Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

24.12.2015 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.06.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 120. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачкою, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надала заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність; зазначає, що своє рішення щодо розірвання шлюбу не змінив та просить суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність; зазначає, що строк, наданий судом для примирення, позитивних наслідків не надав; не заперечує проти розірвання шлюбу; просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 04.06.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 120; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Наданий сторонам тримісячний строк для примирення позитивних наслідків не надав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved