Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

26.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 30\~210,60 грн. за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з 2012 року по 2019 рік. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням суду, що набрало законної сили стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2006 року до досягнення дитиною повнолітня. На виконання вказаного рішення суду в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження. Боржником рішення суду не виконується, у зв`язку із чим державним виконавцем встановлено заборгованість станом на 01.08.2019 р. у розмірі 96930,39 грн. На підставі ст. 196 СК України, позивачем розраховано пеню за період з 2012 року по 2019 рік у загальному розмірі 30\~210,60 грн., що не перевищує 100 відсотків всієї заборгованості по сплаті аліментів, яку прохала стягнути у судовому порядку. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. У підготовче засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.10.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] 27.11.2019 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов, жодних заяв чи клопотань до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.06.2006 року № 2-1437/06, що набрало законної сили 19.06.2006 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2006 року до досягнення дитиною повнолітня. На виконання вказаного рішення суду Октябрським районним судом м. Полтави було видано виконавчий лист. 27.06.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави стягувачу 27.06.2018 року було видано дублікат виконавчого листа за вказаним рішенням суду (справа № 554/3731/18 провадження № 6/554/234/2018). З розрахунку заборгованості по аліментам, наданим головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що на примусовому виконанні вказаного відділу перебуває виконавчий лист № 554/3731/18 стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2006 року до досягнення дитиною повнолітня (ВП № 57269211). Постановою державного виконавця від 01.10.2018 року відкрито виконавче провадження № 57269211. Постановами державного виконавця від 18.04.2019 року у зв`язку із встановленням факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за вказаним рішенням суду, боржнику встановлено обмеження у праві виїзду за межі України, обмежено у праві полювання, обмежено у праві керування транспортними засобами. Згідно з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 25.09.2019 року вбачається, що відносно боржника [PERSON] за результатом примусового виконання виконавчого провадження № 57269211 внесено запис до Єдиного реєстру боржників. З розрахунку заборгованості по аліментам, наданим головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що заборговаінсть зі сплати аліментів становить станом на 01.08.2019 р. 96930,39 грн., з яких: -станом на 31.12.2012 749,25 грн. -станом на 31.12.2013 9821,25 грн. -станом на 31.12.2014 19\~241,97 грн. -станом на 31.12.2015 28\~313,97 грн. -станом на 31.12.2016 37856,97 грн. -станом на 31.12.2017 55817,97 грн. -станом на 31.12.2018 80\~434,89 грн. Таким чином, з письмових матеріалів справи судом встановлено факт виникнення заборгованості відповідача з вини відповідача, як боржника у виконавчому провадженні № 57269211, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №572/1762/15-ц від 25.04.2018 р., щодо розрахунку розміру неустойки (пені) по аліментам, Велика Палата Верховного Суду відійшла від правової позиції щодо розрахунку розміру неустойки (пені) по аліментам, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року № 6-1554цс16, з огляду на таке. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?р=(А1?1 %?Q1)+(А2?1%Q 2)+........(Аn?1%?Qn), де: ?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, що обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином, з урахуванням відомостей про нараховану суму аліментів за кожен місяць, починаючи з 2012 року по 2019 рік, наданих у довідці-розрахунку державного виконавця, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини 30210,60 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем, з якої: 2012 р. 232,19 грн. 2013 р. 2759,40 грн. 2014 р. 2864,90 грн. 2015 р. 2759,40 грн. 2016 р. 2909,70 грн. 2017 р. 5\~475,00 грн. 2018 р. 7\~482,50 грн. 2019 р. 5\~727,51 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Щодо вирішення питання про стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду на підставі п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи задоволення позовних вимог, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved