Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

24 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є її чоловіком і батьком їх малолітнього сина [PERSON] народження [INFO]. Одночасно з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав вона звернулася до суду і з позовом про розірвання шлюбу між нею і [PERSON], бо спільне їх життя не склалося і шлюб носить формальний характер, бо з грудня 2015 року її чоловік і батько дитини вибув з постійного місця проживання у с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області у невідомому напрямку, відомостей про його теперішнє місце перебування їй невідомо. Тільки раз чоловік їй зателефонував і повідомив, що він живе своїм життям, а її проблеми і інтереси їх сина його не цікавлять. Вона, позивач, піклується сином, повністю утримує його, в той час як відповідач взагалі не цікавиться життям сина, байдуже ставиться до благополуччя та розвитку дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про його розвиток, матеріальної підтримки на утримання дитини не надає. Останній раз відповідач бачив сина у грудні 2015 року. З посиланням на ст.ст.164,165 СК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позивач просить постановити судове рішення, яким позбавити відповідача у справі батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просила задовольнити їх. При цьому суду пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, але наразі сім'ї фактично нема, бо відповідач покинув її з сином ще в грудні 2015 року. Коли вони з відповідачем проживали однією сім'єю, він не працював: ні в Сирії, ні в Туреччині, ні вже перебуваючи в Україні, хоча він має вищу освіту, за спеціальністю фармацевт. Фактично її дитину та її саму утримують весь час її батьки, а коли вони жили у Сирії, їх утримували брати її чоловіка. Просила суд не стягувати з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі, не заперечує, щоб суд рішенням на виконання діючого законодавства України стягнув з відповідача на її користь аліменти на утримання сина до повноліття дитини. Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат Богдан В.М. просив задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків стосовно свого малолітнього сина, доля дитини відповідача не цікавить уже більше півтора останніх роки. Суд здійснював виклик відповідача у судове засідання за адресою його місця реєстрації відповідно до даних, повідомлених органом місцевого самоврядування (а.с.18). Поштові відправлення на адресу відповідача за адресою його місця реєстрації повернулися з позначкою про причину невручення «за зазначеною адресою не проживає», у зв'язку з чим суд здійснив виклик відповідача у судові засідання шляхом оприлюднення оголошень у друкованому засобі масової інформації відповідно до вимог частин 4 і 9 статті 74 ЦПК України. Відповідач у справі, будучи належним чином повідомленим про явку в судові засідання 20 лютого 2017 року і 01 березня 2017 року, про що свідчить оголошення у газеті «Запорізька правда» №5 (2374) від 02 лютого 2017 року (а.с.34-45), у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник третьої особи за довіреністю Полєшко О.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх малолітнього сина. При цьому суду наданий висновок від 01 березня 2017 року про постановлення законного і обґрунтованого рішення з даного питання, оскільки з-за відсутності відповідача за місцем відомого проживання і реєстрації спеціалісти служби у справах дітей не змогли з'ясувати його ставлення щодо позбавлення його батьківських прав. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні суду пояснили, що вони проживають у с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області, тому сім'ю позивача знають добре, іноді бували у неї в гостях. Знали вони і чоловіка позивача [PERSON], коли той жив у їх селі. Але вже більше року тому [PERSON] в селі не живе, до дружини і сина не приїжджає. Він ніколи не працював, коли жив у селі, навіть по господарству на своєму подвір'ї. Поїхав з села, бо, мабуть, йому було сумно. Хлопчик у розмові навіть не згадує свого тата. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Сторони у справі перебувають у шлюбі з 10 травня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб на а.с.6. З копії свідоцтва про народження на а.с.8 судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON] народження [INFO]. З копії довідки про реєстрацію особи громадянином України №61310/36-536-12, виданої 09 лютого 2015 року Надзвичайним і Повноважним Послом України в Турецькій Республіці, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є громадянином України (а.с.9). Відповідач у справі [PERSON] згідно довідки Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №888 від 17 листопада 2016 року входить до складу сім'ї позивача, проте згідно довідки цієї ж сільської ради №891 від 18 листопада 2016 року [PERSON] за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] не проживає з грудня 2015 року (а.с.11,12). Згідно висновку Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування від 01 березня 2017 року, районна державна адміністрація заперечень проти позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] не має, проте просить постановити рішення відповідно до діючого законодавства, оскільки думку відповідача у справі з'ясувати не вдалося з-за відсутності батька дитини за місцем проживання і реєстрації (а.с.42). З аналізу добутих у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина, матеріально його не утримує, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, з часу вибуття за межі Пологівського району Запорізької області не відвідує сина і не цікавиться ним, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на плечі позивача у справі і її батьків. [PERSON] як встановлено судом на підставі дослідження письмових доказів у справі, а саме: акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, висновку Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, довідки про склад сім'ї [PERSON] піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, сумлінно виконує свої материнські обов'язки. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного вище суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд також враховує, що відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі зазначеного і думки позивача суд стягує даним судовим рішенням з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved