Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

25 квітня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним вище позовом та зазначила, що з [PERSON] (далі відповідач) вона з 22.06.2003 року по 23.02.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області по справі № 2-335/09 позовні вимоги позивача задоволено, вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 280 грн. у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів з врахуванням встановленого законодавства розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач знаходячись в здоровому стані, не маючи на утриманні інших осіб, безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні разом з позивачем дитини, хоча працездатний, має постійну роботу та має можливості для постійного заробітку. Без належної матеріальної допомоги відповідача утримувати дитину самостійно позивачу складно, вона не може забезпечити прожитковий мінімум для доньки, оскільки її доходів після покриття житлово комунальних послуг, витрат на одяг, освітню та художню літературу, харчування, не достатньо для того, щоб донька могла повноцінно розвиватися та навчатися. З огляду на вказане, позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, відповідач позов визнає. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі копії свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 020846 [PERSON], [INFO] /а.с. 6/ встановлено, що відповідач є її батьком. Згідно копії рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2009 року, копії виконавчого листа від 16 вересня 2009 року, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп. щомісячно /а.с. 8-10, 13-14/. Відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач мотивуючи свої вимоги про збільшення розміру аліментів посилається на те, що враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, суми стягуваних з відповідача аліментів недостатньо для матеріального утримання дітей. Крім того відповідач має постійний заробіток та можливість матеріально допомагати своїй дитині, проте безпідставно відмовляється приймати належну участь в її утриманні. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З огляду на те, що розмір аліментів, які виплачує відповідач, а саме 280 гривень щомісячно на дитину, є очевидно недостатній для утримання дитини, зважаючи на встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» № 2246-19 від 07 грудня 2017 року прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у розмірі 1860 грн., розмір аліментів необхідно збільшити і визначити у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 25 квітня 2018 року, а тому з цього часу належить присудити стягнення аліментів у зміненому розмірі. З огляду на вищевикладене, визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому належить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що згідно Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року відповідач не звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, то з відповідача в дохід держави належить стягнути за вимогу немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-19 від 07 грудня 2017 року становить 704 грн. 80 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 182, ч. 1 ст. 191, 192 СК України,

Outcome: approved