Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

25.06.2018 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення графіку спілкування з дитиною. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони у шлюбі не перебували, донька проживає з відповідачем, яка перешкоджає позивачу у спілкуванні із дитиною. [PERSON] стверджував, що в інтересах дитини його участь у вихованні доньки може бути визначена у такий спосіб : -зустрічі щотижня в п`ятницю з 17.00 до 20.00 години протягом шести місяців у присутності матері та після спливу шести місяців без присутності матері; -зустрічі щотижня в неділю з 10.00 до 13.00 години протягом шести місяців у присутності матері та після спливу шести місяців без присутності матері; -зустрічі у літній період (з червня місяця по серпень місяць включно) згідно з таким графіком - щотижня з п`ятниці з 17.00 по суботу включно. Місце побачень: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 5.12.2018 року до спільного розгляду із первісним позовом прийнята зустрічна позовна заява [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послалась на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не утримує. Представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав, вважав, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. [PERSON] зустрічний позов підтримала, просила побавити [PERSON] батьківських прав, відповідно, у задоволені первісного позову відмовити. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в останнє судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), про причини неявки не повідомив. В процесі розгляду справи представники орану опіки вважали, що підстави для позбавлення батька батьківських прав відсутні, підтримали висновок органу опіки та піклування МРА ОМР від 14.05.2018 року про участь батька у спілкуванні із донькою №1119/01-20, за яким доцільним є перебування дитини із батьком щотижня в п`ятницю з 17.00 по 20.00 годин та в неділю з 10.00 по 13.00 годин протягом шести місяців у присутності матері та після спливу 6 місяців без присутності матері. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За статтею 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У випадках, визначених статтею 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав: 1. не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3. жорстоко поводяться з дитиною; 4. є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5. вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6. засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» для вирішення такого спору судом враховуються конкретні обставини справи, доведеність винної поведінки когось із батьків, ставлення батьків до дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов*язків. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується повторно виданим 07.03.2018 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області свідоцтвом про народження, актовий запис №10519. Сторони у шлюбі не перебували, разом не проживали. Стосунки між сторонами на час вирішення спору неприязні. [PERSON] з народженняпроживає із матір`ю, що підтверджується довідкою випискою із будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію №1 від 03.01.2019 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти та додаткові витрати на утримання доньки. Станом на 27.11.2018 рік державним виконавцем Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області встановлена відсутність заборгованості у [PERSON] по сплаті аліментів (розрахунок заборгованості від 27.11.2018 року). Малолітня [PERSON] прихильна до матері, відвідує дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» № 239. Вказані обставини підтверджуються висновком психолога дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 239 від 02.01.2019 року, показаннями допитаних в суді свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків в порядку статті 157 СК України між сторонами не укладалось. Між сторонами наявний конфлікт з приводу участі [PERSON] у спілкуванні із донькою. Вказане частково обумовлено об`єктивними обставинами такими як не перебування сторін у шлюбі, їх окремим проживанням, наявністю у [PERSON] іншої родини та неприязними стосунками між батьками. Зазначене не оспорювалось сторонами в процесі розгляду справи, підтверджується їх поясненнями в суді та неодноразовими заявами кожного до служби у справах дітей. 14.05.2018 року органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР затверджений порядок участі батька у вихованні [PERSON] (№1119/01-20). 17.04.2019 року орган дійшов висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (№1025/01-20). Як вбачається із висновку та звукозапису засідання вищевказаного органу, дослідженого судом при вирішені спірного питання була врахована думка обох батьків, встановлені обставини, за яких [PERSON] тимчасово не здійснював свої батьківські обов`язки належним чином через хворобу, здійснено обстеження житлових умов [PERSON] , встановлено, що останній характеризується позитивно, протипоказань щодо спілкування з дитиною не має. В процесі розгляду справи [PERSON] пояснив, що має бажання та можливість піклуватися про доньку. Представник [PERSON] наполягав на тому, що дитина стала заручником не вдалих стосунків її батьків, просив суд врахувати, що батько забезпечив [PERSON] із донькою житлом, сплачує аліменти, визначені статтею 164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав об`єктивно відсутні. Вказані факти матір`ю не спростовані. Так, враховуючи конкретні обставини справи, а саме взаємовідносини сторін, які не склалися, ставлення відповідача до дитини, судом не встановлено винної поведінки [PERSON] , що виключає застосування до нього такого крайнього заходу впливу на батьків як позбавлення батьківських прав. Виходячи зі статті 153 Сімейного Кодексу України, за якою батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визначення способу його участі у спілкуванні з донькою обґрунтованими. На час ухвалення судом рішення право позивача як батька на безперешкодне спілкування із дитиною законом не обмежено. Поряд із тим, розглядаючи справу відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України та визначаючи спосіб участі батька у спілкуванні з донькою, суд враховує такі істотні обставини як маленький вік дитини, її стать, звичайний уклад її життя, здобуті навички, місця проживання сторін, особисті стосунки, які склались між ними, прихильність дитини до матері, фактично не сформоване уявлення дитини про особу [PERSON] . Зазначене узгоджується із Законом України «Про охорону дитинства», частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року). Так, виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості та підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві, а спілкування не може перешкоджати цьому, першочергова увага судів приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на це, суд вважає доцільним визначити спосіб спілкування [PERSON] із донькою шляхом їх зустрічей щотижня в неділю з 10.00 до 13.00 години в присутності матері. Виконання судового рішення в порядку ст. 217 ЦПК України має відбуватись із обов`язкової згоди самої [PERSON] .

Outcome: partial