Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

25.07.2019 позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про скасування постанови про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину та зобов,язання вчинити певні дії, який він уточнив 21.08.2019 , в якому просить скасувати постанову Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області від 26.02.2019 вихідний № 71/02-31, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину; зобов,язати Рубіжанську державну нотаріальну контору Луганської області видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом його батька [PERSON] , а саме: грошові кошти, що знаходяться на зберіганні на рахунку у ПАТ «Державний ощадний банк України» та суму недоотриманої пенсії, право на яку належало [PERSON] на підставі Закону України « Про загальнообов,язкове соціальне страхування», стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] помер його батько- [PERSON] , який за життя склав заповіт [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області Костомаровою Ю.С., зареєстрованого 19.05.2008 в реєстрі за №14597217. Згідно заповіту, все майно, яке належить спадкодавцю, де б воно не знаходилось і з чого в не складалось, усі майнові права та обов,язки, він заповідав своєму сину- [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом немає. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому за життя майно, а саме: грошові кошти, що знаходяться на зберіганні на рахунку у ПАТ «Державний ощадний банк України» та суму недоотриманої пенсії, право на яку належало [PERSON] на підставі Закону України « Про загальнообов,язкове соціальне страхування». 23.05.2017 він звернувся до Рубіжанської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №148/2017, з заявою про прийняття спадщини, а 22.02.2019 він звернувся до цієї нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 26.02.2019 №71/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий [PERSON] на час смерті був зареєстрований і постійно проживав у м. Голубівка ( колишня назва Кіровськ) Луганської області, яке знаходиться на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та з,ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов,язкову частку у спадщині. На день відкриття спадщини у його батька не було неповнолітніх чи повнолітніх непрацездатних дітей; його мати (дружина померлого [PERSON] ) - [PERSON] , померла [INFO] ; дід та баба ( батьки батька)- [PERSON] та [PERSON] померли ще в 1991 та 1998 році; рідний брат його батька - [PERSON] помер у 1996 році, таким чином особи, які мають на обов,язкову частку у спадщині, відсутні. У період шести місяців з моменту смерті батька, крім його заяви про прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини за законом або за заповітом до Рубіжанської державної нотаріальної контори не надходило. До теперішнього часу заповіт не визнано нікчемним або недійсним, а тому він змушений звернутися до суду з цим позовом . Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.08.2019 прийнято цю позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.09.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому завідувач Рубіжанської державної нотаріальної контори просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, оскільки в позові позивач зазначає, що у спадковій справі є тільки його заява про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька, але не бере до уваги, що згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову про неї. Позивач не надав до нотаріальної контори жодного документу, в якому було б вказано, з ким на час смерті проживав померлий батько. Оскільки спадкодавець [PERSON] на час смерті був зареєстрований у м. Голубівка (колишній м.Кіровськ) Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, нотаріальна контора позбавлена можливості зробити запити до уповноважених органів з метою встановлення кола осіб, які проживали з померлим на час смерті, тобто нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з,ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов,язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України ( а.с.47-49). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.09.2019, продовжено підготовче судове засідання за цим позовом та постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Приморському районному суду м. Маріуполь. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з,явились, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі ( а.с.129-130). Відповідач у судове засідання не з,явилась, у прохальній частині відзиву на позовну заяву просить справу розглянути без присутності представника Рубіжанської державної нотаріальної контори ( а.с.49). Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно довідки від 17.05.2016 №1412-27735 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання/ перебування має за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.02.1985 відділом РАЦС м. Кіровськ Ворошиловградської області, [INFO] у м. Кіровськ Ворошиловградської області народився [PERSON] , його батьками вказані: мати- [PERSON] , батько- [PERSON] ( а.с.10). [INFO] померла мати позивача- [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть- а.с.12). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть- а.с.11; витяг з Держреєстру актів цивільного стану громадян про смерть - а.с.13). Згідно заповіту, посвідченого 20.05.2008 приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Луганської області Костомаровою Ю.С., [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов,язки, які належать йому на момент складання заповіту, а також майнові права та обов,язки, які можуть виникнути у нього в майбутньому, і взагалі все, що на день його смерті буде належати та на що він за законом матиме право, заповідав своєму синові [PERSON] ( копія заповіту- а.с.14; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі- а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до п. 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. З листа виконуючого обов,язки державного нотаріуса Голубівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Ю.В.Меренкова (а.с.17) вбачається, що ним отримана заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Заведена спадкова справа №148/2017р. ( а.с.17). Отже, спадкову справу № 148/2017 заведено на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Дослідивши у судовому засіданні копію спадкової справи №148/2017, заведеної після смерті [PERSON] , судом встановлено, що 17.05.2017 позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , до Кіровської державної нотаріальної контори Луганської області ( а.с.78). Згідно листа УПФУ в місті Лисичанську Луганської області від 14.08.2018, за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , залишилась недоотримана пенсія у сумі 68138,40 грн. за період з 01.03.2016 по 31.01.2017. Розмір недоотриманої пенсії може бути змінено в залежності від дати звернення до територіального органу ПФУ особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину( а.с.88). З інформації від 13.09.2018, наданої ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що на ім,я [PERSON] , [INFO] , станом на 11.09.2018, наявна інформація та рахунки, сума залишку -2904,82 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє ( а.с.88 зворот). 14.02.2019 позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, яка складається з суми недоотриманої пенсії та грошових коштів, що зберігаються в АТ «Ощадбанк» після смерті батька [PERSON] до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області( а.с.89). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2019 №71/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на рухоме майно, яке складається з грошових коштів, що знаходяться на зберіганні на рахунку у ПАТ «Державний ощадний банк України» та суму недоотриманої пенсії, право на яку належало його померлому батьку [PERSON] на підставі Закону України «Про загальнообов,язкове соціальне страхування», оскільки нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з,ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов,язкову частку у спадщини відповідно до ст.1241 ЦК України ( а.с.90). Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р.№7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як вбачається із наданих доказів, спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом є його син, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як визначено в ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України визначено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Згідно пункту 188 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція), нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Відповідно до статті 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 212 вищезазначеної Інструкції нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто м. Голубівка Луганської області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» № 1351-VІІІ від 12.05.2016, яка вступила в силу 20.07.2016, в Луганській області місто Кіровськ перейменовано на місто Голубівка. Згідно зі статтею 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян, то вказану інформацію нотаріус може одержати безпосередньо з цього реєстру. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус, серед іншого, вправі витребовувати додаткові відомості щодо наявності/відсутності інших спадкоємців (осіб, які закликаються до спадкування) шляхом направлення запитів до уповноважених на те органів. З огляду на те, що є труднощі в отриманні такої інформації на непідконтрольній Україні території, відомості про наявність/відсутність осіб, які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зазначаються спадкоємцями у відповідних заявах. При цьому, нотаріус має роз`яснити спадкоємцям положення статті 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей, а також наслідки прийняття спадщини іншими спадкоємцями (за згодою спадкоємців або через суд) з урахуванням норм статті 1280 ЦКУ, яка передбачає порядок перерозподілу спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 04.11.2019 вбачається, що у відношенні [PERSON] , 1923р.н., який помер у 1991 році, актовий запис про смерть відсутній, але 11.04.1990 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано смерть [PERSON] , 1922р.н., актовий запис №166; [PERSON] , 1948р.н., актовий запис про смерть за період з 01.01.1990 по теперішній час по первинній реєстрації та по поновленим актовим записам про смерть по відділу та за даними Держреєстру актів цивільного стану громадян України відсутні; у відношенні [PERSON] , 1948р.н. зареєстровано 24.07.1995 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис про смерть №465( а.с.76). Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пунктом 4.4 розділу 10 Порядку визначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Тобто для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повинен витребувати відповідну інформацію і документи насамперед від спадкоємців. Як вбачається зі спадкової справи та матеріалів справи, позивач не надав доказів того, що на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] ніхто не був зареєстрований і не проживав, а також доказів того, що немає інших спадкоємців, які б мали право на обов,язкову частку у спадщині. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, аналізуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що позивачем не надано нотаріусу жодного документу, в якому б було вказано з ким на час смерті проживав спадкодавець, суд дійшов висновку, що дії державного нотаріуса,який є працівником Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області,при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2019 відповідали Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, а тому у суду відсутні підстави для скасування вказаної постанови та зобов`язання відповідача видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed