Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

25 лютого 1995 року [PERSON] і [PERSON]. уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 лютого 1995 року зроблено запис за №35. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №258808, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 25 лютого 1995 року. 15 липня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Згідно з доводами позивача між ним і відповідачкою зникли почуття довіри, взаємної любові та поваги, а відтак, на його переконання, зникла і основа для подальшого збереження шлюбу. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав про те, що на даний момент ведення спільного господарства між ним і [PERSON] припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини вже немає. При цьому [PERSON] зазначив, що майнових спорів сторони не мають і додаткового строку на примирення не потребують. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 01 серпня 2016 року від [PERSON] і [PERSON] в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивача від 01 серпня 2016 року слідує, що [PERSON] повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, про що зазначила у письмовій заяві від 01 серпня 2016 року. Визнання відповідачкою [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 01 серпня 2016 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] і [PERSON] припинили ведення спільного господарства. Примирення подружжя на теперішній час не відбулося. [PERSON] і [PERSON] не бажають відновити сімейно-шлюбні відносини між собою і вважають неможливим збереження цього шлюбу, що слідує із змісту їх письмових заявах від 01 серпня 2016 року. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved