Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], а [INFO] померла мати [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 4,29 та 4,23 га, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області. Крім неї спадкоємцями майна померлих є інші їх діти, а саме: її брат [PERSON] і сестри [PERSON] та [PERSON] Останні юридичних дій щодо прийняття спадщини не вчиняли та оформлювати її не бажають. Як спадкоємець за законом, вона позбавлена можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, оскільки батьки втратили оригінали Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29 березня 2002 року, а також на земельну ділянку площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29 березня 2002 року. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 48). Треті особи - [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с. 65-66). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 67). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 64). Заслухавши позивачку, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO], слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] і третьої особи [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). У свідоцтвах про народження третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] батьками записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 38-39). В судовому засіданні позивачка підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] є її рідними сестрами і дітьми [PERSON] та [PERSON] У відповідності до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Верхосульською сільською радою 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року №88, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,29 га, з яких: 3,4100 га ріллі та 0,8900 га кормових угідь в межах згідно з планом, загальною вартістю 99 660 грн. 51 коп. (а. с. 9-10). Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Верхосульською сільською радою 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року №88, та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,23 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь в межах згідно з планом, загальною вартістю 99 660 грн. 51 коп. (а. с. 8, 11). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 08 січня 2015 року, встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, виданий 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №88, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №632, власником якого записано [PERSON], належав [PERSON]. Цим же рішенням суду встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, виданий 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №88, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №515, власником якого записано [PERSON], належав [PERSON] (а. с. 15-16). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (а. с. 13). Як вбачається з довідки Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області від 19 січня 2015 року спадкоємцем померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка до дня смерті останнього проживала разом з ним у с. Сульське Білопільського району та вела спільне підсобне господарство. На день смерті [PERSON] з нею проживали та вели спільне господарство її діти [PERSON] і [PERSON] Останні є спадкоємцями померлої. Крім того, згідно з законом спадкоємцями [PERSON] є також діти останньої [PERSON] і [PERSON] Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради не посвідчувались. (а. с. 14). У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих Улянівською державною нотаріальною конторою Білопільського району Сумської області 05 березня 2015 року, спадкові справи після [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], померлої [INFO] не заведені (а. с. 28-29). На даний час позивачка має намір оформити право власності на земельні ділянки, площею 4,29 га та 4,23 га, призначені для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, які розташовані на території Верхосульської сільської ради, що на праві власності належали її померлим батькам, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини її було відмовлено так як відсутні оригінали державних актів. Через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у нотаріальній конторі та вільно розпоряджатися спадковим майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,29 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO], а також на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,23 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої [INFO]. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] і визнання за останньою права власності на земельну ділянку загальною площею 4,29 га, з яких: 3,4100 га ріллі та 0,8900 га кормових угідь, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO], а також на земельну ділянку загальною площею 4,23 га, з яких: 3,0600 га ріллі та 1,1700 га кормових угідь, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved