Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

24.10.2019 позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 19454,33 грн. щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року, а також додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами на утримання малолітньої доньки [PERSON] у сумі 76470 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 27.06.1992 по 29.10.2018 вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2018стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох її малолітніх дітей у розмірі половини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року. Аліменти на дітей з відповідача стягуються примусово органами ДВС у розмірі 50% від розміру середньої заробітної плати по м. Запоріжжю, що складає 4963,06 грн. на всіх трьох дітей. У відповідача інших дітей та непрацездатних батьків не має. Стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів задовільні. Щомісячне утримання дітей тягне за собою досить великі матеріальні затрати, а саме: за серпень-вересень 2019 року на це витрачено щонайменше 77817,32? грн. В місяць сума витрат становить 38908,66 грн. (77817,32:2=38908,66), в опалювальний сезон комунальні платежі збільшяться на три-чотири тисячі гривень за опалення. Тому, відповідач зобов`язаний поділити з нею не тільки майно, а й як батько дітей й вищевказані затрати.??? Аліменти підлягають стягненню в твердій сумі 19454,33 грн. (38908,66 :2=19454,33) на місяць на трьох дітей, яка є вкрай необхідною та частково достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Крім того, 03 жовтня 2019 року медичним висновком ЛКК № 398 [PERSON] визнана дитиною інвалідом до 18 років, через нейросенсорну втрату слуху, двосторонню Н90.3, тому [PERSON] рекомендовані відновна терапія, слухопротезування, медичне спостереження, спеціальний мобільний телефон для письмового спілкування, слуховий апарат.Погіршення стану здоров`я дитини потягло за собою збільшення витрат на виконання медичних рекомендацій. Вартість двох слухових апаратів та індивідуальних вушних вкладок складає 152940 грн. Тому [PERSON] повинен взяти участь в цих додаткових витратах, сплативши Ѕ їх частину, що відповідає 76470 грн.. Враховуючи те, що в 2019 році [PERSON] купив собі однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1м.кв та нежитлове приміщення, (кладову), загальною площею 5,8 кв.м. в цьому ж будинку, вартістю приблизно 22 000 доларів США, що відповідає 616440 грн., позивач вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє збільшити розмір аліментів та стягнути додаткові витрати на дитину. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . 05.12.2019 до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому він зазначив, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна, хвора мати пенсіонерка. Стан його здоров`я незадовільний. Він вимушений жити та сплачувати аліменти на дітей за рахунок запозичень. Позивач одноосібно отримує увесь дохід від надання в оренду спільної сумісної власності, більше 50-ти тисяч гривень на місяць. Позивач не знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як отримує щомісяця величезну суму грошей, ніде не працюючі, і використовує їх вкрай недоцільно, значну частину яких витрачає виключно на задоволення своїх марнотратних забаганок, але шкодуючи їх на оздоровлення власних дітей. Квартиру він не купував, жодних грошей за неї не сплачував, а надбав її внаслідок переуступки права вимоги. До того ж вона без будь-якого ремонту та непридатна для житла. За нежитлове приміщення (кладову) фактично сплатила [PERSON] . В нього не має доходу через те, що [PERSON] не дає йому грошей. Він не може влаштуватися на роботу, у звязку з тим, що позивач заволоділа його документами. Підстав для стягнення суми додаткових витрат на дитину та зміни способу стягнення аліментів, збільшення розміру стягуваних аліментів не має. Позивач вводить в оману суд, стверджуючи про покращення його майнового становища. Сума заявлених у позові аліментів - 19 45433 грн.є завищеною. Він дуже заінтересований в покращенні матеріального забезпечення дітей, однак єдиним чинником, що перешкоджає цьому - є протиправна поведінка [PERSON] . Позивач умисно та протиправно повністю позбавила його можливості спілкування з дітьми, брати участь в їх вихованні, оперативно отримувати достовірну інформацію про них. Тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник позивача адвокат Гайворонський О.Ю. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] у вступному слові в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши вступне слово відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає,що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками\~ [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.10.2018 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення набрало законної сили 29.11.2018. На теперішній час малолітні діти проживають з матір`ю, що відповідачем не оспорюється. Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2018. Згідно з довідкою Запорізької гімназії № 28 від 15.10.2019 за вих. № 109/01 за харчування дітей [PERSON] за період з 02 вересня по 04 жовтня 2019 року сплачено 1740 грн. . Згідно з довідкою Запорізької гімназії № 28 від 15.10.2019 за вих. № 109/03 за додаткові освітні послуги за [PERSON] за вересень 2019 року сплачено 373,96 грн. З жовтня 2019 року ця сума збільшиться до 467,45 грн.. Згідно з довідкою Запорізької гімназії № 28 від 15.10.2019 за вих.№ 109/02 за додаткові освітні послуги за [PERSON] та [PERSON] за вересень 2019 року сплачено по 688,36 грн. за кожну дитину.З жовтня 2019 року ця сума збільшиться до 860,45 грн. . Згідно з довідкою батьківського комітету класу № 2-а Запорізької гімназії № 28, де навчається [PERSON] , [PERSON] 28 серпня 2019 року сплатила в місяць до фонду класу 255 грн та школи 255 грн. за третій квартал 2019 року . Згідно з довідкою батьківського комітету класу № 4-а Запорізької гімназії № 28, де навчаються [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] 30 вересня 2019 року сплатила за кожну дитину до фонду класу 200 грн. та школи 85 грн. за третій квартал 2019 року . Загальна сума витрат позивача на утримання трьох малолітніх дітей за серпень 2019 року складає 33684,03 грн., за вересень 2019 року 36156,61 грн. Вказані витрати підтверджуються товарними чеками, квитанціями, актом виконаних робіт, що знаходяться в матеріалах справи , а також оглянутою в судовому засіданні випискою по рахункам [PERSON] за період з липня 2018 року по 30.10.2019 року. Відповідно до висновку спеціаліста-психолога від 06.12.2018, кандидата психологічних наук, доцента, завідуючої кафедрою психології Запорізького національного університету [PERSON] , у дітей емоційне позитивне ставлення до матері, вони її люблять, цінують та відчувають емоційну прихильність, бажають проживати разом в подальшому. Цінують її турботу та увагу до себе. Діти до структури сім`ї батька не включають. До батька у дітей ставлення нейтральне з відсутністю емоційного зв`язку і прихильності між батьком та дітьми. Є тенденція зміни цих відносин на негативне, емоційне відторгнення, що обумовлено поведінкою батька, яку вони спостерігали та спостерігають. Не бажають зустрічатися та спілкуватися з батьком, у зв`язку з тим, що раніше до розлучення не спілкувався з ними та не цікавився їх справами . Відповідно до листа Головного управління ДПС України в Запорізькій області №17882/10/08-01-49-09 від 29.11.2019 [PERSON] за період з червня 1998 по третій квартал 2011 роки отримував дохід, з четвертого кварталу 2011 по 2019 роки інформація про доходи відсутня. Відповідно до довідки Олександрівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного управління ДПС України в Запорізькій області № 07.05.19 за №11990/1 загальна сума сплачених аліментів з 31.07.2018 по 31.03.2019 складає 41662 грн. . Відповідно до розрахунку заборгованості сплати аліментів [PERSON] державного виконавця станом на 01.09.2019 заборгованість по аліментам відсутня . Платіжні документи підтверджують сплату [PERSON] аліментів на утримання дітей за період з липня 2018 по жовтень 2019 року . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження . [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням . Відповідно до довідки ОСББ «Алмазний 39» [PERSON] мешкає сама в квартирі [ADDRESS] . Згідно з платіжними дорученнями [PERSON] в вересні, листопаді та грудні 2016 року перерахував [PERSON] 6040,00 грн.. Медична документація стосовно стану здоров`я [PERSON] та лікування в 2009 році з приводу гінекологічного захворювання . Документи медичного обстеження [PERSON] та довідка КУ «Міська лікарня№1» від 07.10.2019, відповідно до якої у [PERSON] діагноз: СКХ, хронічний калькульозний пієлонефрит у стадії загострення, хронічний простатит у стадії загострення . Документи [PERSON] про стаціонарне лікування у 2009, 2010, 2012 роках в медичних закладах м.Запоріжжя з діагнозами: хронічні гепатит та холецистит, харчова алергія . 10.05.2016 укладено договір про сплату внесків у ЖБК «Фортеця» №8.04.1.015 між ЖБК та [PERSON] за квартиру площею 42,37 м.кв..,на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в сумі 423700,00 грн. . 18.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір переуступки права вимоги до Договору про сплату внесків у ЖБК «Фортеця» № 8.04.1.015 від 10.05.2016 за яким [PERSON] прийняв право вимоги на отримання у власність квартири [ADDRESS] . Право вимоги оцінюється сторонами в розмірі 423700,00 грн. Пунктом 7 цього Договору передбачено, що вказана в ньому квартира (майнові права) переходить у власність набувача після повної сплати її вартості, що підтверджується актом прийому-передачі, укладеним між набувачем та ЖБК «Фортеця», а також довідкою про повну сплату вартості квартири. 26.12.2018між ЖБК «Фортеця» та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору про сплату внесків у ЖБК «Фортеця» № 8.04.1.015 від 10.05.2016, за яким адресу об`єкта нерухомості змінено на квартиру [ADDRESS] та викладено п 2.10 договору про те, що розмір внесків із врахуванням площі об`єкту нерухомості становить 431000 грн. . Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.02.2019 [PERSON] придбав у АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» нежитлове приміщення, (кладову), загальною площею 5,8 кв.м, в будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.2.1. договору купівля-продаж здійснюється за 34800 грн.. Згідно з актом прийому-передачі від 26.12.2018 ЖБК «Фортеця» передала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідки ЖБК «Фортеця» від 26.12.2018 [PERSON] є членом ЖБК «Фортеця» та на підставі переуступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Фортеця» сплатив пайові внески в сумі 431000 грн. за будівництво багатоповерхового житлового будинку кв. [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15 січня 2019 року за [PERSON] зареєстроване право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1м.кв . Відповідно до довідки КБ «Приватбанк» на рахунках депозиту [PERSON] станом на 27.11.2019 грошові кошти відсутні . Як убачається з виписки по картці КБ «Приватбанк» [PERSON] за 2016-2019 роки, протягом 2016 року кошти на його рахунок надходили тільки від [PERSON] або готівковим поповненням. З липня 2018 по жовтень 2019 років картку стала поповнювати [PERSON] . Інших доходів [PERSON] не мав. Відповідно до інформації Олександрівського Управління у м.Запоріжжя ГУ ДПС у Запорізькій області за №53214/10/08-01-49-09 від 18.09.2020 за 2018 рік загальна сума доходу 490170,03 грн., середній дохід [PERSON] в місяць складав 40847,50грн. За 2019 рік 519269,41 грн., середній дохід [PERSON] в місяць складав 43272,45 грн. Середній місячний дохід [PERSON] протягом 2018-2019 років складав 42059,97 грн. . Вказані обставини також підтверджуються оглянутою в судовому засіданні випискою по рахункам [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, зазначені в позові [PERSON] витрати, які вона несе на утримання дітей, підтверджуються доданими до позову документами та відповідають отриманим нею доходам. Відповідно до\~ст. 192 СК України, п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них. Згідно з правовою позицією Верховного суду ( постанова від 11 березня 2020 року, справа № 759/10277/18, провадження № 61-22317св19) « Суд першої інстанції справедливо звернув увагу, що витрати відповідача на утримання свого майна (зокрема станом на 26 листопада 2018 року у власності [PERSON] наявний автомобіль марки/модель Mercedes-Benz 600, 1996 року випуску, а до цієї дати придбавались та продавались інші транспортні засоби) та іншої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , значно перевищують офіційний дохід [PERSON] , підтвердження якого міститься в матеріалах справи. Також суд першої інстанції правильно зазначив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а запропонований відповідачем розмір аліментів для сплати у розмірі 1 000,00 грн є недостатнім для утримання дочки сторін, яка проживає разом із матір`ю. Стаття 184 СК України в редакції, чинній на дату прийняття апеляційним судом своєї постанови (текст статті в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, частина друга - в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII), не передбачає використання такого критерію як стабільний дохід платника аліментів при визначенні судом їх розміру, тому така підстава як стабільний дохід, використана судом апеляційної інстанції при визначенні способу стягнення аліментів, є порушенням застосування вказаної статті, нарівні із самостійною зміною апеляційним судом способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від розміру доходу відповідача без відповідної заяви позивача, що є порушенням частини шостої статті 367 ЦПК України, яка визначає, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції». 19 серпня 2020 року Верховний суд в справа № 2-13112/10, провадження № 61-6385 висловив наступну правову позицію: «Суд апеляційної інстанції неналежним чином перевірив обставини, визначені статтею 182 СК України, не взяв до уваги стан здоров`я і матеріальне становище дитини та батька дитини, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень статті 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на дитину, тому необґрунтовано зменшив розмір аліментів на дитину. При цьому докази, що підтверджують матеріальний стан [PERSON] , дозволяють забезпечувати гармонійний розвиток дитини й таким доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, а апеляційний суд, не вказавши для цього норми ЦПК України, які б порушив районний суд, переоцінив ті самі докази. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, у справі, що переглядається, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи й правильно застосувавши норми права, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5 984,00 грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття». В постанові в справі № 523/2927/18, провадження № 61-13820св19З від 25 листопада 2020 року Верховний суд вказав, що з урахуванням обставин, які підлягають з`ясуванню при визначенні розміру аліментів (зокрема, матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням віку, стану здоров`я, матеріального становища дітей і платника аліментів), та обставин встановлених в справі, що переглядається, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про зміну рішення суду першої інстанції та про те, що розмір аліментів, який сприятиме належному забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини сторін [PERSON] та який підлягає стягненню зі [PERSON] , має складати 9 000 гривень щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року (дня пред`явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO]». Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно дост. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст.7, ч. 2 ст.150, ст.180 СК України, ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. \~ \~ \~ \~Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України судза заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з чч.1, 2, 4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 1\~ст.81\~ЦПК України\~встановлено,\~щокожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1,2,3 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем долучені до матеріалів справи документи, а саме: чисельні звернення до [PERSON] , до Верховного Суду, до органів влади, місцевого самоврядування, медичних та навчальних закладів, свої характеристики з гаражного кооперативу, благодійного фонду «Карітас Запоріжжя» та Іоанно-Богословської громади Запорізької єпархії, скріншоти текстових повідомлень, кольорові фотознімки, заява [PERSON] про внесення повідомлення до ЄРДР, постанова слідчого про визнання [PERSON] потерпілим, витяг з ЄРДР №12019080020001787, звернення до голови гаражно-будівельного кооперативу «Гудок», довідка обслуговуючого кооперативу «Губенське», договори позики від 30.09.2019 та 01.01.2017, розписка про отримання 273000 грн., свідоцтва [PERSON] , рух по рахунку [PERSON] відкритому в КБ «Приватбанк», листи-відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області, директора ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР-ЗАПОРІЖЖЯ», Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області та ГУ ПФУ в Запорізькій області, документи, що стосуються діяльності ТОВ «ЕДВАНС» та ФОП [PERSON] , звернення до прокуратури Запорізької області, офісу Генерального прокурора, застереження на адресу [PERSON] . Проте вищезазначені докази не мають значення для розгляду справи і не стосуються предмету доказування, тому вони є не належними. З огляду на те, що вищезазначені докази визнані судом неналежним, то суд, з урахуванням положень ч.4 ст.77 ЦПК України, не бере їх до уваги. Твердження відповідача про те, що нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , він придбав безкоштовно спростовується наступним. За договором переуступки права вимоги від 18.12.2018, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , останній набув право вимоги на отримання у власність квартири [ADDRESS] . ЖБК «Фортеця» в цьому договорі зазначила , що не заперечує проти його укладення. Пунктом 7 цього Договору передбачено, що вказана в ньому квартира (майнові права) переходить у власність набувача після повної сплати її вартості, що підтверджується актом прийому-передачі, укладеним між набувачем та ЖБК «Фортеця», а також довідкою про повну сплату вартості квартири. Згідно з п.3 додаткової угоди до Договору про сплату внесків у ЖБК «Фортеця» №8.04.1.015 від 10.05.2016 вартість квартири збільшилася на 7300 грн.. Згідно з актом прийому-передачі від 26.12.2018 ЖБК «Фортеця» передала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою ЖБК «Фортеця» від 26.12.2018 [PERSON] повністю сплатив пайові внески в сумі 431000 грн. за будівництво багатоповерхового житлового будинку кв. [ADDRESS] . 15 січня 2019 року за [PERSON] зареєстроване право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1м.кв, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином, відповідачем, у відповідності до вимог діючого законодавства, придбано у власність квартиру [ADDRESS] вартістю 431000 грн., що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (2270 грн). Твердження відповідача про те, що він утримує свою непрацездатну мать нічим не підтверджено. Три платежі в 2016 році на загальну суму 6040 грн. не підтверджують що протягом 2018-2020 років [PERSON] знаходиться на утриманні відповідача. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при вирішенні спору , враховує стан здоров`я доньки [PERSON] , яка стала інвалідом, наявність на праві власності у платника аліментів двох об`єктів нерухомого майна, витрати платника аліментів на придбання нерухомого майна, сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, ту обставину, що платником аліментів не доведено джерело походження коштів та приходить до висновку , що позивачем доведені підстави визначені ст. 192 СК України і позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей підлягають частковому задоволенню , і з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 500,00 гривень на кожну дитину , а всього 16 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат, кожна із позовних вимог повинна бути визначена окремо, як і суд їх повинен визначати в рішенні окремо, що цілковито відповідає позиції визначеної упостанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Щодо стягнення додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , слід зазначити наступне. Згідно зі ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~р.\~за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Аналіз положень ст.\~185\~СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача 1 /2 частину вартості двох слухових апаратів та індивідуальних вушних вкладок для [PERSON] у сумі 76470 грн .. \~ \~ \~ \~На підтвердження зазначених вимог позивачка надала медичний висновок ЛКК № 398 від 03 жовтня 2019 року, відповідно до якого [PERSON] визнана дитиною інвалідом до 18 років, через нейросенсорну втрату слуху, двосторонню Н90.3 Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини інваліда № 398 [PERSON] рекомендовані відновна терапія, слухопротезування, медичне спостереження, спеціальний мобільний телефон для письмового спілкування, слуховий апарат . Відповідно до рахунку фактури №1-80/19 від 03.10.2019 вартість слухового апарату та двох спікерів становить 152940,00 грн. . Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, врахувавши ті обставини, що дитина постійно потребує лікування та реабілітації,

Outcome: partial