overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 1982 року. Від цього шлюбу подружжя має повнолітніх дітей, однак позивач не може з відповідачем вирішити питання розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Причиною розпаду сімї позивач вказував припинення шлюбних відносин з 6 листопада 2017 року, відсутність спілкування. 4 червня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначене підготовче засідання (а.с.10). В підготовче засідання сторони не зявилися, відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.7). Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в його відсутність (а.с.14). У відповідності з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони 29 січня 1982 року зареєстрували шлюб у Відділі ЗАГС адміністрації Металургійного району м.Челябінська, актовий запис № 150 (а.с.2). Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не заявлено про зміну прізвища, суд вважає що підстав для вирішення питання щодо зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 50% від суми, що повинна бути сплачена при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2 листопада 2008 року, від шлюбу подружжя має дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї вказував психологічну несумісність характерів та неможливість подальшого спільного проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, зазначив, що спору між сторонами про місце проживання дітей після розірвання шлюбу немає (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лобода» (а.с.20). Згідно із частиною 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 2 листопада 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 363 (а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітній дітей [PERSON], [INFO] (а.с.5), і [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем заявлено клопотання про залишення прізвища «Лобода», суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 17 травня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис № 686. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 травня 2008 року одружився із відповідачем. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя та відносини у позивача з відповідачкою почали поступово погіршуватися, виникали непорозуміння та конфлікти, Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. У зв'язку із наведеним звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. У судове засідання, яке було призначено на 13.09.2018 року відповідачка не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2008 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис № 686 (а. с. 3). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя та відносини у позивачки з відповідачем не склалися внаслідок непорозумінь та постійних конфліктів. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року, збереження шлюбу між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначила, що 19.12.2017 року ухвалено рішення про розірвання шлюбу, однак при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640,00 гривень. В судове засідання сторони не з'явились. Судом встановлено, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задоволено повністю. Відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що при ухваленні рішення суду не вирішено питання щодо судових витрат, позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 640,00 гривень, позов задоволено повністю, відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 320,00 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначила, що 19.12.2017 року ухвалено рішення про розірвання шлюбу, однак при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640,00 гривень. В судове засідання сторони не зявились. Судом встановлено, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задоволено повністю. Відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що при ухваленні рішення суду не вирішено питання щодо судових витрат, позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 640,00 гривень, позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача суму судового збору в розмірі 320,00 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 28 травня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №669. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 травня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №669 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4, 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], третя особа на стороні позивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради. В обґрунтування позову посилалась на те, що у шлюбі між нею та відповідачем 19.02.2011 року народилася дочка [PERSON]. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 13.12.2012 року шлюб розірвано, і з цього часу [PERSON] з дочкою проживають разом, дочка перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача. Відповідач проживає окремо від них, батьківських обов'язків не виконує, не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не сплачує аліменти на дитину (останній платіж був здійснений 01.01.2016 року в розмірі 500 грн) і заборгованість по їх сплаті станом на 01.04.2018 року становить 53786,56 грн. Протягом останніх шести років відповідач жодного разу не з'явився у дитячому садочку, а в подальшому - у школі. Зазначене свідчить про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю, просять його задовольнити з вищенаведених підстав та ухвалити заочне рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. У судовому засіданні судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], однак матеріально дитину не утримує, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Зазначені обставини підтверджується поясненнями представників позивача, свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №151545 від 28.02.2011р., актом обстеження умов проживання від 22.05.2018 року, складеним депутатом Старокостянтинівської міської ради [PERSON], довідкою ЗОШ №8 від 12.04.2018 року №86, довідкою-розрахунком Старокостянтинівського РВ ДВС від 11.04.2018 року №11029. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 1978 року Очаківським райвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області. Через фактичне припинення шлюбних відносин, позивачка просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, та залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 1978 року Очаківським райвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 123. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 332965. Причинами розпаду\~сімї стало\~припинення фактичних\~шлюбних відносин. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області 19 грудня 1994 року, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 16, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припиненні з жовтня 2017 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Дані обставини підтверджуються даними паспорта позивачки, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження, довідкою про склад сім'ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

24 травня 2018 року до Корольовського районного суду звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 12 грудня 1970 року зареєстровано між нею та [PERSON] Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді 6 червня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON], відкрито провадження у справі та призначене судове засідання. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 грудня 1970 року Житомирським міським бюро ЗАГС між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, актовий запис № 1809. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved