overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

25.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Клопотань про зміну прізвища не заявляла. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.05.1997 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 024291, видане Дільничною сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 28.05.1997 року) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно зі\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що відповідач у жовтні 2017 року добровільно покинула квартиру і з того часу постійно не проживає в ній, при цьому не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить її сім`ю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні представник позивача і третя особа пред`явлений позов підтримали та наполягали на задоволенні. Будучи допитаним судом в якості свідка третя особа підтвердив, що в жовтні 2017 року відповідач добровільно покинула спірну квартиру; з того часу вона не проживає в квартирі без поважних причин та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. 13.11.2019 судом, за згодою представника позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є наймачем і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] ( далі - Квартира), яка належить до державного і громадського житлового фонду; за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а.с. 12). Приєднаним до справи актом від 17.09.2019 (а.с. 13) і показаннями допитаного судом свідка, які повністю узгоджуються між собою, підтверджується факт непроживання відповідача в Квартирі з жовтня 2017 року та її ухилення від оплати жилого-комунальних послуг, що свідчить про втрату відповідачем інтересу до вказаного житла. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв`язку з доведенням позивачем факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання свого сина. Ухвалою судді від 09.10.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк сторони процесуальні заяви по справі (відзив на позов і відповідь на відзив) суду не надіслали, в зв`язку з цим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 3). Як убачається з позовної заяви натепер дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні, водночас відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 25.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання своїх дітей. Ухвалою судді від 09.10.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк сторони процесуальні заяви по справі (відзив на позов і відповідь на відзив) суду не надіслали, в зв`язку з цим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2011 (а. с. 9). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 10) та доньку [PERSON] , [INFO] . Як убачається з позовної заяви натепер діти проживають разом із позивачем і знаходяться на її утриманні, водночас відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25.01.1997 Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №43, з відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 25.01.1997 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Спір про майно відсутній. Ухвалою суду від 30.10.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 25.01.1997 сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №43. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну дитину - сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 25 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, небажання проживати разом, відсутність взаєморозуміння та довіри, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. З початку 2019 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через судовий виклик на веб-сайті суду, не повідомила про причини неявки, відзив не подавала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

25.09.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 23 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. З травня 2017 не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вказує, що в січні 2019 року вона разом з сином переїхала проживати в місто Нововолинськ. На даний час проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити нову сім`ю. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик опублікований на веб-сайті відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Ухвалою суду від 27.09.2019 позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

25.09.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31.01.2001 зареєстрував шлюб з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, з 2015 року проживають окремо, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.01.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №11. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не оспорила ту обставину, що стосунки між сторонами припинилися з 2015 року. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

25.09.2019 до суду заявлено позов [PERSON] , в якому він вимагає розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01 листопада 1990 року Андрушівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Однак відповідачка [PERSON] відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу в РАГС, а тому він змушений звертатися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. На протязі тривалого часу між нами не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя, різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, вирішення нагальних сімейних та звичайних життєвих питань. Внаслідок цього між ними виникли вкрай напружені та ненормальні стосунки, вони стали чужими людьми і їхній шлюб на протязі тривалого періоду є формальним. Він намагався зберегти сім`ю та шлюб, проте це позитивних наслідків не дало. На даний час подружні відносини між ними припинено.Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , строк на примирення не надавати, а витрати по оплаті судового збору залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду телефонограму в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного КодексуУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Від спільного шлюбу мають повнолітніх дітей. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved