Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

25.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 18.01.2002 року. У шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає дітей залишити проживати разом з нею та зберегти прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився також. Про день розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 18.01.2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які згідно довідки КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 02.05.2018 року №677 проживають разом з матір'ю по [ADDRESS] (а.с.6-8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. За клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці. Однак сторони не змогли примиритись та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не повідомив суду заперечень з цього приводу. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дочки [PERSON], [INFO], сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дочки визначити разом з матір'ю, щодо визначення місця проживання сина [PERSON], який досяг вже 14-річного віку визначається ним самим. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «[PERSON]». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved