Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

25 листопада 2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду з вимогами до [PERSON]. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (л.с.40-41). Даний позов разом з іншими позовними вимогами був у провадженні судді Шепітко І.Г., відповідно до ухвали суду від 19 січня 2015 року вимоги позивача [PERSON] роз,єднано (л.с.1) та дану цивільну справу передано до цивільної канцелярії згідно ч.3 ст.11-1 ЦПК України. 27 січня 2015 року справу призначено головуючому судді Сувертак І.В. (л.с.63), 29.01.2015р. справу передано головуючому, 30 січня 2015 року дана цивільна справа була прийнята до свого провадження головуючим суддею Сувертак І.В. (л.с.64) . Позивач [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він як власник квартири №93 в буд.№149/3 по пр. Добровольського в м. Одесі, не може проживати в своїй квартирі , оскільки квартира навмисно розтрощена і пограбована братами [PERSON]. Позивач мотивує вимоги також і тими обставинами, що відповідач громадянин Республіки Азербайджан [PERSON] шахрайським шляхом зареєструвався в його квартирі 01 березня 1995 року, а 10 лютого 1995 року відповідач зареєстрував шлюб з його донькою [PERSON], якій розірвано 26 червня 1995 року. Позивач вказує, що його донька з дружиною виїхали на ПМЖ до Німечинні в січні-лютому 1996 р., а він з відповідачем залишився проживати в даній квартирі . Позивач зазначає , що після від,їзду своєї сім,ї , в квартиру вселились брат і інша дружина відповідача з дітьми, а він там не міг проживати. Також, що в серпні 1995 році квартира була приватизована відповідачем, а позивач доклав багато зусиль щоб повернути собі квартиру, власником якої він тепер є. Позивач вважає, що квартиру в непридатний для проживання стан привів відповідач, якій навмисно пошкодив його майно, чим спричинив йому матеріальну шкоду в сум 250 000,00грн., а моральна шкода за всі 18 років складає 500 000,00 грн., яку він просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, категорично наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] і його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги і обґрунтування не визнали в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позову як безпідставного і не доказаного. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення сторін, дослідив та проаналізував представлені докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що сторони знайомі з початку 90х років минулого століття, відповідач був в фактичних шлюбних стосунках з донькою позивача, а з лютого 1995 р. по червень включно 1995 року був в зареєстрованому шлюбі з нею. В той ж е час, відповідач був зареєстрованим в спірній квартирі з згоди всіх членів родини, але позивач зазначає, що його обманули. Відповідач пояснив, що шлюб було розірвано з [PERSON], оскільки остання наполягала на виїзді за кордон на постійне місце проживання, що не бажав робити відповідач. Після від,їзду за кордон [PERSON], [PERSON] проживав в даній квартирі, однак позивач всіляко перешкоджав спокійному і нормальному проживанню, постійно звертаючись до правоохоронних органів з різними скаргами і заявами, та судів з позовами. В 2013 році [PERSON] виселився з спірної квартири, відповідно забрав всі свої речі, меблі, різні предмети інтер,єру і побуту. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] і [PERSON]. склались дуже неприємні, напруженні відносини, що вбачається з численних скарг позивача в різні інстанції країни та Республіки Азербайджан, та з негативних висловлювань [PERSON] на адресу відповідача та його представника [PERSON] в судовому засіданні. Суд приймає до уваги, що навіть під час розгляду справи в судовому засіданні, позивач поводив себе некоректно, нестримано та образливо в прояві своїх емоцій відносно відповідача і його представника , на неодноразові зауваження суду належно не реагував. В судовому засіданні встановлено, що будь-яких підстав та доказів в підтвердження позовних обґрунтувань і вимог щодо матеріальних збитків та моральної шкоди позивачем не представлено суду, з заявами чи клопотаннями позивач не звертався. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Норми ст. 57 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги без підставними і недоказаними, відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Outcome: dismissed