Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

24 червня 2019 року представник АТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення, в обґрунтування якого зазначив, що 07.02.2013р. ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у розмірі 8695,53 грн. 08.02.2013р. Самарським районним судом видано судовий наказ у справі №206/773/13 про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 8695,53 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 114,70 грн. 29.10.2018р. ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано судовий наказ. Відповідно до довідки про склад сім`ї №9587 від 13.10.2017р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за даною адресою надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення на підставі укладених з [PERSON] договорів №20-3563 та №3563 від 21.03.2018р. Відповідно до умов договорів, споживачі свої зобов`язання не виконали, тому АТ «ДТЕК Дніпроенерго» вимушено звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Розрахунки за надані послуги споживачами проводилися несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.01.2013р. становить 8695,53 грн. в тому числі за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2010р. по 31.12.2012р. у розмірі 3889,41 грн., та за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.12.2010р. по 31.12.2012р. у розмірі 4806,12 грн. Споживачам щомісяця надсилались письмові повідомлення про розмір поточних платежів та наявність заборгованості за надані послуги, але заборгованість перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» залишається неоплаченою. У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом в якому просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «ДТЕК Дніпроенерго» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у розмірі 8695,53 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. 08 липня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 08 листопада 2019 року заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «ДТЕК Дніпроенерго» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної водою та послуги з водовідведення у розмірі 8695,53 грн. Стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. 11 листопада 2020 року ухвалою суду заочне рішення від 08 листопада 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вони просять стягнути заборгованість з відповідачів за комунальні послуги за період, коли вони всі були зареєстровані та проживали в квартирі [ADDRESS] . Акт про не проживання, був складений у 2020 році та відповідачі не були позбавлені права прийти та надати документи на підтвердження факту не проживання за адресою, однак до них ніхто не звертався. Подавалася заява про видачу судового наказу, жодної інформації, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають за адресою у них не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що в квартирі окрім нього були зареєстровані інші мешканці за яких він не буде сплачувати борг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 2011 року вона не мешкає квартирі [ADDRESS] та наразі є зареєстрованою та мешкає за іншою адресою, а саме в будинку [ADDRESS] , просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї №9587 від 13.10.2017 виданої Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» на підставі договорів №20-3563 та №3563 від 21 березня 2018 року, надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у жиле приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с.9-14). Відповідач [PERSON] на підтвердження своїх заперечень щодо не проживання її та [PERSON] за спірною адресою, надала суду копії довідок про склад сім`ї №4556 від 23.10.2020 та №387 від 29.01.2021, виданих Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур та копії паспортів з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 22.11.2019 та згідно акту обстеження домогосподарства від 13.10.2020, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2011 року. (а.с.65, 95). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживачі відповідно до ч.1 ст.68 Житлового Кодексу України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.09.1992 (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно Постанови Кабінету міністрів України № 45 від 24.01.2006 та №5 від 14.01.2009), зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З виписок із особового рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] вбачається, що у відповідачів перед позивачем АТ ДТЕК «Дніпроенерго» утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2010 по 31.12.2012 у розмірі 3889,41 грн. та заборгованість з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.12.2010 по 31.12.2012 у розмірі 4806,12 грн., а всього заборгованість станом 01.01.2013 складає 8695,53 грн. (а.с.15-16). Суд критично ставиться до посилань відповідача [PERSON] відносно того, що за спірною адресою вони з [PERSON] не проживають з 2011 року, оскільки вони на момент утворення заборгованості були зареєстрованими за вказаною адресою та мали належним чином виконувати свої зобов`язання. Фактичне не проживання спірною за адресою не є підставою для звільнення відповідачів від обов`язку належно виконувати зобов`язання. Незаконними діями відповідачів заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст.15 ЦК України охороняються законом і позивач обґрунтовано у відповідності зі ст.16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення, оскільки відповідачі не в повному обсязі виконали прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у розмірі 8695,53 грн. Разом з цим судом встановлено, що позивач звертався до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року, було скасовано виданий 08 лютого 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 8695 грн. 53 коп. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с.7). Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути солідарно на користь позивача з відповідачів понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 1806,30 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, які зараховані до суми судового збору за подання теперішньої позовної заяви, в розмірі 114,70 грн., а всього судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved