overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання 25.04.2016 року не прибув, в поданій заяві від 22.04.2016 року позов визнав, просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 12.08.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та вони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4,7-9). Згідно положень ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони з листопада 2015 року спільного господарства та бюджету не ведуть та проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають після надання судом їм строку для примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значними - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу, з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 24 листопада 1999 уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинною розірвання шлюбу стало те, що вони виявились різними людьми, між ними немає взаємопорозуміння та мають різні погляди на життя і шлюбно-сімейні відносини, які між ними припинені з лютого 2009 року. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл сумісного майна та проживання дитини не виникає, син буде проживати з відповідачкою. На примирення позивач не згоден і просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Позовна заява одночасно містить клопотання про слухання справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 24 листопада 1999 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, позивач є інвалідом другої групи. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з лютого 2009 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам. Враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, згідно вимог статті 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів до досягнення сином повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що 13.06.2009 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склались, оскільки відповідач вживає наркотичні засоби, останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тричі відбував покарання в місцях позбавлення волі. Стверджує, що сина [PERSON] утримує сама, так як відповідач коштів на його утримання не дає. Сторони в судове засідання не зявились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 119804. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Кошти на утримання дитини відповідач не дає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, згоду відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей (а.с. 17). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 118 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, є приватним підприємцем, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просить його задовольнити, мотивуючи свій позов тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживав з матірю, відповідач сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття. З 10.09.2013 року син навчається в Первомайському професійному ліцеї. Батько матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду, до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимоги згоден в повному обсязі. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є батьком [PERSON] ( а.с.6). [PERSON] є учнем Первомайського професійного ліцею, наказ про зарахування № 2 «3-УДЗ» від 30.08.2013 року по 27.06.2016 року, що підтверджується довідкою № 381 від 12.11.2015 р. (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення періоду навчання, або до досягнення дитиною 23 річного віку, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Так, згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчатися і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З відповідача також підлягає стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн. на користь Держави відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 20.04.1991 року, від шлюбу мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1991 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року, від шлюбу дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, вона з відповідачем уклала шлюб 23.08.2013 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] [INFO]. Відповідач знаходиться у працездатному віці, працює на «Придніпровській залізниці», має стабільний заробіток і тому має можливість забезпечувати доньку. Інших дітей у відповідача немає. Домовитись з відповідачем про його добровільну матеріальну допомогу на утримання доньки позивачці не вдалося, тому вона звертається з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. Просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ З свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 255080 від 23.08.2013 року встановлено, що 23.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Шибецька» (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії І-КИ № 477548 від 11.03.2014 року встановлено, що 03.03.2014 року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працює,\~\~у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 23.08.2013 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем припинила. Приводом для припинення сімейних відносин стала відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обв'язки з ведення спільного господарства, через це в родині постійно виникали сварки. Втрата почуття взаємоповаги один до одного, відсутність нормального морального клімату в родині, призвели до припинення родинних відносин, з зазначених підстав просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2013 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Саксаганським відділом реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 341 (а.с. 12). З свідоцтва про народження серії І-КИ № 477548 від 11.03.2014 року встановлено, що 03.03.2014 року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною для розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обв'язки з ведення спільного господарства, через це в родині постійно виникали сварки Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивачки, який був нею сплачений при подачі позовної заяви до суду . На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

24.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що відповідачка є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 09.09.2015 р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Артемівської міської ради від 11.11.2015 р. за № 262 її призначено опікуном над [PERSON], [INFO]. Відповідно до зазначеного рішення вона зобов'язана оформити всі виплати, передбачені законодавством України, у відношенні до підопічного, а також звітувати про зроблену нею роботу. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідачки аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмір 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити її позовні вимоги, розглянути справу в її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про день, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. Матір'ю у свідоцтві про народження дитини записана відповідачка [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 09.09.2015 р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням виконкому Артемівської міської ради від 11.11.2015 р. за № 262 [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

24.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебували у шлюбних відносинах, від яких вони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved