Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

24 жовтня 2008 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований ЗРФ Центр ДЗК 22 грудня 2008 року за № 04087400254, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2323685900:12:010:0005, яка знаходиться на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області і належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 065164 (п. 1). Цей договір 24.10.2008 посвідчено приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2263 (далі Договір оренди). Договір оренди укладено на 49 років (п. 8). [PERSON] помер 19.06.2013 року. 07.05.2014 відповідачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 6,39 га (кадастровий № 2323685900:12:010:0005). За твердження позивача, відповідач навесні 2015 року засіяв вищезазначену земельну ділянку соняшником, а у вересні 2015 року зібрав врожай соняшника, найнявши для цього [PERSON], чим завдав позивачу збитків. Разом з цим, жоден з допитаних судом свідків, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не підтвердив факту збирання відповідачем врожаю соняшника на його земельній ділянці, що знаходиться в оренді у позивача. За твердженнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вони бачили на полі, де знаходиться спірна земельна ділянка, комбайн, що зовні схожий на комбайн, належний [PERSON] Водночас, свідок [PERSON], який за словами позивача безпосередньо збирав врожай соняшнику на спірній земельній ділянці на власному комбайні, під час допиту пояснив, що єдиною земельною ділянкою, що засівалася соняшником у 2015 році на вказаному полі та оброблялася ним, була ділянка [PERSON] За твердженням свідка, будь-яких інших земельних ділянок, засіяних соняшником на вказаному полі у 2015 році не було, решта поля була засіяна озимою пшеницею. Також свідок [PERSON] заперечив існування між ним та [PERSON] будь-яких домовленостей з приводу збирання врожаю соняшника та пояснив, що він дійсно зібрав врожай соняшника у вересні 2015 року, але лише на земельній ділянці [PERSON], яку він орендує. Проте, згідно з листом ТОВ «Софіївка» від 08.10.2016 вих. № 236, в жовтні 2014 року працівниками цього товариства було помилково засіяно озимою пшеницею земельну ділянку, що знаходиться в користуванні [PERSON] та яка є прилеглою до ділянки, якою користується [PERSON] Влітку 2015 року [PERSON] зібрав врожай пшениці. За повідомленням працівників товариства збір врожаю соняшника здійснювався комбайном, належним [PERSON] під керуванням [PERSON] Також у листі зазначається про те, що на даному полі соняшник був лише на одній ділянці, що знаходиться в користуванні [PERSON], а на всіх інших ділянках була озима пшениця. Обставини, зазначені в листі ТОВ «Софіївка» від 08.10.2016 вих. № 236 були підтверджені показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивача про те, що земельна ділянка відповідача, передана в користування позивачу за Договором оренди, була засіяна відповідачем навесні 2015 року соняшником не підтверджена будь-якими належними доказами. Наведена позивачем обставина, що відповідач у вересні 2015 року зібрав врожай соняшника на спільній земельній ділянці, спростована вищезазначеними показаннями свідка [PERSON], який заперечив існування між ним та відповідачем будь-яких домовленостей з цього приводу. Крім того, з показань свідків [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], випливає розбіжність у тому, яка саме ділянка була засіяна соняшником у 2015 році, ділянка, що перебуває в користуванні [PERSON], чи ділянка, що перебуває в користуванні [PERSON], і дана розбіжність у показаннях свідків сторонами не була усунута шляхом надання суду інших доказів. Доказів того, що відповідач самостійно збирала врожай соняшника на земельній ділянці, що знаходиться в користуванні позивача за Договором оренди, або наймала для цього інших осіб суду не надано. З огляду на викладене, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог, не підтвердилися за результатами розгляду справи, у звязку з чим суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed