Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

25.03.2020 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2, діючий в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.09.2019 року, який набрав законної сили 21.10.2019 року, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання. Так, [PERSON] засуджено за те, що останній 29.10.2018 року в період часу з 09.00 до 10.00 години, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу на заняття рибним добувним промислом, виданим компетентним органом, за допомогою заздалегідь виготовленого, принесеного з собою забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого риболовного засобу павук 2.2х2.2 метри у порушення п.3.14, 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства затвердженого наказом Департаменту комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п.14 ст.11 Постанови КМУ Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства, ст.27 ЗУ Про тваринний світ, усвідомлюючи протиправність своїх дій з річки Кальміус здійснив незаконний вилов риби виду пелінгас (сімейство кефалевих) у кількості 60 екземплярів, тим самим у відповідності до Додатку 1 Постанови КМУ №1209 від 21.11.2011 року Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів завдав природному середовищу істотну шкоду на загальну суму 40800 гривень. У зв`язку із тим, що питання щодо відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України, вирішено не було, просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 40800 гривень, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок Маріупольської міської ради Донецької області. Прокурор Богач О.С . повністю підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Представник Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення рекомендованою поштою судової повістки за адресою його реєстрації, проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в період часу з 09.00 до 10.00 години 29.10.2018 року, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу на заняття рибним добувним промислом, виданим компетентним органом, за допомогою заздалегідь виготовленого, принесеного з собою забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого риболовного засобу павук 2.2х2.2 метри у порушення п.3.14, 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства затвердженого наказом Департаменту комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п.14 ст.11 Постанови КМУ Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства, ст.27 ЗУ Про тваринний світ, усвідомлюючи протиправність своїх дій з річки Кальміус здійснив незаконний вилов риби виду пелінгас (сімейство кефалевих) у кількості 60 екземплярів, тим самим у відповідності до Додатку 1 Постанови КМУ №1209 від 21.11.2011 року Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів завдав природному середовищу істотну шкоду на загальну суму 40800 гривень. Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.09.2019 року, який набрав законної сили 21.10.2019 року, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч. ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та грубого порушення правил рибальства доведений вироком суду від 19.09.2019 року, який набрав законної сили 21.10.2019 року. Отже, завдання [PERSON] шкоди рибному господарству України у розмірі 40800 гривень підтверджено вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, яким відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, судове рішення набрало законної сили. За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 40800 гривень, заподіяна незаконним добуванням (збиранням) цінних видів водних біоресурсів.

Outcome: approved