Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

24.10.2016 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою б/н від 24.07.2015 про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі Угода), розрахованої станом на 11.10.2016, в загальній сумі 36\~881,55 грн., з яких: 29\~048,15 грн. заборгованість за кредитом; 2\~400,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2\~082,62 грн. штрафи згідно Угоди; 3\~350,18 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши заяву, відповідно до якої підтримує заявлені банком позовні вимоги, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], яка відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеної сторонами Генеральною угодою б/н від 24.07.2015 про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору б/н від 02.03.2011 і договору №\~CSUA/6903206 від 18.06.2014 та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт [PERSON] зобов'язалась до 31.07.2017 погасити перед банком борги в сумі 50\~699,32\~грн. і в сумі 400,00\~грн. Інші умови договору б/н від 02.03.2011 і договору №\~CSUA/6903206 від 18.06.2014, що не суперечать розділу 1 «Реструктуризація заборгованості» Генеральної угоди для сторін залишилися незмінними і, відповідно, обов'язковими до виконання. Відповідач [PERSON] як позичальник взяла на себе зобов'язання за Угодою та в установлені строки добровільно належним чином їх не виконувала, кошти кредитодавцю не повернула, проценти, комісію не сплатила. Станом на 11.10.2016 позичальник [PERSON] відповідно до Розрахунку заборгованості має заборгованість в загальній сумі 36\~881,55 грн., з яких: 29\~048,15 грн. заборгованість за кредитом; 2\~400,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2\~082,62 грн. штрафи згідно Угоди; 3\~350,18 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. На час розгляду справи відомостей про те, що позичальник погасив заборгованість за кредитом, суду сторони не надали. Відповідно до ч.\~1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Кожна особа, як закріплено в ч. 1 ст. 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що між сторонами існують грошові зобов'язання, що виникли на підставі Генеральної угоди б/н від 24.07.2015 та договору б/н від 02.03.2011 і договору №\~CSUA/6903206 від 18.06.2014. Відповідач є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми кредиту, сплати процентів, неустойки, що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1\~378,00\~грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 536, 610-612, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved