Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

25.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у своїй позовній заяві вказує, що 12.12.2014 року [PERSON], отримав у позику від позивача у сумі 9 060,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 01.12.2015 року, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем. У зазначений строк відповідач кошти не повернув, від телефонних розмов та зустрічей ухиляється. 10.12.2015 року, на останню відому адресу мешкання відповідача, позивач надіслав листа з вимогою про повернення суми позики в розмірі 9 060,00 гривень, але так і не отримав будь-якої відповіді на нього. У звзяку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.Сума процентів за користування позикою становить: - за період з 12.12.2014 по 05.02.2015 року (56 днів), відповідно до пост. НБУ від 12.11.2014 р. N 719 облікова ставка була встановлена в розмірі 14%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 14% х 56/365 = 194,60 грн.; - за період з 06.02.2015 по 03.03.2015 року (26 днів), відповідно до пост. НБУ від 04.02.2015 р. N 81 облікова ставка була встановлена в розмірі 19,5%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 19,5% х 26/365 = 125,85 грн.; - за період з 04.03.2015 по 27.08.2015 року (177 днів), відповідно до пост. НБУ від 02.03.2015 р. N 154 облікова ставка була встановлена в розмірі 30%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 30% х 177/365 = 1 318,04 грн.; - за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 року (28 днів), відповідно до пост. НБУ від 27.08.2015 р. N 557 облікова ставка була встановлена в розмірі 27%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 27% х 28/365 = 187,65 грн.; - за період з 25.09.2015 по 31.12.2015 року (98 днів), відповідно до пост. НБУ від 24.09.2015 р. N 627 та від від 29.10.2015 р. N 750 облікова ставка була встановлена в розмірі 22%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 22% х 98/365 = 535,16 грн. Загалом, розмір суми процентів за користування позикою становить 194,60 + 125,85 + 1 318,04 + 187,65 + 535,16 = 2 361,30 грн. Згідно з розпискою, відповідач зобовязався повернути позику не пізніше 01.12.2015 року. Крім суми основного боргу, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, до стягнення з відповідача на думку позивача підлягають: - 3% річних від простроченої суми, що складає: 9 060,00грн. х 3% х 30/365 = 46,99 грн.; - збитки від інфляції: 9 060,00 грн. х 100,7% (індекс інфляції у грудні 2015 року) - 9 060,00 грн. = 63,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь за договором позики борг у сумі 9 060,00 грн., суму індексу інфляції за весь час прострочення 63,42 грн., а також три відсотки річних у сумі 46,99 грн., проценти за користування позикою у сумі 2 361,30 грн., що разом складає 11 531,71 грн. Позивач в судове засідання не зявився, згідно заяви, яка надійшла від представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.42). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання (19.02.2016 року, 09.03.2016 року, 04.04.2016 року, 26.04.2016 року та 17.05.2016 року) повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою безпосередньо перед відкриттям провадження у справі, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.23-24, 29-30, 35-36, 40-41). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Визначення поняття «угода» надане ст.41 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, згідно з якою угодами визнаються дії громадян, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.153 КЦ України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами, а згідно зі ст.154 ЦК України договір може бути укладено як шляхом складання єдиного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами тощо, підписаними стороною, яка їх надсилає. Відповідно до ч.1 та 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк виконання був прострочений «02» грудня 2015 року. Відповідно до ст. 254 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У вищевказаний строк Відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернув. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12.12.2014 року [PERSON], отримав у позику від позивача грошові кошти у сумі 9 060,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 01.12.2015 року, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем (а.с.5). У зазначений строк відповідач кошти не повернув, від телефонних розмов та зустрічей ухиляється. 10.12.2015 року, на останню відому адресу мешкання відповідача, позивач надіслав листа з вимогою про повернення суми позики в розмірі 9 060,00 гривень, але так і не отримав будь-якої відповіді на нього (а.с.8-10). Сума процентів за користування позикою згідно розрахунку позивача становить: - за період з 12.12.2014 по 05.02.2015 року (56 днів), відповідно до пост. НБУ від 12.11.2014 р. N 719 облікова ставка була встановлена в розмірі 14%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 14% х 56/365 = 194,60 грн.; - за період з 06.02.2015 по 03.03.2015 року (26 днів), відповідно до пост. НБУ від 04.02.2015 р. N 81 облікова ставка була встановлена в розмірі 19,5%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 19,5% х 26/365 = 125,85 грн.; - за період з 04.03.2015 по 27.08.2015 року (177 днів), відповідно до пост. НБУ від 02.03.2015 р. N 154 облікова ставка була встановлена в розмірі 30%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 30% х 177/365 = 1 318,04 грн.; - за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 року (28 днів), відповідно до пост. НБУ від 27.08.2015 р. N 557 облікова ставка була встановлена в розмірі 27%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 27% х 28/365 = 187,65 грн.; - за період з 25.09.2015 по 31.12.2015 року (98 днів), відповідно до пост. НБУ від 24.09.2015 р. N 627 та від від 29.10.2015 р. N 750 облікова ставка була встановлена в розмірі 22%, тобто розмір процентів за користування позикою становив 9 060, 00 грн. х 22% х 98/365 = 535,16 грн. Загалом, розмір суми процентів за користування позикою становить 194,60 + 125,85 + 1 318,04 + 187,65 + 535,16 = 2 361,30 грн. (а.с.4) Згідно з розпискою, відповідач зобовязався повернути позику не пізніше 01.12.2015 року. Крім суми основного боргу, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, до стягнення з відповідача підлягають: - 3% річних від простроченої суми, що складає: 9 060,00грн. х 3% х 30/365 = 46,99 грн.; - збитки від інфляції: 9 060,00 грн. х 100,7% (індекс інфляції у грудні 2015 року) - 9 060,00 грн. = 63,42 грн. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За поясненнями позивача, відповідач не виконав свого зобов'язання та не повернув йому позику - отримані ним за договором грошові кошти у строк, що встановлений договором. Повернення суми позики має бути підтверджене письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов'язань за договором позики. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу позичальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З викладеного суд доходить обґрунтованого висновку, що стягненню підлягають 11531,71 грн. основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьома процентами річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. На підставі викладеного і

Outcome: approved