Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

26.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до [PERSON] , третя особа ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЯ НЕРУХОМОСТІ». 06.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено попереднє судове засідання. 04.03.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну відповідачки [PERSON] на належного відповідача [PERSON] 13.11.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підтвердження чого надано Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 23.03.2009 року. Протягом 26-27 червня 2014 року він чув сильні механічні удари від будівельних робіт з квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над його квартирою. 27.06.2014 року повернувшись з роботи, виявив у своїй квартирі, у якій місяць назад було зроблено косметичний ремонт, пошкодження, а саме: тріщина в несучій стіні у великій кімнаті перед телевізором; тріщина на прилеглій несучій стіні за дверима туалету з тріщиною на карнизі; тріснуті в місцях стиків у кутах пінопластові карнизи під стелею; на кухні у двох прилеглих до фасадної стінах, нижче карнизу на 2 см відкололась штукатурка довжиною понад 1 м. Після виявлення зазначених порушень одразу запросив власницю квартири [ADDRESS] до своєї квартири, остання оглянула пошкодження і пообіцяла усунути всі пошкодження шляхом проведення ремонтних робіт та відшкодування матеріальної шкоди, а також, у подальшому, проводити ремонтні роботи у своїй квартирі таким чином, щоб не спричиняти шкоду власникам інших квартир. Однак матеріальну шкоду не відшкодовано. Крім того, 27.06.2014 року про зазначену вище подію поставив до відома ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЯ НЕРУХОМОСТІ». Просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 64 000, 00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. У судовому засіданні 04.06.2020 року сторони відсутні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про завершення розгляду справи за його та позивача [PERSON] відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився жодного разу, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Третя особа ТОВ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЯ НЕРУХОМОСТІ», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечили повторно, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахувавши думку представника позивача про те, що останній не заперечує проти заочного вирішення справи, а також з огляду на те, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суду про поважність причин його неявки, не подав відзив, суд приходить до висновку про можливість завершення розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем [PERSON] підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підтвердження чого надано Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 23.03.2009 року (а.с. 5-6). Позивач [PERSON] зазначив, що протягом 26-27 червня 2014 року він чув сильні механічні удари від будівельних робіт з квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над його квартирою. 27.06.2014 року повернувшись з роботи, виявив у своїй квартирі, у якій місяць назад було зроблено косметичний ремонт, пошкодження, а саме: тріщина в несучій стіні у великій кімнаті перед телевізором; тріщина на прилеглій несучій стіні за дверима туалету з тріщиною на карнизі; тріснуті в місцях стиків у кутах пінопластові карнизи під стелею; на кухні у двох прилеглих до фасадної стінах, нижче карнизу на 2 см відкололась штукатурка довжиною понад 1 м. Після виявлення зазначених порушень одразу запросив власницю квартири [ADDRESS] до своєї квартири, остання оглянула пошкодження і пообіцяла усунути всі пошкодження шляхом проведення ремонтних робіт та відшкодування матеріальної шкоди, а також, у подальшому, проводити ремонтні роботи у своїй квартирі таким чином, щоб не спричиняти шкоду власникам інших квартир. Однак матеріальну шкоду, розмір якої складає 64 000, 00 грн., не відшкодовано, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (правова позиція ВС від 27.12.2019 року, справа № 686/11256/16-ц). Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. З огляду на те, що відповідач у справі в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, свій обов`язок щодо доведення відсутності вини у завданні шкоди не виконав, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, відповідач [PERSON] має сплатити на користь позивача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved