Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

25 червня 2018 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних (Східне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування заявленої вимоги зазначено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER], тобто існують договірні правовідносини. Позивач у період з 05.10.2014 року по 05.12.2017 року надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], проте, відповідач не в повному обсязі здійснила оплату за отримані послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 3 293 гривні 15 копійок. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 05.10.2014 року по 05.12.2017 року в розмірі 3 293 гривні 15 копійок та, крім того, судовий збір в сумі 1 762 гривні 00 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 21). Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв з проханням розглядати справу без її участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надала. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 12.11.2018 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 18.09.2018 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішеного розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 17). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю на запит № 01-71/8216 від 17.09.2018 року, наданою головним спеціалістом юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 16). Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, а саме: позивач на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] постачає відповідачу, за місцем його проживання електричну енергію, а відповідач, в свою чергу, оплачує вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення (а.с. 8-9). Однак, порушуючи правила користування електричною енергією для населення та умови договору відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання щодо оплати вартості спожитої електричної енергії. Так, відповідно до знятих показань приладу обліку за період 05.10.2014 року по 05.12.2017 року [PERSON] було спожито 5 155 кВт/год. на загальну суму 3 448 гривень 72 копійки. Вказана заборгованість була частково сплачена і залишок склав 3 293 гривні 15 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості, що доданий до матеріалів справи (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, правил користування електричною і тепловою енергією та не виконання приписів державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричною та тепловою енергією згідно із законодавством України. У відповідності зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання; до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати зенергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності . Відповідно до п. 48 тих же Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Згідно п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних (Східне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних (Східне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) сплатило судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 1762 гривні 00 копійок (а.с. 1), а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved