Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

26.10.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя, а саме здійснити поділ автомобілю «Тойота Рав 4», д.н. [NUMBER] , що є об`єктом сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.12.2007 позивач уклав шлюб з відповідачкою по справі [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яке отримано судом 09.09.2020 та по якій 21.09.2020 відкрито провадження у справі № 335/7626/20. В період перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, тип загальний легковий універсал-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на її ім`я відповідачки. Оскільки автомобіль придбано в період шлюбу, то належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивач пояснює, що відповідачка не має прав та ні коли спірним автомобілем не керувала. Відповідно до висновку про вартість за вих № 53/09/20 від 06.10.2020, складений ТОВ «Укрспецекспертиза» вартість автомобіля складає 95 000,00 грн. Вважає за можливим поділити майно, а саме автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнавши за позивачем право особистої власності на нього, стягнути з позивача на користь відповідачки в рахунок компенсації її вартості належної їй 1/2 частки спільного майна 47500 грн. Ухвалою суду від 04.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Судове засідання у справі призначено на 03.12.2020. 03.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач підтвердила, що в період перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на її ім`я. Відповідач вважає за можливим поділити спірний автомобіль способом, визначеним у позові й згодна на отримання компенсації належної їй 1/2 його частини. Одночасно Відповідач повідомила, що спірний автомобіль перебуває в арешті. Згідно із заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2016 у справі № 243/2181/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №MRTG-000000014091 від 12.08.2008 станом на 16.02.2016 в сумі 19095,32 доларів США, що за курсом 23,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.02.2016 складає 458 287,68 грн. Окрім того, судовим рішенням стягнуто з відповідачки судові витрати: судовий збір у сумі 3452,75 грн. та витрати, пов`язані із публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі 420,00 грн. Також відповідач зазначила, що правонаступником публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є акціонерне товариство «Альфа-банк». З метою примусового виконання зазначеного рішення Дружківським міським ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження № 51517340 від 24.06.2016 з виконання виконавчого листа, виданого 03.06.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі №243/2181/16-ц. В рамках цього виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника від 13.12.2018 на підставі якої накладеного арешт автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У відзиві на позов, відповідачем також заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», акціонерне товариство «Альфа-банк» та Дружківський міський відділ державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Ухвалою суду від 03.12.2020 судом залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», акціонерне товариство «Альфа-Банк», Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), встановлено третім особам строк для подання пояснень щодо позову. 21.12.2020 до суду позивачем подано уточнений позов, з урахуванням інформації наданої відповідачем у відзиві на позов та залучених третіх осіб у справі. Зокрема, зазначив, що на теперішній час ним сплачено на користь відповідачки в рахунок компенсації її вартості належної їй 1/2 частки спільного майна 47 500 грн. (згідно вартості визначеної у висновку про вартість за складеному ТОВ «Укрспецекспертиза»), так як відповідно до відзиву відповідач не заперечувала проти запропонованого порядку поділу. Як доказ сплати вартості компенсації надав копію квитанції № TR.46434959.52041.24675 від 18.12.2020, видану Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», вважає, що через це з нього не підлягає стягненню зазначена сума. З урахуванням уточненого позову, просить суд здійснити поділ автомобілю марки Toyota, модель RAV 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за позивачем право особистої власності на автомобіль. Зняти арешт з автомобілю марки Toyota, модель RAV 4, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, винесеної заступником начальника відділу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Листопад Світланою Іванівною, серії ВП № 51517340 від 13.12.2018 року. Уточнений позов направлений позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу і третім особам. 06.01.2021 до суду від третьої особи Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли заперечення на позов. У запереченнях зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВН № 51517340 з виконання виконавчого листа № 2/243/1319/2016, виданого Слов`янським міськрайонним судом 03.06.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 462 160,43 грн. Згідно інформації МВС України за боржницею зареєстрований автомобіль TOYOTA реєстраційний номер [NUMBER] , на який державний виконавцем накладено арешт та він оголошений у розшук. 16.12.2019 виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі зазначеного, просить залишити позовні вимоги без задоволення. 22.02.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву. У відзиві відповідач повідомила, що позивач компенсував позивачу 1/2 частину вартості спірного автомобіля, тому відповідач вважає доцільним за можливим поділити спірний автомобіль шляхом визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль. Окрім того, відповідач зазначила, що її боргові зобов`язання виникли ні через борги подружжя, а через те, що вона поручилась за виконання кредитних зобов`язань громадянкою [PERSON] 22.02.2021 до суду від позивача надійшов уточнений позов. Уточнені обставини, у зв`язку з обставинами встановленими рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2020 у справі № 335/7626/20 щодо розірвання шлюбу, укладеного між сторонами та набранням судового рішення законної сили. З урахуванням зазначеного, просить суд здійснити поділ автомобілю марки Toyota, модель RAV 4, тип загальний легковий універсал-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] , колір сірий, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за позивачем право особистої власності автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, тип загальний легковий універсал-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] , колір сірий. Зняти арешт з автомобілю марки Toyota, модель RAV 4, тип загальний легковий універсал-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, винесеної заступником начальника відділу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Листопад Світланою Іванівною, в рамках виконавчого провадження № 51517340, від 13.12.2018 року. Уточнений позов направлений позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу і третім особам. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви та посилаючись на норми сімейного та цивільного кодексів України, практику Верховного Суду просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином. Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у запереченнях, які надійшли до суду 06.01.2021 прохав здійснити розгляд справи без участі уповноваженого представника відділу. Треті особи ПАТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа Банк» у судове засідання не з`явились. Повістки про виклик до суду отримані 01.03.2021 причини неявки суду не повідомлені. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог, є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши думку сторін та їх представників, суд вважає встановленими такі обставини та правовідносини. 12.12.2007 між позивачем і відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1635, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . 02.02.2018 за [PERSON] , як власницею, зареєстровано автомобіль марки TOYOTA, модель RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , колір сірий. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2016 у справі № 243/2181/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З метою примусового виконання зазначеного рішення відкрито виконавче провадження №51517340 від 24.06.2016 з виконання виконавчого листа №2/243/1319/2016, виданого 03.06.2016 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі №243/2181/16-ц. В рамках цього виконавчого провадження винесено Постанову про арешт майна боржника від 13.12.2018 на підставі якої накладеного арешт на спірний автомобіль. На підставі постанови про арешт майна боржника від 13.12.2018, винесеної заступником начальника відділу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Листопад Світланою Іванівною, в рамках виконавчого провадження № 51517340, накладено арешт на майно боржника ( [PERSON] ), а саме автомобіль марки Toyota, модель RAV 4, тип загальний легковий універсал-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою від 16.12.2019 заступником начальника відділу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Листопад Світланою Іванівною у виконавчому провадженні 51517340 виконавчий документ повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до висновку про вартість за вих № 53/09/20 від 06.10.2020 складений ТОВ «Укрспецекспертиза» вартість автомобіля складає 95 000,00 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7626/20 від 24.11.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 24.12.2020. 18.12.2020 [PERSON] сплачено [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобілю марки TOYOTA, модель RAV4, р.н. [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції № TR.46434959.52041.24675 від 18.12.2020 року Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк». Таким чином, із досліджених судом доказів судом вбачається, що з 12 грудня 2007 року по 24 грудня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наданими суду доказами. Відповідно до вимог статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачені ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Статтею 69 СК України встановлено право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За приписами ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісною власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом встановлено, що під час шлюбу, а саме 02.02.2018 сторони придбали у власність автомобіль марки TOYOTA, модель RAV4, р.н. [NUMBER] , 2006 року випуску. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 60 СК України, даний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тобто становлять по 1/2 частки, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 4 ст. 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є річ неподільна, що є загальновідомим фактом. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач погодилась на отримання половини вартості спірного автомобіля, яка визначена згідно висновку про вартість автомобіля ТОВ «Укрспецекспертиза» у розмірі 95 000,00 грн., а позивачем 18.12.2020 року сплачено на користь відповідача кошти у розмірі 47 500,00 грн. З урахуванням наданих доказів та досліджених обставин, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині поділу спільного майна. Щодо вимоги позивачки про зняття арешту з автомобіля марки TOYOTA, модель RAV4, р.н. [NUMBER] , 2006 року випуску, суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За інформацією, яка міститься в матеріалах справи, на автомобіль накладено арешт постановою заступника начальника відділу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.12.2018 в рамках виконавчого провадження № 51517340. Частинами першою та другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. В одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Вказана позиція викладена у постанові ВС від 19 лютого 2020 року по справі № 615/1364/16-ц (провадження № 61-6575св19). Враховуючи те, що у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя (основної вимоги) суд визнає право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель RAV4, р.н. [NUMBER] , 2006 року випуску, на який постановою державного виконавця накладений арешт, тому вимоги позивача про зняття арешту в частині вказаного спірного майна підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 950,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved