overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

25.10.2012 р. позивач та [PERSON]. уклали кредитний договір без номера, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7177.47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% річних. Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем [PERSON] надання банківських послуг. Строк дії договору відповідно до [PERSON] визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі , якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 10.11.15 р. утворилась заборгованість на загальну суму 15062.60 грн, яку просить суд стягнути. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач письмово звернувся до суду, де просить розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними доказами, які є у справі та ухвалити заочне рішення. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 25.10.2012 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на [PERSON] користування кредитом, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7177.47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с.6-32. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 25.10.2012 р., а.с.5, за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту .Згідно до [PERSON] надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично пролонговується, якщо протягом зазначеного терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Наміру припинення дій договору сторони не виказували. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

25.10.2012 р. рішенням суду було задоволено позов [PERSON] про визнання права власності на частину спільної сумісної власності подружжя . 02.12.2016 р. до суду надійшла заява від позивача про усунення описок у тексті рішення суд від 25.10.2012 р., що стосується назви відповідача та часток сторін у спірному майні. Суд, дослідивши матеріали справи з'ясував, що дійсно є підстави виправити вказані описки. Тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON], [PERSON] звернувшись до суду в обґрунтуванні позову вказують, що згідно свідоцтва про право власності їм належить квартира [ADDRESS]. В квартирі крім них зареєстрована донька [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка не мешкає в ній з липня 2010 року, але прописана до теперішнього часу. Реєстрація відповідача на даній жилій площі створює труднощі у користуванні та володінні житлом. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації по вказаній житловій площі. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено свідоцтвом про право власності № Т 698А від 03.08.2007 року, актом від 21.10.2013 року, довідкою № 1960 від 21.10.2013 року - а.с. 8,10,11, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS], проте з липня 2010 року в квартирі не мешкає. Згідно ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS], що створює перешкоди позивачам у володінні та користуванні власністю, тому слід визнати [PERSON] втратившою право користування квартирою [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації по вказаній адресі. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбних відносинах з 26.07.2002 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.2. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 10,11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

25.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.1969 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Палацом одруження м. Донецька, актовий запис № 450. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим, фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2013 року. З відповідачкою мешкають окремо, спільне господарство з нею не ведеться, найголовнішою причиною розірвання шлюбу є той факт, що між сторонами втрачені почуття, на яких повинна триматися родина. Примирення з відповідачкою не можливо, спору з приводу спільно нажитого майна не має, тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явилася по невідомій суду причині про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в справі є розписка. Тому суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.1969 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Палацом одруження м. Донецька, актовий запис № 450(а.с.6). Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами виявилось невдалим, фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2013 року. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Найголовнішою причиною розірвання шлюбу є той факт, що між сторонами втрачені почуття, на яких повинна триматися родина. Примирення між ними не можливо, спору з приводу спільно нажитого майна не має, тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони мають різні погляди на життя, і це є перешкодою для подальшого існування сім`ї. Спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги не суперечать закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

25.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.10.1983 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 28.10.1983 року, актовий запис № 1385, від шлюбу мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

25.10.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 191, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, наданий судом строк позитивного результату не дав, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 114,70 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

25.10.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 липня 2013 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 996 грн. з 1 жовтня 2013 року та до його повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць, а саме у розмірі 996 грн. Заявою від 30.01.2014 року уточнила свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, з уточненими позовними вимогами згоден, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до її повноліття. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

25.10.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Виконком Тернівської районної в м. Кривому Розі ради, про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування домоволодінням №6 по вул. Костюшко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що він, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.2004, є власником домоволодіння №6 по вул. Костюшко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В даний час у вищезазначеному домоволодінні зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною сина позивача та яка з червня 2013 року у вказаному домоволодінні не проживає, місце її знаходження не відомо, комунальні платежі, які на неї нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися домоволодінням. На підставі викладеного, позивач [PERSON]Л просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування домоволодінням №6 по вул. Костюшко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння №6 по вул. Костюшко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, - а.с.5, 6. У вищевказаному домоволодінні зареєстрована відповідач [PERSON], яка, згідно акту від 19.10.2016, з червня 2013 року в зазначеному домоволодінні не проживає, - а.с.7, 9. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування домоволодінням №16 по вул. Костюшко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 551,20 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

25.10.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з вересня 2014 року по липень 2016 року. Від даних відносин вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 05.02.2018 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах з вересня 2014 року по липень 2016 року. Відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.6. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на користь [PERSON]на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 05.02.2018 року. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2, 91 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved