Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернулась у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Просила стягувати 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог вказала, що дитина перебуває на повному її утриманні, домовленості між нею та відповідачем про спосіб утримання дочки не досягнуто. У судовому засіданні позивач підтримала позовній вимоги з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач не з'явився у судове засідання, подав заяву про слухання справи у його відсутності та визнання позову в частині сплати аліментів у розмірі 450 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд частково задовольнив позов з таких підстав. Стаття 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що слідує із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Встановлені обставини вказують на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини і відповідно до наведених положень закону зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі немає, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вимоги позивача про стягнення із відповідача у її користь аліментів обґрунтовані. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про стабільний дохід відповідача, аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, відсутність даних про доходи відповідача. Тому, достатнім і справедливим буде розмір аліментів у 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відомостей про наявність у відповідача медичних протипоказань до праці немає, він не позбавлений можливості працевлаштуватись на роботу, отримувати дохід і забезпечувати звичайні потереби малолітньої дитини та достатній рівень її життя. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 гривню 20 копійок судового збору. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial