Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

25 січня 2017 року позивачі звернулись до суду з цим позовом та просять: визнати за ними право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], яка померла 31 жовтня 2012 року, а саме, визнати за ними право власності на 1/2 ідеальні частини (за кожним) на житловий будинок з надвірними будівлями (два сараї, погріб, літня кухня), що знаходиться за адресою: вул. [PERSON] (вул.Калініна), №60, с. Тютюнниця Корюківського району Чернігівської області. Свої вимоги мотивують тим, що вони є рідними братами. Їхніми батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, які померли і на їх майно відкрилась спадщина. Зараз вони вирішили отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлим майно. Для вирішення даного питання звернулись до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надали відповідні документи про право власності померлої на спадкове майно, але нотаріус виявив, що це не є оригіналами документів, а є їх копіями. Вони намагались знайти оригінали документів, але в документах померлої їх не знайшли, звернулись до Тютюнницької сільської ради для отримання дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, але їм відмовили у видачі, бо вказаний в ньому власник помер. За таких обставин державний нотаріус проінформувала, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої на підставі копій документів. Нотаріус порекомендував вирішити дане спірне питання в судовому порядку, письмової відмови нотаріус нам не надав, пославшись на те, що це є загальновідомим фактом, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво на майно за відсутності правовстановлюючих документів. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, вони змушені звернутись до суду. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачів, і просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не прибув, про розгляд справи належним чином повідомлений, що не є перешкодою у розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, позивачі є рідними братами. Їхніми батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Батьки перебували в шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 1972 року в Тютюнницькій сільській раді Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЕЛ №276692 виданим Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Вони з батьками проживали в [INFO] по вул.. Б. Хмельницького (раніше вул.Калініна), який належав матері на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданим 25 листопада 2009 року Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області на підставі рішення виконкому сільської ради №60 від 11 листопада 2009 року. Батько [PERSON] помер 03 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЕЛ №089654 виданим 05 червня 2000 року Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого батька відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві. За життя батько не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті батька спадщину прийняли: його дружина (їх мати) та вони, бо на час смерті батька всі вищевказані особи проживали з ним та були зареєстровані з померлим за однією адресою, що підтверджується довідкою №02-22/919 від 18.11.2016 року Тютюнницької сільської ради. 31 жовтня 2012 року померла мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №195474 виданим 31 жовтня 2012 року Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлої матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №60 по вулиці Б. Хмельницького в с. Тютюнниця Корюківського району Чернігівської області, мати за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Після смерті матері спадщину прийняли вони, її сини, бо на час її смерті проживали з нею та були зареєстровані з померлою за однією адресою, що підтверджується довідкою №02-22/921 від 18.11.2016 року Тютюнницької сільської ради. Зараз вони вирішили отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлим майно. Для вирішення даного питання звернулись до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надали відповідні документи про право власності померлої на спадкове майно, але нотаріус виявив, що це не є оригіналами документів, а є їх копіями, тому відмовила у оформленні спадщини. Той факт, що позивачі є власниками спадкового нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, підтверджується документально: зведеним оцінюючим актом КРКП «Рампа» БТІ, згідно якого вартість спадкового житлового будинку становить: 47213,00 грн., свідоцтвом про смерть матері, свідоцтвами про їх народження, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого на померлу, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та іншими документами. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, будинок має загальну площу 76,2 кв.м., житлову площу 40,4 кв.м., є надвірні будівлі: два сараї, погріб та літня кухня. Садиба розташована на землях Тютюнницької сільської ради. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлої не має батьків та чоловіка, ми є дітьми померлої, що підтверджується свідоцтвами про народження, отже, ми є спадкоємцями майна померлого. Відповідно до ст. 1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідок сільської ради позивачі проживали разом з померлою на день її смерті, отже вони прийняли спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців першої черги у померлої не має. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивачів про визнання їх власниками майна житлового будинку з господарськими будівлями не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, а оскільки позивачі сплатили на користь держави судовий збір, тому ці витрати слід залишити за ними.

Outcome: approved