Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

26 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», третя особа - Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, в якій просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» прибрати контейнерний майданчик для збору твердих побутових відходів мешканців багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] з узбіччя проїжджої частини та привести вивільнену земельну ділянку у належний санітарний стан. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Біля прибудинкової території позивача розміщені контейнери для збирання твердо-побутових відходів. Побутове сміття вивозиться із запізненням, а контейнери для побутового сміття перебувають у не найкращому стані, так як вони протікають, сміття постійно розкидають біля контейнерів невстановлені особи. Місцевими комунальними службами, міською радою, а також міською СЕС не врахований той факт, що менш ніж на відстані 10 метрів від вказаного сміттєвого майданчика знаходиться дитячий майданчик, тому постає гостра необхідність перенесення майданчика для контейнерів побутового сміття на іншу територію, яка віддалена від місць загального користування населенням та не буде завдавати шкоди здоров 'ю мешканців вказаних будинків. Фактично контейнери для побутових відходів розташовані на проїзній частині, по якій рухається транспорт та пішоходи, за відсутності пішохідної доріжки, контейнери не огороджені, що призводить до постійного розвіювання та розпилювання відходів по проїзній частині дороги, легкі відходи постійно залітають до під`їздів прилеглих багатоповерхових будинків, в одному з яких проживає позивач. Позивач, не погоджуючись із даним розміщенням зазначених контейнерів, які на його думку, встановленні з порушенням санітарних норм, звертався на Єдину гарячу лінію для звернень громадян Дніпровської міської ради щодо перенесення вказаних контейнерів для збору твердо-побутових відходів в інше місце і у відповідності до санітарних норм. Листом Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради повідомив позивача про те, що за результатами конкурсного відбору виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Дніпрі за територіальним принципом визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д», зазначені послуги ТОВ «Екологія-Д» на території міста надає з 01.06.2020 року. Відповідним підприємством здійснюється встановлення контейнерів для збору побутових відходів та забезпечується регулярне вивезення сміття з них. За інформацією ТОВ Екологія-Д», враховуючи особливості забудови міста, зазначене місце розташування контейнерів для збору побутових відходів визначено як найбільш зручне для під`їзду і маневру великовантажної техніки. Контейнери для збирання твердих побутових відходів, які знаходяться поблизу прибудинкової території позивача за адресою: [ADDRESS] , призводять до забруднення будинку і прибудинкової території, у зв`язку з чим він неодноразово звертався із заявами до Дніпровської міської ради з проханням перенести вказані контейнери в інше місце. Однак, відповідачем не прийнято позитивного рішення щодо його звернення. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними. Виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з контейнерів для збирання твердих побутових відходів, які розміщені поблизу прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д». Позивач стверджує, що контейнерні майданчики повинні бути обладнані відповідно до діючих санітарних норм. Крім того, місце розташування контейнерного майданчика визначає міжвідомча комісія при районній адміністрації за попереднім погодженням з районною санітарно-епідеміологічною станцією. Проте, відповідач не вчиняє жодних дій по перенесенню цього майданчика, чим, на думку позивача, проявляє бездіяльність. Позивач зауважує, що вказаний контейнерний майданчик влаштований незаконно, оскільки, місце розташування вказаного майданчика не визначено міжвідомчою комісією за переднім погодженням із районною санітарно-епідеміологічною станцією. Крім того, стверджує, що контейнерні майданчики мають розташовуватись на відстані не менше 20 м від меж земельних ділянок, навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор та відпочинку населення. Також, позивач вважає, що контейнерний майданчик повинен бути влаштований відповідно до Правил охорони електричних мереж. Контейнерний майданчик, розташований по вул. Універсальній, 27 у м. Дніпрі, розміщений з порушенням 20 метрової відстані, передбаченої п.2.8 Санітарних норм. Тому, необхідно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» прибрати контейнерний майданчик для збору твердих побутових відходів мешканців багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , з узбіччя проїжджої частини та привести вивільнену земельну ділянку у належний санітарний стан. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] : 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 листопада 1996 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням від 05 листопада 1996 року (а.с. 19), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82722493 від 17 березня 2017 року (а.с. 28); 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 червня 2012 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-783 (а.с. 21), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82722323 від 17 березня 2017 року (а.с. 26-27); Ѕ частина на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року по справі № 199/607/16-ц, яке набрало законної сили 05 травня 2016 року, яким за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] (а.с. 24-25). Звертаючись 26 жовтня 2020 року до суду з даним позовом [PERSON] просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» прибрати контейнерний майданчик для збору твердих побутових відходів мешканців багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , з узбіччя проїжджої частини та привести вивільнену земельну ділянку у належний санітарний стан, посилаючись на те, що вказаний контейнерний майданчик влаштований незаконно, оскільки місце розташування вказаного майданчика не визначено міжвідомчою комісією за попереднім погодженням із районною санітарно-епідеміологічною станцією, контейнерний майданчик не ізольований від об`єктів обслуговування населення і магістральної вулиці смугою зелених насаджень шириною не менше 1,5 м, розміщений на проїзній частині та з порушенням 20-метрової відстані, передбаченої п. 2.8 Санітарних норм, призводить до забруднення будинку та прибудинкової території, а також на відстані менш ніж 10 метрів від вказаного контейнерного майданчика знаходиться дитячий майданчик. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Позивачем може бути особа, яка вважає, що її право, свободу чи інтерес порушено та створені перешкоди для реалізації її прав, що зумовило її звернення до суду. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права або виникнення додаткового обов`язку. Оскільки від відповідача не надходило заяв про визнання позовних вимог та визнання факту порушення прав позивача оскаржуваними діями відповідача, то саме на позивача покладений тягар доведення перед судом даного факту, та надання суду належних та допустимих доказів в обґрунтування його переконливості. У частині 1 статті 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Але, позивачем під час розгляду справи не доведено перед судом, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» було порушило будь-які права позивача, а судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що саме визначений позивачем відповідач порушив ці права. Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» (ЄДРПОУ - 42353652) є, зокрема, інші види діяльності із прибирання (основний), підготовці роботи на будівельному майданчику, комплексне обслуговування об`єктів збирання безпечних відходів (а.с. 18). Судом встановлено, що позивач [PERSON] звертався на Єдину гарячу лінію для звернень громадян Дніпровської міської ради стосовно перенесення контейнерів для збору побутових відходів за адресою проживання. За результатами розгляду вказаного звернення Департаментом екологічної політики Дніпровської міської ради Ткаченко К.Л. листом № Т-30/1 від 19 серпня 2020 року було повідомлено, що за результатами конкурсного відбору виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Дніпрі за територіальним принципом визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д». Зазначені послуги ТОВ «Екологія-Д» на території міста надає з 01 червня 2020 року. Відповідним підприємством здійснюється встановлення контейнерів для збору побутових відходів та забезпечується регулярне вивезення сміття з них. За інформацією ТОВ Екологія-Д», враховуючи особливості забудови міста, зазначене місце розташування контейнерів для збору побутових відходів визначено як найбільш зручне для під`їзду і маневру великовантажної техніки (а.с. 39-40). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Однак, позивачем взагалі не надано будь-яких доказів того, що за адресою: [ADDRESS] , розміщений контейнерний майданчик для збирання твердих побутових відходів. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять також доказів того, що контейнерний майданчик не ізольований від об`єктів обслуговування населення і магістральної вулиці, розміщений на проїзній частині та з порушенням встановленої санітарними нормами 20-метрової відстані, призводить до забруднення будинку та прибудинкової території, а також на відстані менш ніж 10 метрів від вказаного контейнерного майданчика знаходиться дитячий майданчик. У зв`язку з цим, наведені доводи позивача судом до уваги не беруться та відхиляються. Отже, з викладеного вбачається, що в обгрунтуванння своїх позовних вимог позивачем взагалі не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України. Твердження позивача про те, що місце розташування контейнерного майданчика не визначено міжвідомчою комісією за переднім погодженням із районною санітарно-епідеміологічною станцією також жодним чином не обґрунтовані, не підтверджені жодними доказами та не доведені. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Крім того, статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою, і цією особою має бути саме той суб`єкт, який вказаний у позовній заяві відповідачем. Слід звернути увагу, що позивачем не надано жодних доказів того, що він звертався до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» з заявами про перенесення контейнерного майданчика для збору твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , з узбіччя проїжджої частини, а також доказів щодо результатів розгляду відповідачем таких звернень позивача. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено на теперішній час факту порушення його прав, не доведено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологія-Д» порушив будь-які законні права, свободи та інтереси позивача чи вчинив протиправні дії або бездіяльність у відношенні нього, а також не доведено, що за адресою: [ADDRESS] взагалі розміщений контейнерний майданчик для збирання твердих побутових відходів, та його розміщення порушує будь-які норми або правила. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , то судові витрати позивача по даній справі підлягають віднесенню за його рахунок. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, та

Outcome: dismissed