Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

24 квітня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла позовна заява [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено що з 22 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Просили суд розірвати шлюб, укладений 22 серпня 2015 року між [PERSON] [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину понесених ним судових витрат. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з'явився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Водночас, вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на його користь половини понесених судових витрат, не підтримав. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру, у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин. Проте за наявності заяви позивача, неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] до суду також не з'явилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Орджонікідзевським Відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 22 серпня 2015 року, актовий запис № 379 від 22 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносини припинені, та примирення сторони вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що клопотань щодо зміни прізвища від відповідача [PERSON] до суду не надходило, відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Зокрема, у заяві позивач просив не стягувати з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved