overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] Мати [PERSON] померла [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді майнового та земельного паю. Позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. З відповідачкою [PERSON], яка є його рідною сестрою, є спір за спадкове майно. Батьки не були в зареєстрованому шлюбі, тому у свідоцтві про народження батьком записаний не «[PERSON]», а за прізвищем матері - «[PERSON]». Не має документальних підтверджень, що померлий був його батьком і тому не може оформити спадщину після смерті батька. Просить встановити факт родинних стосунків - що [PERSON] був його рідним батьком. Позивач в суді вимоги заяви підтримує. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти задоволення позову, тому що батьком позивача в його свідоцтві про народження записаний «[PERSON]». До початку розгляду справи покинула зал суду. Третя особа [PERSON] подав до суду письмову заяву про те, що [PERSON] є його та позивача рідним батьком. Спору щодо спадкового майна після смерті батька та матері немає. Свідок [PERSON] в суді показав, що батько позивача [PERSON] був рідним братом його батька, а позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] Батьки позивача жили в незареєстрованому шлюбі, тому позивач носить прізвище матері. Свідок [PERSON] в суді показав, що йому відомо, що батьки позивача не реєстрували шлюб, тому позивач носить прізвище матері «[PERSON]». Але протягом всього життя по сусідству свідок знав, що [PERSON] є рідним батьком позивача, відповідачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] Свідок [PERSON] показав в суді, що його дід [PERSON] був рідним батьком його батька, позивача [PERSON] Батько носить прізвище «[PERSON]», тому що дід [PERSON] та баба [PERSON] жили без реєстрації шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. В суді встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення, у вигляді земельного та майнового паю. Мати позивача [PERSON] померла в [INFO]. Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] Пояснення позивача та покази свідків узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні - свідоцтвом про народження позивача, з якого вбачається, що ім'я та по батькові записаного в цьому свідоцтві батька як «[PERSON]» збігаються із ім'ям та по батькові [PERSON], свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], сертифікатом права власності [PERSON] на земельну ділянку (пай) та свідоцтвом права власності [PERSON] на майновий пай. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об'єктивно підтверджують правдивість доводів позивача. Встановлення факту родинних стосунків для оформлення спадщини має для позивача юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що є підтвердження в матеріалах цивільної справи. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 21 грудня 2005 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №125. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач вказаний, як батько дитини. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надати допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO]. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 26 лютого 2014 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнає, розмір аліментів не оспорює. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено 17 липня 2011 року у сторін народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідачем не оспорюється, що дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. З урахуванням матеріального становища обох сторін, відсутності у подружжя інших неповнолітніх дітей, стану здоров'я сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали 05.12.2002 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище у зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача. У судовому засіданні позивачка та її адвокат позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач та його адвокат у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі1/6 частки від усіх видів доходів. Пояснив це тим, що перебуває у шлюбі. Його дружина вагітна та на даний час не працює. Разом з ними проживає дитина дружини від першого шлюбу. Особистого житла не мають, у зв'язку з чим змушені знімати квартиру Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвали 05 грудня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 224 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Южноукраїнська Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 145 (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.21), яка перебуває у стані вагітності (а.с.46). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, її адвоката, відповідача, його адвоката суд приходе до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Стаття 182. СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 27 липня 1991 року в Полицівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, що є причиною частих суперечок та конфліктів. Крім того, втратив інтерес до сім'ї, не цікавиться вихованням дітей, сімейні кошти витрачає на придбання спиртного. Шлюбні відносини припинились і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, дочку [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач у судове засідання не з'явився, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітню [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, з тих підстав, що відповідно до свідоцтва про народження батьком її дитини [PERSON] є [PERSON]. Добровільної згоди між позивачкою та відповідачем на сплату аліментів для її утримання не досягнуто, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частини всіх його доходів (заробітку), до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, в судовому порядку. Позивачка [PERSON] судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір стягнення аліментів до 1/6 частини. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Як видно з матеріалів справи батьком [PERSON] в свідоцтві про народження зареєстрований [PERSON] (а.с.5). В теперішній час донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільної згоди між позивачкою та відповідачем на сплату аліментів для утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку не досягнуто. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст.174 ЦПК України зазначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує те, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим позивачка не має можливості працювати, а також те що позивачкою подано позовну заяву про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, та вважає доцільним стягнути кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх заробітків (доходів) відповідача [PERSON], щомісячно. На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила розірвати зареєстрований 29 грудня 1998 року шлюб з [PERSON], вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач за належності повідомлення про дату, час та місце слухання справи, за судовим викликом не з'явився (а.с.21). Про причини неявки не сповістив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд провадження у порядку глави 8 ЦПК України. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя перебуває у юридично зареєстрованому шлюбі, який укладено 29 грудня 1998 року у Відділі ДРАЦС РС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №164, що підтверджується представленим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) та мають від шлюбу двох дітей, [INFO] та [INFO], які проживають з матір'ю. На підтвердження суду представлено копії свідоцтв про народження дітей, а також довідку про склад сім'ї від виконкому Снігурівської міської ради №2542 (а.с.7-9). Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи з заяви позивачки, встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних стосунків з 2010 року, тобто понад три роки. Причиною розпаду сім'ї слугувала негідна поведінка чоловіка. Натепер як чоловік так і дружина створили нові фактичні сім'ї. Позивачка ствердила про втрату до відповідача почуттів, що слугували основою шлюбного союзу і небажання надалі продовжувати з ним сімейні відносини. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, постільки шлюб існує формально і вона має намір створити нову сім'ю, та ухвалює про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції позивачки, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. За нормою ст.113 СК України, суд утверджує право позивачки надалі іменуватися дошлюбним прізвищем. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 243грн.60коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] купила у [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності квартиру [ADDRESS], за яку сплатила 50000 грн. [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності про отримання грошей надав розписку, а [PERSON] отримала правовстановлюючі документи на квартиру та ключі від неї. Посвідчити договір купівлі-продажу квартири сторони в нотаріальній конторі не можуть з причини не оформлення відповідачем квартири після її приватизації. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS]; визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся 26.02.2014 року між нею та [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, визнати за нею право власності на цю квартиру. У судовому засiданні позивач пiдтримала свої позовнi вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач - [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 26.02.2014 р. за р. № 267 (а.с. 9) у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Квартира [ADDRESS], приватизована належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва № 24126 про право власності на житло, яке було видане Управлінням житлово-комунального господарства Алчевської міської ради 17.03.2014 року згідно розпорядження від 17.03.2014 р. № 37 (а.с. 10). 26.02.2014 року [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності у усній формі уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, як продавець передав у власність [PERSON], як покупцеві, документи на квартиру та ключі від неї, а остання у свою чергу сплатила вартість квартири у розмірі 50000 грн., про отримання грошей [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності надав розписку (а.с. 14). Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved