати: Щомісячну суму страхової виплати з 26.06.2013 р. - 1865 грн. (постанова №0511/76/76.1/12 від 28.08.2013 р.). Одноразова допомога у зв'язку з ушкодженням здоров'я у зв'язку з профзахворюваннями пневмоконіозом та кохлеоневритом - 69963,90 грн. (постанова №0511/76/76.1/11 від 28.08.2013 р.). Розмір середньомісячного заробітку розрахований постановою №0511/76/76/8 від 26.03.2013 р. з коригуванням на коефіцієнти росту заробітної плати у галузях національної економіки. Таким чином, йому не донарахована сума одноразової допомоги: 77996 грн. - 69963,90 грн. = 8032,10 грн. Представник позивача за договором - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала за підстав, аналогічних наведеним у позовній заяві. Відповідач - Відділення ВД ФССНВ в Микитівському районі м. Горлівки Донецької області позов не визнав, надавши надав суду письмові заперечення проти позову про наступне: Позивач отримує страхові виплати у відділенні ВД ФССНВ в Микитівському районі м. Горлівки з 01.04.2001 р. Особова справа була передана підприємством ДП Шахта ім. В.І. Леніна. Працюючи на вказаному підприємстві, позивач ушкодив здоров'я, і висновком МСЕК від 26.06.2000 р. йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності (20% - віброхвороба, 5% - трудове каліцтво 1981 р., отримане на шахті «Комсомолець») з подальшим переоглядом. Згідно постанови відділення ВД ФССНВ у Центрально-Міському районі м. Горлівки №179 від 20.06.2001 р. Фонд продовжив виплачувати раніше призначену підприємством страхову виплату. 03.07.2013 р. потерпілому на виробництві [PERSON] було вперше встановлено 15% - пневмоконіозу та 5% - кохлеонефріт та повторно 5% - трудове каліцтво 1981 р., 15% - вібраційна хвороба безстроково. Згідно п.4 постанови КМ України №1266 від 26.09.2001 р. розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб, є останні 6 календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Згідно трудової книжки позивача останнім місцем його роботи у шкідливих умовах праці було підприємство ДП «Артемвугілля» Шахта ім. В.І. Леніна, з якого позивач звільнився у грудні 2004 року. Відділенням була витребувана довідка підприємства ДП «Артемвугілля» Шахта ім. В.І. Леніна про середню заробітну плату за листопад 2004 р. - червень 2004 р. Згідно вказаної довідки позивач знаходився на лікарняному. Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань» та відповідно до постанови КМУ №1266 від 26.09.2001 р. у разі повторного ушкодження здоров'я в одного роботодавця середня заробітна плата обчислюється (за бажанням потерпілого) за відповідні розрахункові періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати в такому разі призначається згідно із ступенем втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я. Таким чином, за заявою позивача Відділення призначило йому страхові виплати за професією забійник, яка була відкоригована і станом на 01.03.2013 р. склала 4664,26 грн. Середня заробітна плата згідно наказу підприємства від 24.07.2000 р. складала 579,00 грн. згідно п.п.12.17 доповнень та змін до «Тарифної угоди…», за місяць, який передував втраті професійної працездатності. Згідно п.12.27 «Тарифної угоди…», для нарахування розміру відшкодування шкоди потерпілому втраченого заробітку (або його частини), а також допомоги, вказаної в п. п.12.17, 12.19 та 12.20 цієї Угоди, береться середній заробіток за відповідною професією (посадою) з урахуванням розряду на підприємстві потерпілого. Виходячи з викладеного, вважає, що Відділенням не було порушено законодавство та правильно призначено страхову виплату з урахуванням заяви позивача. Представник відповідача - Відділення ВД ФССНВ в Микитівському районі м. Горлівки Донецької області за довіреністю Сазонова М.О. у судовому засіданні позов не визнала за аналогічних викладеним у письмових запереченнях проти позову підстав, просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що з 25.01.1982 р. по 07.12.2004 р. [PERSON] працював на СП «Шахта ім. В.І. Леніна ВО «Артемвугілля» на підземних роботах. При виконанні трудового обов'язку на підприємстві вугледобувної промисловості [PERSON] втратив професійну працездатність. Так, висновком ВСЕК від 17.04.1990 р. позивачу біло вперше встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом від 21.09.1981 р. на термін з 22.09.1989 р. безстроково. Висновком МСЕК від 26.01.2000 р. - 05.07.2000 р. позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності, з яких 20% - у зв'язку з вібраційною хворобою вперше, 5% - у зв'язку з трудовим каліцтвом 1981 року повторно на період з 01.06.2000 р. по 05.07.2001 р. Висновком МСЕК від 15.12.2003 р. позивачу було встановлено 25% втрати професійної працездатності, з яких 20% - у зв'язку з вібраційною хворобою повторно, 5% - у зв'язку з трудовим каліцтвом 1981 року повторно на період з 11.11.2003 р. безстроково. Висновком МСЕК від 03.07.2013 р. позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких 15% - у зв'язку з вібраційною хворобою повторно, 5% - у зв'язку з трудовим каліцтвом 1981 року повторно, 15% - у зв'язку з пневмоконіозом вперше, 5% - у зв'язку з кохлеоневритом вперше на період з 26.06.2013 р. безстроково. У зв'язку зі стійкою втратою позивачем професійної працездатності відповідач як страховик на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодовує позивачу шкоду. Зазначені обставини, зокрема підтверджені копіями трудової книжки позивача, довідок МСЕК про встановлення стійкої втрати професійної працездатності, постанов відповідача про призначення позивачу як потерпілому страхових виплат, а також визнані сторонами. Вирішуючи питання про правильність нарахування та виплати відповідачем страхових виплат позивачу, суд вважає доводи сторони позивача заслуговують на увагу. Так у відповідності до п.13 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі повторного ушкодження здоров'я середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума страхової виплати в цьому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд вважає аргументованими доводи позивача про можливість нарахування йому відповідачем страхових виплат з його особистого середнього заробітку за період перед ушкодженням здоров'я з 01.06.2000 р. (за висновком МСЕК від 26.01.2000 р. - 05.07.2000 р.). Згідно п.10 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.4 постанови КМ України №1266 від 26.08.2001 р. розрахунковим періодом, за який розраховується середня заробітна плата для застрахованих осіб, є останні 6 календарних місяців, які передують місяцю, в якому настав страховий випадок. За довідкою СП «Шахти ім. В.І. Леніна» №07/1961 від 12.09.2013 р. таким розрахунковим періодом є період з 12.1999 р. по 05.2000 р. Наведений позивачем розрахунок суд вважає таким, що відповідає вимогам зазначених норм, і бере його за основу: Заробітна плата за розрахунковий періодКоефіцієнти росту заробітної платніЗаробітна плата на 06.2013 рікГрудень 1999 року - 788,96 грн.1,3526355,52 грн. 1,210 Січень 2000 року - 830,85 грн.1,2286692,97 грн.Лютий 2000 року - 859,78 грн.1,2756926,01 грн.Березень 2000 року - 762,81 грн. (469,73+293,08)1,3676144,87 грн.Квітень 2000 року - 858,10 грн. (341,91+516,18)1,2926912,48 грн.Травень 2000 року - 787,011,1256339,81 грн. 1,063 1,0 1,102 1,176 1,149 де дані про розмір заробітної плати позивача в певний період часу використані з довідки СП «Шахти ім. В.І. Леніна» №07/1961 від 12.09.2013 р., дані про коефіцієнти росту заробітної плати використані з Розрахунку до постанови Відділення ВД ФССНВ України в Микитівському районі м. Горлівки № 0511/76/76/8 від 29.03.2013 р. Таким чином середньомісячний заробіток за розрахунковий період складає: (6355,52+6692,97+6926,01+6144,87+6912,48+6339,81) / 6 = 39371,66 / 6 = 6561,94 грн. У відповідності до п.6 постанови КМ України №1266 від 26.08.2001 р. для нарахування всіх видів страхових виплат береться єдиний розрахунковий період, за який нараховувалась середньомісячна заробітна плата для призначення попередньої виплати. За вимогами п.12 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток, розрахований в порядку, передбаченому п.10 ст.34 даного Закону, береться для призначення розміру одноразової допомоги». Таким чином, позивачу належить до виплати щомісячна сума страхової виплати у зв'язку з ушкодженням здоров'я з 26.06.2013 р., з розрахунку: 6561,94 грн. * 40% = 2624,78 грн., тоді як за постановою відповідача №0511/76/76.1/12 від 28.08.2013 р. щомісячна сума страхової виплати позивачу з 26.06.2013 р. призначена в розмірі 1865 грн. Згідно абз.2 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Розрахунок розміру одноразової допомоги позивачу у зв'язку з останнім ушкодженням ним здоров'я наступний: 6561,94 грн. * 15 (40% - 25%) = 6561,94 * 15 = 98429,10 грн. Проте сума одноразової виплати не може перевищувати чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Станом на червень 2013 року розмір граничної суми заробітної плати складав 77996 грн. = 19499 грн. * 4 (Закон України «Про державний бюджет - 2013 рік», Закон України №2464- У1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р.). Відповідач, в свою чергу, у відповідності до постанови №0511/76/76.1/11 від 28.08.2013 р. призначив до виплати позивачу одноразову допомогу в розмірі 69963,90 грн. Таким чином, позивачу не донарахована сума одноразової допомоги в розмірі 8032,10 грн. = 77996 грн. - 69963,90 грн. Посилання відповідача на те, що середня заробітна плата для нарахування сум у відшкодування шкоди позивачу у зв'язку з останнім ушкодженням ним здоров'я правомірно взята відповідачем згідно наказу підприємства від 24.07.2000 р., суд вважає необґрунтованим, оскільки такий порядок розрахунку, використаний відповідачем, не відповідає волевиявленню потерпілого, принципу найбільшої соціальної захищеності позивача, закріпленому наведеними вище нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За наведених підстав суд вважає позов обґрунтованим і таким, який слід задовольнити.

Outcome: approved