Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

25.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.10.2015 року Дзержинським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1153. В обґрунтування позову зазначено, що шлюбні відносини між сторонами не склались із самого початку. Фактично одразу після реєстрації шлюбу відповідач покинув сім'ю та почав налагоджувати своє особисте життя. Сімейні стосунки сторони не підтримують, дітей від шлюбу не мають. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Учасники справи у підготовче засідання не з'явились. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 129 ЦПК України. Причин неявки відповідач не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно наявної в матеріалах справи заяви, відповідач [PERSON] підтвердив згоду на розірвання шлюбу із позивачем, заперечень з приводу поданого позову не має. (а.с. 16) У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб (повторне), серії [NUMBER] 15.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON], Дзержинським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис 1153. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено не було. (а.с. 17) Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, примирення та збереження шлюбу неможливе, відповідач не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Судовим розглядом встановлено, що сторони дітей не мають, спільного господарства не ведуть, спору з приводу майна подружжя не існує. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved