Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

24.09.2018 року ТОВ «ФК «Є гроші» звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2227300325-005676, згідно умов котрого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.06.2018 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредиту за договором виникла заборгованість у розмірі 16081,10 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованості за кредитом; 5891,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 7190,00 грн. пені. Ураховуючи викладене, ТОВ «ФК «Є гроші» просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 16081,10 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 54). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2227300325-005676, згідно умов котрого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.06.2018 року (а.с. 12-19, 24-30). У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредиту станом на 12.09.2018 року виникла заборгованість у розмірі 16081,10 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованості за кредитом; 5891,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 7190,00 грн. пені. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 20-23). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду\~на зазначене,\~суд вважає\~встановленим,\~що позичальник\~належним чином\~не виконав\~взяті на\~себе зобов'язання\~за договором,\~у зв'язку\~з чим\~виникла заборгованість у розмірі 16081,10 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та вважає можливими стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2227300325-005676 від 25.05.2018 року у розмірі 16081,10 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованості за кредитом; 5891,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 7190,00 грн. пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування йому витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем на підтвердження здійснення ним витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання юридичних послуг № 01/08-1 від 01.08.2018 року, укладеного між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON], копію акта приймання-передачі наданих послуг № 123 від 01.08.2018 року між позивачем та ФОП [PERSON], копію платіжного доручення № 905 про перерахування позивачем на рахунок ФОП [PERSON] грошових коштів у розмірі 1500,00 грн., однак статтею 137 ЦПК України відшкодування витрат, повязаних з правничою допомогою представника, який не є адвокатом, не передбачено. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову позивачеві у задоволенні позову в цій частині вимог.

Outcome: partial