Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

25.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 08 серпня 2011 року в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області померла його бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8979 га, 0,7639 га, 0,3826 га та 0,0125 га, що розташована в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 25.12.2006 року бабуся позивача склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстровим номером 754, згідно якого заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, позивач звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Проте, постановою від 20.09.2017 року, нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки через те, що у позивач відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчинені нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз'яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, на даний час позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, і в той же час, за незалежними від нього обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Спадкоємці за законом відсутні. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копіями заповіту від 25.12.2006 року реєстровий №754 та свідоцтва про смерть від 09.08.2011 року серія [NUMBER] (а.с. 4, 6). До складу спадщини після смерті [PERSON] входили наступні земельні ділянки, які належали їй на праві власності, а саме: -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7639 га, що розташована в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017 року № НВ-4803875142017 (а.с. 8, 15-17); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3826 га, що розташована в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017 року № НВ-4803875142017 (а.с. 9, 18-20); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0125 га, що розташована в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER] що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017 року № НВ-4803875202017 (а.с. 10, 21-23); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8979 га, що розташована в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017 року № НВ-4803875442017 (а.с. 8, 12-14). Позивач є єдиним спадкоємцем спадкового майна померлої [PERSON], інших спадкоємців за законом не має. Тому він звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7639 га, 0,3826 га, 0,0125 га, 4,8979 га, що розташовані в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, позивач не зміг, оскільки нотаріус відмовив йому у його видачі в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підтверджується копією постанови від 20.09.2017 року (а.с. 7). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-VІ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначені земельні ділянки виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за життя [PERSON] і вони входить до складу спадщини після її смерті, тому в порядку спадкування повинні відійти позивачу як спадкоємцю за заповітом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved