Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

25.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, який 07.07.2016 року уточнила та просить визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житлом квартирою № 104 будинку № 2 по проспекту Ак. Глушка у м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що відповідачі з 2003 року не проживають за спірною адресою. Факт реєстрації відповідачів призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. від 12.05.2016 року відкрито провадження по справі. 08.06.2016 року [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати поважним строк тимчасової відсутності за місцем реєстрації її [PERSON] та її неповнолітньої дочки [PERSON]; продовжити строк тимчасової відсутності за місцем реєстрації; виділити в постійне користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 12,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS], кухню, туалет, ванну кімнату, коридор залишити в загальному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON]; вселити [PERSON] та неповнолітню [PERSON] в житлову кімнату площею 12,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. При цьому позивач [PERSON] посилається на те, що після укладання шлюбу із своїм чоловіком вона за згодою батьків переїхала за іншою адресою, та згодом неодноразово намагалася прийти за адресою своєї реєстрації, проте відповідачі змінили замки, у звязку із чим [PERSON] зверталася до правоохоронних органів. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калашнікової О.І. від 05.07.2016 року відкрито провадження по справі № 520/6727/16-ц. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2016 року по справі № 520/6727/16-ц залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] в частині вселення; надано справу судді Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. для розгляду клопотання сторін про обєднання справ в одне провадження. У судовому засіданні 15.11.2016 року справу № 520/6727/16-ц прийнято та обєднано в одне провадження із справою № 520/4664/16-ц. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали та просять її задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON], та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали власний позов та просять його задовольнити, а також заперечували проти задоволення позову [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які є третіми особами за позовом [PERSON], та відповідачами за позовом [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON], у судовому засіданні підтримали позовні вимоги [PERSON], та заперечували проти задоволення позову [PERSON] Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову [PERSON] заперечують, так як будуть порушені права дитини. Після об'єднання справ в одне провадження до суду від представника третьої особи будь-яких заяв стосовно позову [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON], не надходило. Вислухавши учасників справи, які зявилися до судового засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, розпорядженням № 176 від 21.03.1991 року на [PERSON] на підставі рішення виконкому Київської районної ради народних депутатів № 110 від 15.03.1991 року було відкрито особовий рахунок на займану нею житлову площу 38,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS] (раніше проспект Димитрова) у м. Одесі, з правом укладання договору найму. Склад сімї чотири особи: вона, чоловік [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] /а.с. 5/. Судом встановлено та у ході розгляду справи не заперечувалося сторонами, що [PERSON] /до шлюбу [PERSON]/, яка у 13.10.2001 року уклала шлюб із [PERSON] /а.с. 84/, є донькою [PERSON], а [PERSON], [INFO], відповідно є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] /а.с. 83/. Згідно довідки /виписки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 692 від 28.03.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: відповідальна особа - [PERSON], [INFO], внучка - [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] /а.с. 8, 58/. З [PERSON], складеного [PERSON] та [PERSON], який посвідчений начальником дільниці № 3, слідує, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] не проживають з 2003 року, особистих речей у квартирі немає, адреса постійного проживання: [INFO] /а.с. 6/. У судовому засіданні за клопотання сторони [PERSON] було допитано свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не проживають з 2003 року у квартирі [ADDRESS], так як утворивши сімю [PERSON], переїхала проживати за однією адресою із чоловіком - [PERSON] Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на положення ст. ст. 71-72, 107 ЖК України. В подальшому, після укладаня угоди з адвокатом [PERSON], сторона позивача [PERSON] вказала, що до спірних правовідносин повинні бути застосовані положення саме ст. 107 ЖК України. Відповідно до абз. 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Положеннями п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року розяснено, відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). В обґрунтування заперечень [PERSON] та на підтвердження власних позовних вимог посилалася те, що після укладання шлюбу із [PERSON] 13.10.2001 року, вона за згодою батьків, та у звязку із антисоціальною поведінкою брата, переїхала проживати у квартиру чоловіка. Згодом за програмою молодіжного житла сімя [PERSON] отримали квартиру по вул. Пастера у м. Одесі, яку вони продали, та інвестували будівництво квартири [ADDRESS]. Факт належності на праві приватної власності саме лише одній [PERSON] квартири [ADDRESS], підтверджується, як поясненнями [PERSON] так і Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суд зазначає, що із врахуванням положень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», пояснення, надані самою [PERSON] у ході розгляду справи, свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, а саме: спочатку квартири сім'ї чоловіка, а згодом і власне житло. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] разом із [PERSON] вибули із квартири [ADDRESS], на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, в 'язку з чим договір найму жилого приміщення з ними вважається розірваним з дня вибуття, та вони втрачають право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Інше жиле приміщення на цей час це квартира [ADDRESS]. Як на підставу своїх заперечень та позовних вимог щодо визнання поважним строку тимчасової відсутності та продовження вказаного строку [PERSON] посилається на ст. 71 ЖК України, положення якої визначають, що якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У судовому засіданні за клопотанням сторони [PERSON] судом було допитано свідків. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома із [PERSON] понад 10 років, оскільки їх чоловіки разом грають у футбол. Свідок пояснила, що у кінці травня 2016 року вона разом із [PERSON] їздила до квартири [PERSON], та була присутня у подіях, коли [PERSON] не пускали до житла, та вони були змушені викликати поліцію. До наданих свідком [PERSON] пояснень, суд ставиться критично, оскільки ситуація, про яку свідок пояснила, мала місце в травні 2016 року, тобто після предявлення 25.04.2016 року [PERSON] позову до [PERSON], а також за декілька тижнів до предявлення 08.06.2016 року самою [PERSON] вимог до [PERSON]. Тобто, суд приходить до висновку, що дана ситуація була вчинена з метою підготовки доказової бази за позовом [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона являється матірю чоловіка [PERSON] Свідок вказала, що після одруження її син разом із [PERSON] певний час проживали у [PERSON], проте потім майже до 2014 року жили у свідкаю Також повідомила, що син та невістка після отримання за програмою молодіжного житла квартири, яку виграли на розигришу Новорічної лотереї. В подальшому вони продали цю квартиру, та придбали іншу квартиру, яка належить сім'ї її сина, невістки [PERSON] та онуки [PERSON]. При цьому свідок не знає адреси знаходження вказаної квартири, так як і не знає те, що невістка вказану квартиру оформила лише на своє ім'я, до них в гості не ходить так як багато працює, спілкується лише за телефоном, а онука сама приходить до неї в гості. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відсутні підстави вважати поважним строк тимчасової відсутності [PERSON] разом із донькою [PERSON] у квартирі [ADDRESS], так як [PERSON] із донькою вибули із спірної квартири до іншого постійного місця проживання. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON], не підлягають задоволенню, так як відсутні підстави вважати поважним строк тимчасової відсутності [PERSON] разом із донькою [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як [PERSON] разом із [PERSON], вибувши із спірної квартир до іншого постійного місця проживання, втратили право користування житлом квартирою № 104 будинку № 2 по проспекту Ак. Глушка у м. Одесі.

Outcome: approved