Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

25 липня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої 3-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] була госпіталізована до лікарні 29.11.2015 року за рішенням опікуна [PERSON] і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні. Щомісяця [PERSON] оглядалася комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У звязку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Пацієнтка не здатна задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дає підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку терміном на 6 місяців. Пояснив, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу з 1968 року, неодноразово проходила лікування в КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни», являється інвалідом другої групи з дитинства безтерміново. Рішенням суду від 03 липня 2007 року була визнана недієздатною. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5407 від 25.07.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] не дозволяє знаходитися в судовому засіданні (а.с.11). Заінтересована особа [PERSON] просила продовжити госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] Прокурор не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.09.2006 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.8). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 03.07.2007 року опікуном над недієздатною [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.9). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 25.07.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді: «Шизофренії, інший тип (профшизофренія), безперервний тип перебігу», неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особою безпосередню небезпеку для неї. Потребує продовження госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу (а.с.5-6). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. На основі викладеного,

Outcome: approved