Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

26 липня 2013 року позивач [PERSON] С,М. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який в подальшому неодноразово уточнював, збільшуючи розмір заявлених вимог, та зазначив , що в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебувала на розгляді кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] за ст. 125 ч. 2 КК України. По вказаній справі він був визнаний потерпілим та ним було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди. 29 листопада 2012 року постановою суду провадження по зазначеній кримінальній справі було припинене у звязку із збігом строку давності, оскільки на момент розгляду справи з дня вчинення злочину пройшло 3 роки. Цивільний позов було залишено без розгляду. Під час розгляду кримінальної справи судом було встановлено, що 22 червня 2009 року приблизно о 08 годин 30 хвилин [PERSON] та [PERSON], діючи умисно, знаходячись в стані алкогольного спяніння за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Нагорне, вул. Сосюри, 3 завдали [PERSON] тілесні ушкодження. Внаслідок дій відповідачів йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани тім'яної ділянки голови зліва, забиття лівої вушної раковини, забита рана 3-го пальця, правої кисті руки, а також синці по всьому тілу. З 24 червня 2009 року по 06 липня 2009 року він знаходився на лікуванні у лор. відділенні Артемівської міської лікарні № 2. З 06 липня 2009 року він був взятий на диспансерний облік лікаря невропатолога та направлений на консультацію до нейрохірурга та невролога і 18 липня 2009 року пройшов дослідження у вигляді компютерної томографії голови. За час проходження стаціонарного та амбулаторного лікування ним було витрачено 1 291 грн. 17 коп. на лікарські препарати, що підтверджується чеками та довідками. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 2 000 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначив, що постановою Артемівського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року у кримінальній справі № 1-30-2012 за скаргою приватного обвинувачення [PERSON] стосовно [PERSON], останнього визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Судом встановлено, що 22 червня 2009 року [PERSON] приблизно о 07 год. 30 хв., перебуваючи на присадибній ділянці будинку №3 по вул. Сосюри в с. Нагірне Артемівського району Донецької області, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, здійснив ціле направлену стрілянину з пневматичного пістолета марки WARNING калібру 4,5 мм. моделі «А-122» в [PERSON], заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, чим задав йому моральні страждання. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та витрати за правову допомогу у розмірі 2 000 грн.. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON], в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 205 (одна тисяча двісті пять) грн. 98 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. З зазначеним рішенням не погодився [PERSON] С,М. від нього надійшла апеляційна скарга в якій він ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] у бік збільшення, а також у повному обсязі стягнути витрати на правову допомогу, відмовити повністю [PERSON] у задоволені його позову про стягнення моральної шкоди, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Також з зазначеним рішення не погодився [PERSON], приніс апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] та задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що не він ні його брат жодних тілесних ушкоджень [PERSON] не наносили, а що саме він вчинив відносно нього злочин, судом не прийнято до уваги, що [PERSON] не надав жодного належного доказу на отримання ним тілесних ушкоджень та належних медичних документів. Також з зазначеним рішенням не погодився відповідач - [PERSON], приніс апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] та задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на аналогічні обставини зазначені в апеляційній скарзі [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, проти доводів апеляційних скарг [PERSON] та [PERSON] заперечував. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги [PERSON] заперечував, апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги [PERSON] заперечував, свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу [PERSON] підтримав та просив задовольнити. Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції. Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), яка мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Зазначеним вимогам судове рішення у повній мірі не відповідає. Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] склались неприязні стосунки. За їхніми скаргами приватного обвинувачення були відкриті кримінальні справи щодо фактів заподіяння тілесних ушкоджень 22. 06.2009 року: відповідачу [PERSON] - позивачем [PERSON] кримінальна справа №1-30-2012 та позивачу і [PERSON] відповідачами [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] кримінальна справа № 0503/7903/2012 -1/0503/809/2012. Згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.10. 2012р. по кримінальній справі №1-30-2012 [PERSON] обвинувачувався у тому, що 22.06.2009 року приблизно о 07.30. ,знаходячись на присадибній ділянці будинку №3 по вул. Сосюри у с. Нагірне Артемівського р-ну Донецької області , де діючи умисне, на ґрунті особистих неприязних стосунків здійснив цілеспрямовану стрільбу з пневматичного пістолету марки WARNING калібру 4,5 мм. моделі «А-122» по [PERSON], заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я у вигляді рани в лівій пахвовій області. Згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2012 року по кримінальній справі № 0503/7903/2012 -1/0503/809/2012, 22.06.2009 року приблизно о 08 годин 30 хвилин [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного спяніння за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Нагірне, вул. Сосюри, 3 шляхом незаконного проникнення на територію приватної власності [PERSON], внаслідок неприязних стосунків із [PERSON] нанесли останньому не менш 10 ударів по тулубу кулаками рук (кожен по 5) : по обличчю, плечам, грудній клітці, по спині та ногам, а потім, наздогнавши [PERSON] знов нанесли не менш 10 ударів кулаками в область голови та в область обличчя, вух, тімені, потилиці, а [PERSON] також наніс два удари каменем по голові, причинивши тілесні ушкодження у вигляді у вигляді забитих ран в області потилиці та на тильній поверхні правої кисті та струс головного мозку ,які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров я. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року підсудних [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у звязку із збігом строку позовної давності, а провадження по кримінальній справі закрито. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2012 року підсудного [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у звязку із збігом строку позовної давності, а провадження по кримінальній справі закрито. Обидві постанови набрали законної сили та ніким не оскаржувались. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції послався на вимоги ст. 23, 1166,1167 ЦК України та виходив з того, що протиправними діями [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [PERSON] завдано матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню винними особами. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] [PERSON] першої інстанції послався на вимоги ст. 23, 1167 ЦК України та виходив з того, що протиправними діями [PERSON] [PERSON] [PERSON], завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню винною особою. Таки висновки суду є правильним, відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи та вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом вірно встановлено, що неправомірними діями [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [PERSON] завдано тілесні ушкодження, що на лікування останнім було витрачено 1205,98 грн. та, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача [PERSON], доводи апеляційних скарг [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в цій частині є необґрунтованими та не спростовують висновків суду. Вимогами ч.1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦП України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд першої інстанції, враховуючи вимоги закону, встановлені у справі обставини, обсяг страждань, які зазнав позивач [PERSON] у звязку з пошкодженням здоровя, принципи розумності та справедливості обґрунтовано стягнув з відповідачів у відшкодування моральної шкоди 3000 гривен., доводи апеляційних скарг [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в цій частині також є необґрунтованими та не спростовують висновків суду. Також обґрунтованим є висновок суду щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3000 грн., оскільки судом вірно встановлено, що неправомірними діями [PERSON], [PERSON] [PERSON] завдано моральну шкоду і доводи апеляційної скарги [PERSON] висновків суду не спростовують. Безпідставними є і доводи апеляційних скарг [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON], щодо оцінки доказів. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України. Суд дав оцінку поясненням свідків, допитаних в судовому засіданні і доказів того, що такі пояснення судом були викладені у невідповідності з їх змістом, зафіксованим на технічному засобі, сторонами не надано. Зауважень на журнал судового засідання не принесено. Згідно ж ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку. За вказаних обставин доводи [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для іншого висновку, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] не надано. Під час вирішення заявленого позову суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, дав їм належну правову оцінку. Проте відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції не врахував, що ст.88 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат з кожного із відповідачів в частині задоволення позовних вимог, та помилково ухвалив рішення про їх стягнення в солідарному порядку, тому апеляційний суд вважає за необхідне стягнути по 114 ,70 грн. з [PERSON] [PERSON], [PERSON] [PERSON] за вимоги майнового характеру та по 114,70 грн. з кожного за вимоги немайнового характеру. Враховуючи вищевикладене колегія судді вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, скасувати рішення суду в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на користь держави судового збору та ухвалити нове про пропорційне присудження судових витрат.

Outcome: partial