Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.06.2018 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулись з позовом, де третьою особою виступає [PERSON], про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0001/82/38365 від 23.11.2006 року до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 23.11.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0001/82/38365, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 94200,00 доларів США. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 22.11.2016 року. Відсоткова ставка за договором сторонами узгоджена на рівні 14,00% річних. Вказують, що 09.02.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №014/0001/82/38365/Д1, згідно якого сторони змінили строк виконання умов договору до 22.11.2022 року. Також, 16.07.2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/0001/82/38365/81-1-0-00/7912, відповідно до умов якої сторони узгодили розмір фактичної заборгованості позичальника станом на 16.07.2014 року з урахуванням невиплачених позичальником відсотків у звязку з невиконанням позичальником умов договору. Вказують, що з метою забезпечення виконання зобовязань позичальником [PERSON], між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено договір іпотеки №011/0001/20390, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №7386. Предметом іпотеки за договором виступає нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 172,50 кв.м., житловою 54,40 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Гусятинська, 59 та земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок. Також, звертають увагу суду на те, що 27.10.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було ухвалено рішення по справі №2-3053/10, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» були задоволені в повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0001/38365 від 23.11.2006 року у розмірі 709403,23 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.11.2010 року. Зазначають, що позичальник [PERSON] продовжувала невиконання рішення суду та умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 02.03.2018 року заборгованість позичальника становить 72681,55 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1938380,31 грн.) та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 48178,91 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1284907,25 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 20454,43 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 545509,34 грн.); заборгованість за відсотками 24502,64 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 653473,06 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в сумі 24225,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 646080,54 грн.). Позивач стверджує, що на виконання умов договору на адресу позичальника та відповідачки були направлені письмові вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, однак станом на дату подання позову до суду вимоги банку відповідачем та боржником не виконані. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На основі викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0001/82/38365 від 23.11.2006 року у сумі 72681,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 1938380,31 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 172,50 кв.м., житловою 54,40 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Гусятинська, 59 та земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений житловий будинок площею 0,0715 га, який належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 21.06.2006 року за №1385151, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 1720724 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.12.2018 року було задоволено заяву Акціонерного товариства\~«[PERSON]\~Аваль» про\~заміну\~сторони\~та замінено позивача [PERSON] товариство «[PERSON] банк Аваль» на [PERSON] акціонерне товариство «ОКСІ [PERSON]» по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], де третьою особою виступає [PERSON], про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0001/82/38365 від 23.11.2006 року (а.с.119-120). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.01.2019 року було задоволено заяву ПАТ «ОКСІ [PERSON]» та замінено позивача [PERSON] акціонерне товариство «ОКСІ [PERSON]» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОКСІ [PERSON]» до [PERSON], де третьою особою виступає [PERSON], про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0001/82/38365 від 23.11.2006 року (а.с.132-133). Також, ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.02.2019 року було задоволено заяву ТОВ «Укрфінанс Груп» та замінено позивача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на [PERSON] по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до [PERSON], де третьою особою виступає [PERSON], про захист порушеного права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/0001/82/38365 від 23.11.2006 року (а.с.190-191). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до його початку надала суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність та не фіксувати судове засідання технічними засобами, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомленою про час та місце розгляду даної справи в суді, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0001/82/38365, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 94200,00 доларів США. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 22.11.2016 року. Відсоткова ставка за договором сторонами узгоджена на рівні 14,00% річних (а.с.9-15). 09.02.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №014/0001/82/38365/Д1, згідно якої сторони змінили строк виконання умов кредитного договору №014/0001/82/38365 до 22.11.2022 року (а.с.18). 27.10.2010 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було ухвалено заочне рішення по справі №2-3053/10, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» були задоволені в повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0001/38365 від 23.11.2006 року у розмірі 709403,23 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.11.2010 року (а.с.37-38). Також, 16.07.2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/0001/82/38365/81-1-0-00/7912, відповідно до умов якої сторони узгодили розмір фактичної заборгованості позичальника станом на 16.07.2014 року з урахуванням невиплачених позичальником відсотків у звязку з невиконанням позичальником умов договору (а.с.20-21). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] станом на 02.03.2018 року виникла заборгованість, яка становить 72681,55 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1938380,31 грн.) та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 48178,91 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1284907,25 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 20454,43 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 545509,34 грн.); заборгованість за відсотками 24502,64 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 653473,06 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в сумі 24225,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 646080,54 грн.). Також, з метою забезпечення виконання зобовязань позичальником [PERSON], між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено договір іпотеки №011/0001/20390, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №7386. Предметом іпотеки за договором виступає нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 172,50 кв.м., житловою 54,40 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Гусятинська, 59 та земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок (а.с.25-28). Додатковим договором до договору іпотеки №011/0001/20390 від 09.02.2009 року сторонами договору іпотеки було узгоджено строк виконання основного зобовязання позичальником до 22.11.2022 року (а.с.29). При цьому, в матеріалах справи наявні повідомлення, адресовані відповідачці та третій особі з приводу усунення допущених позичальником порушень кредитного договору від 07.11.2017 року (а.с.39-42). \~ \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За визначенням ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, іпотека є способом задоволення забезпечених нею вимог іпотекодержателя (отримання виконання) за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, пунктом 5.2. договору іпотеки від 23.11.2006 року передбачено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, який зазначено у кредитному договорі, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. При цьому, як вбачається зі звіту №03-18-М67 про оцінку ринкової вартості майна від 02.04.2018 року (а.с.32-33), ринкова вартість житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 172,5 кв.м., що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 7310136300:15:004:0091, площею 0,0715 га, за адресою: м.Чернівці, вул.Гусятинська, 59 станом на 02.04.2018 року становить 1720724,00 грн., в тому числі: вартість будинку становить 1545041 грн., вартість земельної ділянки 175683 грн. Також, згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №145571043 від 15.11.2018 року (а.с.164), 15.11.2018 року на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 172,5 кв.м., що розташований в м.Чернівці, вул.Гусятинська, 59, зареєстровано обтяження; обтяжувач [PERSON]. Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Окрім того, статтею 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Підпунктом ґ) пункту 18 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»від 16.04.2004 р. №7 визначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України і статті 120 Земельного кодексу України. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-2цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-253цс16, від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16, від 22.06.2017 року у справі №569/4806/15-ц. Від наведених правових позицій не відійшов і Верховний Суд при прийнятті ним постанов від 14.03.2018 року у справі №359/2801/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №686/9580/16-ц. Таким чином, суд приходить до висновку, що у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, права власності або права користування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд вирішуючи позов по суті, враховує також і ту обставину, що письмовий відзив від належним чином повідомленого про дату та місце розгляду справи відповідача до суду не надходив та факти порушення умов кредитного договору третьою особою по справі сторонами не оспорювались, як і не оспорювалась заміна позивача по справі його правонаступником. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог та понесені позивачем витрати на проведення експертизи вартості нерухомого майна в сумі 2500 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №666427 від 28.03.2018 року (а.с.34). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення в повному обємі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved