Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

25.10.2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09 вересня 2000 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. В період шлюбу 27.05.2005р. подружжям за спільні кошти було придбано будинок № 114 по вул.Учительська у м.Запоріжжі, право власності на будинок оформлено на відповідача. В 2011 році 39/100 вказаного будинку було продано [PERSON] Решта 61/100 частини спірного будинку залишилась у власності подружжя. 27.07.2015р. шлюб між сторонами розірвано. Враховуючі, що спірний будинок є обєктом спільного майна подружжя, набутого в період шлюбу, просить в позові визнати за позивачем право власності за 61/200 частину спірного будинку. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 09.09.2000р.. між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, актовий запис № 510. 27.05.2005 р., сторони придбали у власність, для особистого проживання, будинок із допоміжними га господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учительська 114. При цьому, правовстановлюючий документ (договір купівлі - продажу) було оформлено на імя відповідача. Із договору купівлі-продажу № 3347 від 27.05.2005 р., вбачається, що [PERSON] в результаті правочину купівлі-продажу набув право власності на спірний будинок. В 2011 році 39/100 вказаного будинку було продано [PERSON] Решта 61/100 частини спірного будинку залишилась у власності подружжя. Із договору купівлі-продажу № 7051 від 18.07.2011 р., вбачається, що продавець - [PERSON] передав, а покупець - [PERSON] прийняв у власність 39/100 частин житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учительська 114. 27.07.2015р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, набуте майно подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, що одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Внаслідок цього суд приходить до висновку, що будинок № 114 по вул.Учительська у м.Запоріжжі, який був придбаний відповідачем в період його шлюбу з позивачем, є обєктом права спільної власності подружжя. Оскільки факт придбання подружжям спірного майна в період шлюбу доведено в судовому засіданні, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Зазначені обставини також підтверджуються дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами, копії яких долучені до справи: свідоцтвом про одруження від 09.09.2000р. (а.с.9), договором купівлі-продажу спірного будинку від 27.05.2005 з витягом про реєстрацію права власності (а.с.10-12), договором купівлі-продажу частини будинку від 18.07.2011р. (а.с.13-14), рішенням суду від 27.07.2015р. про розірвання шлюбу (а.с.15), витягом з реєстру речових прав (а.с.23-24, 42). На підставі викладеного та

Outcome: approved