Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

26.08.2014 року позивач ОСББ «ЛАРИ» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] витрати на ремонт сходів та прилеглої тротуарної плитки в сумі 7735,00 грн., витрати на матеріали - 3358,00 грн., витрати по експертизі - 3500,00 грн., витрати на оплату соціального внеску -2684,05 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. При цьому позивач посилається на те, що відповідач являється власником нежитлового приміщення [ADDRESS], та несвоєчасно здійснює ремонтні роботи, внаслідок чого погіршується стан будинку [ADDRESS]. Через невиконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню приміщення, позивач був змушений провести капітальний ремонт. Однак, понесені позивачем витрати [PERSON] у добровільному порядку не відшкодовує, тому позивач був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення [ADDRESS], що вбачається із свідоцтва про право власності від 26.12.2003 року /а.с. 7/. Нежитлове приміщення [ADDRESS] перебуває на балансі ОСББ «Лари», відповідно до довідки № 55 від 19.11.2012 року /а.с. 11/. З листа ІДАБК в Одеській області № 05/1-12957 від 31.12.2013 року слідує, що у ході перевірки з виїздом на місце Інспекцією було встановлено, що [PERSON] самовільно, без набуття права на виконання будівельних робіт зробила реконструкцію нежилого приміщення, перемістивши фасадний вхід в лоджію, збільшила розмір лоджії, змінила функціональне призначення лоджії на хол та встановила вхід в нежиле приміщення. На час перевірки реконструйоване приміщення не відповідає плану приміщення, вказаному у технічному паспорті від 19.12.2013 року /а.с. 12/. З висновку № 8 експертного будівельно-технічного дослідження зовнішніх конструкцій вхідної веранди офісного приміщення [ADDRESS], складеного 30.12.2013 року судовим експертом [PERSON], вбачається що в ході дослідження зазначеного об'єкту, були виявлені пошкодження, вартість ремонтно-будівельних робіт по відбудові зовнішніх конструктивних елементів вхідної веранди офісного приміщення та прилеглої тротуарної території будинку згідно кошторису договірної ціни складає 17358,00 грн. /а.с. 17-21/. Позивачем на адресу відповідача вих. № 14 від 19.06.2014 року, направлено претензію вимогу про понесені ОСББ «ЛАРИ» витрати на капітальний ремонт, а саме: оплата капітального ремонту - 7735,00 грн.; експертиза - 3500 грн.; матеріали для ремонту - 3358,00 грн.; єдиний соціальний внесок від суми 7735,00 (34,7%) - 2684,05 грн. /а.с.16/. Вказаною претензією запропоновано в строк до 01.07.2014 року відшкодувати вказані витрати. На підтвердження вимог позивача судом досліджено договір підряду № 21/04 від 21.04.2014 року, укладений між ОСББ «ЛАРИ» та [PERSON], вартість робіт за яким складає 7735,00 грн. /а.с. 25/; акт прийому-передачі матеріалів по договору № 21/04 від 21.04.2014 року між ОСББ «ЛАРИ» та [PERSON] на суму 3358,00 грн./а.с. 29/; платіжне доручення № 88 від 30.04.2014 року на підтвердження оплати соціального внеску від суми 7735,00 грн. (34,7%) - 2684,05 грн. /а.с. 32/. Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] в порушення вимог ст. ст. 319, 322 ЦК України здійснюється володіння, користування та розпорядження належним їй майном, в тому числі і не піклування про нього, що призводить до порушення прав інших осіб та шкодить інтересам суспільства. Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проаналізувавши надані представником позивача письмові доказі стосовно спричинення шкоди, її суми, суд приходить до висновку що вимоги є правомірними та доведеними. При цьому доводи представника відповідача про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог будь-якими доказами не доведені. Твердження, що наданий позивачем експертний висновок не відповідає дійсності також належними доказами не було спростовано в ході розгляду справи. Це стосується як і усних заперечень стосовно досліджених письмових доказів, так і суми, яку позивач просила стягнути. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, з урахуванням викладеного, та враховуючи, що суду представником позивача не було надано доказів на підтвердження оплати позивачем експертного дослідження в сумі 3500 грн., суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки частково обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial