Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до Івано-Франківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] помер її дідусь [PERSON]. За життя покійному належала 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша частина зазначеної квартири належить позивачу на підставі договору дарування від 06 грудня 2015 року. Жодних розпоряджень на випадок своєї смерті дід не робив. Спадкоємцем першої черги після смерті діда є батько позивача [PERSON]. Проте батько після відкриття спадщини не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через те, що вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав з дідом до дня смерті останнього. Про факт неприйняття батьком спадщини позивач дізналася з його слів лише у вересні 2016 року. Враховуючи те, що батько позивача мав переважне право на оформлення за собою права власності на спадкове майно, а також те, що на момент смерті діда позивач була неповнолітньою, тому у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин позивач просить причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини визнати поважною і визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача до суду не прибув, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 2). Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 3). Відповідно до договору дарування від 26 грудня 2015 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частку квартири двохкімнатної за номером [ADDRESS] (а.с. 4). Позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] (а.с. 5-6). [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно листа приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу від 05 вересня 2016 року за № 467/01-16, позивачу рекомендовано звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 10). Стаття 1217 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Правовідношення, які відповідають вказаним фактичним обставинам, врегульовані статтею 1272 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи рівень обізнаності позивача, її сумлінну помилку щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 1217, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved