Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

26.08.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідачки де прохає визнати недійсним, у повному обсязі, заповіт оформлений на бланку серії НАН 478715, укладений від імені [PERSON] за підписами свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на ім»я [PERSON] і його позивача [PERSON],посвідчений 15.05. 2115 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], що зареєстрований під реєстровим номером 612, відповідно до якого, належний [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями та приватизовану земельну ділянку на якій вони розташовані, що знаходяться за адресою смт.Нові Санжари,вул.Чапаєва,7 Новосанжарського району Полтавської області вона заповідає вцілому [PERSON] [INFO] ,податковий номер [NUMBER], а усе інше майно,що належить або буде належати їй на день її смерті,де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося,а також все те ,на що вона за законом буде матиме право,вона вцілому заповідає [PERSON],[INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що,спадкодавець [PERSON],маючи медичний діагноз набряк головного мозку,інфаркт мозку,не уточнений,що існував на момент складання заповіту,не віддавала звіт своїм діям і не могла керувати ними через хворобу,тобто на момент складання заповіту вона була недієздатною,що істотно впливає на рішення по справі( а.с. 6). В судовому засіданні позивач, його представники позов підтримали та надали відповідні пояснення щодо цього. Відповідачі проти задоволення позову, з підстав, зазначених позивачем, заперечували,вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, проти призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, та давши належну оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28 травня 2015 року у віці 73 роки ,в смт. Нові Санжари Полтавської області,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 297560 ,виданим відділом ДРАЦС Новосанжарського районного управління юстиції. За життя,15.05.2015 року вона заповіла все своє особисте майно сестрі [PERSON] та внуку [PERSON],з якого належний їй житловий будинок з господарчими будівлями та приватизовану земельну ділянку на якій вони розташовані ,що знаходяться за адресою смт. Нові Санжари, вул.Чапаєва, 7 Новосанжарського району Полтавської області вона заповідає вцілому [PERSON] а усе інше майно,що належить або буде належати їй на день її смерті,де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося,а також все те ,на що вона за законом матиме право,вона вцілому заповідає [PERSON], 06.01.1987 року народженя. Як убачається із змісту заповіту,він складений та посвідчений приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу [PERSON] за місцем проживання, [PERSON] в смт.Нові Санжари,вул.Чапаєва,7,Полтавської області у зв»язку з її похилим віком,після попереднього виїзду та бесіди із заповідачем. Встановлено також що, через слабкий зір спадкодавиці заповіт,за її проханням,був зачитаний вголос свідками [PERSON] і [PERSON] та підписаний свідком [PERSON],з цих же підстав (а.с.41).,про що підтверджено останніми у судовому засіданні. За згодою сторін, ухвалою суду від 24.09.2015 року у справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручене фахівцям Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева,на вирішення якої ставилися питання про те чи страждала померла 28.05.2015 року у віці 73 роки [PERSON] на час посвідчення заповіту 15.05.2015 року,на будь-які психічні захворювання чи психічні розлади,які впливали б на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними та чи здатна була вона усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент складання оспорюваного заповіту.(а.с.77). В розпорядження експертів-фахівців надавалися матеріали цивільної справи а також ,за їхнім клопотанням, витребувана з Новосанжарській ЦРЛ медична документація на ім»я [PERSON].( а.с.79). Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи [PERSON]. від 05.02.2016 року № 63, [PERSON],[INFO] ,станом на 15.05.2015 року,не страждала будь-яким психічним розладом і на час посвідчення заповіту ,цього дня,вона могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с. 109). Суд оцінює такий висновок як категоричний ,безумовний ,зрозумілий і ясний,як такий що, складений кваліфікованими експертами фахівцями відповідної галузі медицини, маючих досить тривалий досвід роботи за фахом , за результатами повного,всестороннього, об»єктивного дослідження матеріалів справи, та медичної документації померлої,а тому сумнівів щодо його достовірності та належності,як доказу у справі,у суду не виникає. При цьому суд враховує зокрема,крім усього іншого, посилання у висновку на те що аудіозаписи судових засідань прослухані експертами особисто з наданого до справи компактдиску , що роздруківки судових засідань ,наявні в матеріалах справи, взагалі не використовувалися (а.с.96). Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.215 ЦК України,\~ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як визначено відповідними частинами статті 203 цього ж Кодексу ,зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним . З урахуванням викладеного, суд вважає заперечення позивача та його представників щодо висновку посмертної судово-психіатричної експертизи ,оголошені у судовому засіданні такими що його не спростовують,а тому бере такий висновок за основу ,як належний та допустимий доказ при ухваленні рішення у справі. Таким чином, в судовому засіданні не здобуто доказів,стосовно того що в момент складання заповіту 15.05.2015 року [PERSON] ,її волевиявлення не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, що вона не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності,необхідної для вираження своєї волі у встановлений законодавством спосіб. та які б, у своїй сукупності, давали підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved