Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

26 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON], [PERSON] з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, яку прийняли усиновлений син останнього [PERSON] та рідний брат померлого [PERSON] Зазначає, що про смерть батька та де він мешкав дізнався лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини в липні 2014 року, оскільки після розлучення батьків він не підтримував жодних стосунків з батьком, який також не спілкувався з ним. Оскільки йому не було відомо про смерть батька, поховання останнього здійснив [PERSON] Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустив через поважні причини, просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явився, його представник [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги, мотивуючи тим, що позивач не спілкувався з батьком, а тому не знав про смерть останнього. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, його представник [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову, оскільки поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини суду надано не було. Відповідач [PERSON] позов визнав і просив його задовольнити. При цьому пояснив, що позивач є сином його рідного брата [PERSON] від першого шлюбу, а відповідач [PERSON] - усиновлений син від іншого шлюбу. За життя позивач взагалі не підтримував ніяких стосунків з батьком. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 19). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2014 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] до нього та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заслухавши представників сторін, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON], [PERSON] (а. с. 7). З копій Державних актів на право власності на земельну ділянку та технічного паспорта вбачається, що [PERSON] на праві власності належали земельна ділянка площею 0,0210 га, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,1094 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, та 35/100 частки житлового будинку, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 3, 4, 9-11). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 8). Відповідно до копії спадкової справи спадщину після смерті [PERSON] прийняли син померлого [PERSON] і рідний брат [PERSON] (а. с. 20-28). Сідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є дружиною відповідача [PERSON], який доводиться рідним братом [PERSON] Позивач [PERSON] є рідним сином останнього від першого шлюбу. Після того, як батьки розлучилися позивач з батьком не спілкувався та не виявляв такого бажання. У [INFO] [PERSON] помер, вона разом з чоловіком його поховали, позивач на похоронах присутнім не був, про смерть батька йому ніхто не повідомив, оскільки останній з ними не спілкувався. Через 40 днів після смерті її чоловік подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а через півроку від нотаріуса вони дізналися, що заяву про прийняття спадщини подав також прийомний син померлого [PERSON], у зв'язку з чим у липні 2014 року вирішили розшукати позивача, щоб він також прийняв спадщину. Свідок [PERSON] показала, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] і [PERSON] Позивач є рідним сином останнього від першого шлюбу. З батьком позивач взагалі не спілкувався, не виявляв такого бажання. Оскільки останній не знався з батьком, то про смерть і похорони йому нічого не говорили. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача [PERSON] позивач проживає в [ADDRESS], а його батько проживав у [ADDRESS]. Позивач стосунки з батьком не підтримував, оскільки в останнього була інша сім'я. Крім того, представник визнала, що позивач не знав де проживає батько, бо не цікавився. Відповідно до ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не надав суду достатніх і допустимих доказів наявності обставин, що перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини, існування труднощів, які мають об'єктивний, непереборний характер для прийняття спадщини. Посилання останнього на те, що він не знав про смерть батька та відкриття спадщини не є такими поважними причинами, у розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Як встановлено судом, позивач мешкав в одному населеному пункті зі своїм батьком, проте не підтримував з ним жодних стосунків. На час відкриття спадщини йому виповнився 31 рік. Враховуючи викладене та те, що необізнаність позивача про смерть батька внаслідок того, що вони не підтримували ніяких стосунків між собою, не є поважною та об'єктивною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed