Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

26 квітня 2012 року між сторонами та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка Життя» укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0446/82/0102442, за яким відповідач отримав кредит в сумі 49989,72 грн.(36315,82 грн. - споживчі цілі, 1379,72 грн. - сплата страхового платежу, 12194,18 грн. - погашення боргу по іншому кредиту) строком до 26 квітня 2018 року зі сплатою 35,4% річних. Позивач просить стягнути з відповідача борг станом на 25 липня 2014 року в загальній сумі 63266,66 грн., а саме: 44166,77 грн. - тіло кредиту, з яких 2361,09 грн. прострочена заборгованість, 8786,44 грн. - заборгованість по відсотках, з яких 7579,30 грн. прострочена заборгованість, 10313,45 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків, так як останній кредит не погашає та не реагує на попередження щодо дострокового його погашення через невиконання його умов. Також представник позивача просив стягнути на користь банку сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримку позову та розгляд справи без його участі. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що належним чином виконував умови договору до 1 січня 2014 року. Погашати кредит він припинив через об'єктивні причини, так як хворів, потребував проведення операцій та лікування, в зв'язку з чим на даний час йому встановлено 3 групу інвалідності. Також він звертався до відділення банку та головного офісу з проханням з вказаних вище підстав здійснити йому реструктуризацію боргу до відновлення працездатності, проте банк проти цього заперечував. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти. Позивач умови договору виконав та надав позивачу грошові кошти у необхідній йому сумі. За умовами договору кредиту (п.3.1) позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі згідно графіка. Судом встановлено, що даний кредит було надано для споживчих цілей. До січня 2014 року відповідач сплачував кошти за кредитом, проте в подальшому він припинив будь-які виплати позивачу, що визнав у судовому засіданні. Також він не реагував як на усні вимоги про повернення кредиту, так і на письмову-претензію вимогу від 26 червня 2014 року. Відповідно до п. 7.1.2 договору передбачено, що у разі настання дефолту (неможливості позичальника проводити виплати), Банк має право без укладення додаткових угод вимагати дострокового виконання ним зобов'язань за договором, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, комісій, пені, штрафів та інших платежів згідно договору. Згідно п.п. 7.2, 7.3 встановлено, що позивач при порушенні позичальником строків виконання зобов'язань може пред'явити йому відповідні вимоги, про що повідомляє його письмово. В разі невиконання цих вимог позичальником кредитор має право вжити всіх заходів для стягнення заборгованості, які не суперечать чинному законодавству. Умови договору відповідають вимогам закону, а саме ч. 2 ст. 1050 ЦК України, за якою якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Крім того за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п.10.3). З пояснень відповідача вбачається, що проводити погашення кредиту він припинив у 2014 році, а тому згоден, що пеня нарахована саме в межах цього періоду. Таким чином станом на 25 липня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення вимог банку. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що він не проводив виплати через об'єктивні обставини, з врахуванням і того, що умови договору не передбачають звільнення відповідача від виконання умов договору за станом здоров'я. З відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 16, 514, 516, 525, 526, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved