Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

\~ 26.02.2019 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі АТ «Ощадбанк») до відповідача [PERSON] , згідно з яким просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 173-036 (надалі кредитний договір) від 14.06.2018 року у розмірі 19\~210,99 грн., а також понесені ним судові витрати у справі. 14.03.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 11.04.2019 року та 10.05.2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, 10.05.2019 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Дійсно, між АТ «Ощадбанк» і [PERSON] 14.06.2018 року був укладений Договір про споживчий кредит №173-036, відповідно до якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 18 000 грн. строком до 13.06.2023 року зі сплатою за користування кредитом 56 % річних. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 300,00 грн. та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 15 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення, що відповідає вимогам п.8.3 кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконував в повному обсязі, у зв`язку з чим\~станом на 07.02.2019\~року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 19 210,99 грн., з яких: 15 900 грн. 00 коп., - основний борг; 2 985 грн. 81 коп., - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 277 грн. 62 коп., - пеня за прострочення виконання зобов`язання; 24 грн. 28 коп., - інфляційні витрати; 23 грн. 29 коп. 3 % річних від прострочених сум заборгованості. Відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж\~Кодексу та пунктами 3.9., 3.9.3. та 3.9.3.2 кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей\~526\~і\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~546\~та ст. 549 ЦК України\~виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № 173-036 від 14.06.2018 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача 19210,99 грн. заборгованості за договором №173-036 від 14.06.2018 року. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1921 грн.

Outcome: approved