Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

25.02.2016 року за вх. № 2413 [PERSON], заінтересована особа Ніжинський міський відділ УДМС України в Чернігівській області звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В заяві [PERSON] зазначає, що в зв'язку з сімейними обставинами вона вимушена була звільнитись із роботи на Ніжинському механічному заводі в 1992 році і поїхала працювати в Тюменську область Російської Федерації. Вона проживала в [ADDRESS]. В подальшому вона отримала громадянство Російської Федерації і зараз є громадянкою Росії. На даний час вона повернулася проживати додому в місто Ніжин і в неї виникли перепони в отриманні посвідки на постійне проживання на території України. Фактично в неї на даний час подвійне громадянство. В неї є паспорт громадянки Росії і одночасно вона являється громадянкою України. Але паспорта громадянки України в неї не має, бо вона його не отримувала. Їй необхідно було визначитись, щоб уникнути подвійного громадянства. Вона вирішила залишитись громадянкою Росії, але постійно проживати в місті Ніжині. Щоб отримати посвідку на постійне проживання в Україні, їй необхідно було подати заяву про вихід із громадянства України. Для цього їй необхідно було звернутись в посольство України в Російській Федерації і подати заяву з відповідним переліком документів. Вона зі своїм чоловіком [PERSON] звернулась до посольства. Посольство повідомило, що потрібно отримати з Ніжинського міського відділу УДМС довідку про те, що вона була громадянкою України. В Ніжинському міському відділі УДМС, куди вона звернулась за інформацією про запит посольства, їй було запропоновано надати домову книгу з інформацією про прописку на території міста Ніжина, починаючи з 24 серпня 1991 року і до її виїзду на територію Російської Федерації. Але на даний час документального підтвердження факту її проживання в місті Ніжині не має. Домова книга по квартирі [ADDRESS] не збереглась. Паспорта громадянки України в неї також не має. Вона не може підтвердити свою реєстрацію. В зв'язку з цим їй необхідно встановити факт, що на час встановлення ( проголошення) незалежності в Україні станом на 24 серпня 1991 року вона проживала на території України. Згідно Закону України «Про громадянство» ( ст. 3 ) вона являється громадянкою України як громадянка колишнього СРСР, яка постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності. Доказом того, що вона була громадянкою України є копія свідоцтва про право власності на житло. Вказане свідоцтво про право власності на житло було видано 29 квітня 1993 року органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради народних депутатів. Квартира [ADDRESS] була передана її сім'ї на праві спільної часткової власності. На час оформлення приватизації вона була громадянкою України і надавала паспорт для оформлення приватизації. Також факт її проживання в місті Ніжині підтверджується копією трудової книжки. На момент проголошення незалежності вона працювала на Ніжинському механічному заводі. На даний час вона офіційно зареєстрована в [ADDRESS]. Реєстрація в Росії їй необхідна, так як вона отримує пенсію як громадянка Росії. В зв'язку з тим, що її пенсія зменшиться в рази у випадку оформлення українського громадянства, вона вимушена залишатись громадянкою Росії. Але фактично вона проживає в [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком та повнолітнім сином [PERSON]. Встановлення факту постійного проживання на території України дозволить підтвердити її належність до громадянства України, щоб потім вона змогла подати заяву про вихід з громадянства України та юридично оформити постійне проживання в [ADDRESS]. Просить встановити факт постійного проживання її, [PERSON], в Україні у місті Ніжині Чернігівської області станом на 24 серпня 1991 року. Представники заявниці [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності від 18 лютого 2016 року, в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, зазначених в заяві і просили встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] в Україні в місті Ніжині Чернігівської області станом на 24 серпня 1991 року. Представник заінтересованої особи Ніжинського міського відділу управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Іваненко С.М., яка діє на підставі довіреності від 19 лютого 2016 року № 3, в судовому засіданні заяву визнала і не заперечувала встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] в Україні в місті Ніжині Чернігівської області станом на 24 серпня 1991 року. Заслухавши пояснення представників заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заявника з наступних підстав. Встановлення фактів, що мають юридичне значення передбачене ч.1 ст. 256 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу положень Закону України «Про громадянство України», Указу Президента України від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час. Отже, факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, є предметом доказування по даній справі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] народилася в Україні, місто Ніжин, Чернігівської області, [INFO] (свідоцтво про народження а.с.15) та до вересня 1992 року проживала в м. Ніжині і працювала з 24.07.1980 року на заводі «Прогрес», а з 01.11.1982 року по 01.09.1992 року працювала на Ніжинському механічному заводі, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.9-10). З 13 жовтня 1992 року та станом на 06 жовтня 2015 р. працює на території Російської Федерації, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10 - 12). З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Ніжин, Чернігівської області та [PERSON], [INFO], уродженка м. Ніжина Чернігівської області уклали шлюб 25 липня 1981 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 липня 1981 року зроблено запис № 329. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища; чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того доказом того, що [PERSON] була громадянином України, є копія свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], яке видане 29 квітня 1993 року органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради на ім'я [PERSON] та членів її сім'ї (а.с.13). Згідно інформації Ніжинського міського відділу УДМС України в Чернігівській області від 01.12.2015 року № 74.23 - 4644 зазначено, що за обліковими даними Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області [PERSON], [INFO] дійсно була документована паспортом колишнього СРСР серія [NUMBER] у їхньому територіальному підрозділі. Даний паспорт вона одержала на основі паспорта [NUMBER], виданого Ніжинським МВВС Чернігівської області 23.09.1981 року в зв'язку із зміною прізвища [PERSON]. Відмітки про проставлення штампу «Громадянин України» в заявах про видачу паспортів (Ф-1) - відсутні ( а. с. 8 ). Виходячи з вимог Закону України «Про громадянство України», Указу Президента України від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню і необхідно встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] в Україні в місті Ніжині Чернігівської області станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved