Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

26.02.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 9179,21 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 року у розмірі - 4 818,34 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 у розмірі - 3 661,70 грн.; інфляційні витрати - 470,11 грн.; 3% річних від простроченої суми - 229,06 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Як вказує представник позивача, в порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил №630 відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. У підсумку за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 8 480,04 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 року у розмірі - 4 818,34 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 у розмірі - 3 661,70 грн. Відповідачу було направлене досудове повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання у 10-денний термін, яке відповідач не виконав. З огляду на викладене відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачу також нараховані 470,11 - сума інфляційних витрат за час прострочення та 229,06 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Як вказує позивач, у зазначений термін відповідач не здійснював належних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.06.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] (а.с.20). Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, за вказаним особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість в сумі 8 480,04 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 року у розмірі - 4 818,34 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 у розмірі - 3 661,70 грн. (а.с. 4-8). Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем не погашена. Статтею 67 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР н аймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Також відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому ст.160 ЖК УРСР визначає рівні права та обов`язки наймача та членів його сім`ї між собою та перед третіми особами, зокрема щодо солідарної майнової відповідальності членів сім`ї разом з наймачем за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення, яке належить до приватного житлового фонду. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Також згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 541 ЦК України передбачено солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. На підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] отримує послуги з центрального водопостачання і водовідведення, однак своєчасно їх не оплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 8 480,04 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал». Крім того, у зв`язку з наявністю заборгованості з відповідача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 470,11 грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 229,06 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.9-12). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов КП «Харківводоканал» слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 9 179,21 грн., в тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 року у розмірі - 4 818,34 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 року по 30.11.2020 у розмірі - 3 661,70 грн.; інфляційні витрати - 470,11 грн.; 3% річних від простроченої суми - 229,06 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved