Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

24 травня 2018 року адвокат [PERSON], діюча від імені та в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON], звернулася до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №7/22-2071 від 25.10.2017 року, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, третя особа [PERSON], посилаючись на наступні обставини. Так, 12.08.2015 року між Маріупольською міською радою та ФОП [PERSON], на підставі рішення Маріупольської міської ради №6/49-5493 від 30.06.2015 року, укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0120 га, розташованої по вулиці Набережній, 14 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торговельного павільйону та майданчику літньої виносної торгівлі),\~ строком на 10 років. 02.02.2016 року вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки спливав 02.02.2026 року. 17.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договорі купівлі-продажу нежитлового приміщення\~ загальною площею 63,6 м2, а саме: торгового павільйону літ. А-1, тамбуру літ. а-1, тамбуру літ. А2-1, площадки літ а1-1, розташованого по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, за яким останні набули право власності на вказане нежитлове приміщення по 1/2 частині кожна. Право власності [PERSON], [PERSON], що виникло на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17.03.2017 року, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.03.2017 року. Посилаючись на діючий договір оренди земельної ділянки, розташованої по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, та перехід права власності на об'єкти нерухомості, що розміщені на цій земельній ділянці, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо переоформлення права оренди земельної ділянки. Проте, рішенням Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25 жовтня 2017 року було припинено право оренди земельної ділянки №14 по вулиці Набережній в місті Маріуполі за [PERSON], розірваний договір оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, укладений між Маріупольською міською радою та [PERSON], відмовлено у наданні земельної ділянки, розташованої по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, в оренду [PERSON], [PERSON], вжито заходів, щодо скасування державної реєстрації права власності від 17.03.2017 року за [PERSON], [PERSON]. Вважаючи порушеними права [PERSON], [PERSON], адвокат [PERSON] яка діє в їх інтересах, звертається до суду з вищевказаним позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішенням Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25 жовтня 2017 року, укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від\~ 12.08.2015 року щодо земельної ділянки площею 0,0120 га, розташованої по вулиці Набережній, 14 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, зазначивши, відповідно до ст.120 ЗК України, її орендарями [PERSON], [PERSON]. Також просить викласти пункт 3.1. договору в редакції: договір укладено на 10 років з моменту державної реєстрації договору оренди у встановленому законом порядку (до 02.02.2026) року; інші пункти договору залишити без змін. 22 червня 2018 року зазначений позов переданий на розгляд Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області за підсудністю на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 травня 2018 року. 04.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В ході підготовчого провадження відповідачем було надано відзив на позовну заяву, за яким позов не визнано, зазначено, що відповідно до положень ЗУ Про оренду землі,\~ договір оренди припиняється у разі набуття іншою особою права власності, зокрема, на будівлю, споруду, розміщену на ній. Крім того, орендарем земельної ділянки [PERSON]\~ надано згоду на припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання, що відповідає пунктам договору оренди земельної ділянки, та є підставою для його припинення шляхом розірвання. Щодо надання земельної ділянки в оренду позивачам, відповідач зазначив, що порядок надання земельних ділянок із земель комунальної власності громадянам визначений ЗК України та належить до повноважень органів місцевого самоврядуання. Рішення Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25 жовтня 2017 року відповідає закону, прийнято в межа повноважень, підстав для його скасування немає. Просив відмовити в позові в повному обсязі. З відповіді на відзив вбачається, що відповідно до ст.415 ЦК України, 120 ЗК України, з переходом права власності на будівлю (споруду) переходить право на користування земельною ділянкою на тих умовах і в тому ж обсязі що й у попереднього власника. Крім того, всупереч положенням ст.123 ЗК України, відповідачем не надано мотивовану відмову у наданні земельної ділянки в оренду. Посилаючись на добросовісне користування позивачами земельною ділянкою та виконання умов договору оренди, а також на не законність рішення Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25 жовтня 2017 року, представник позивачів просила позов задовольнити в повному обсязі. 27.02.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду. Під час судового розгляду представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі ордеру, позов підтримала, пояснила, що відповідно до ст.ст.377, 415 ЦК України, 120 ЗК України, право на земельну ділянку площею 0,0120 га, розташовану по вулиці Набережній, 14 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, перейшло від [PERSON] до позивачів [PERSON], [PERSON] в тому ж обсязі і на тих же умовах, що були передбачені договором оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, після переходу права власності, за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 17.03.2017 року, розміщеної на вказаній земельній ділянці. Таким чином, рішення\~ Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25 жовтня 2017 року є незаконним, підлягає скасуванню, а додаткова угода на умовах, зазначених у позові, є укладеною. Просила позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав зазначених у відзиві, додав, що орендарем земельної ділянки [PERSON] було надано заяву про згоду на вилучення земельної ділянки, яку відповідачем було сприйнято як відмову від договору оренди, у зв'язку з чим і було прийнято рішення про припинення договору оренди землі від 12.08.2015 року. Просив відмовити в позові. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника позивачів та представника відповідача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у своїй сукупності з нормами діючого законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.08.2015 року між Маріупольською міською радою та ФОП [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0120 га, розташованої по вулиці Набережній, 14 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (Договір). Відповідно до п.3.1. Договору, його укладено на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації договору оренди у встановленому законом порядку. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торговельного павільйону\~ та майданчику літньої виносної торгівлі (п.5.1. Договору). Державна реєстрація договору оренди відбулася 02.02.2016 року, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.03.2017 року. 17.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договорі купівлі-продажу нежитлового приміщення\~ загальною площею 63,6 м2, а саме: торгового павільйону літ. А-1, тамбуру літ. а-1, тамбуру літ. А2-1, площадки літ а1-1, що знаходиться на земельній ділянці по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, належній Маріупольській міській раді. Реєстрація права власності по 1/2 частині нерухомого майна за [PERSON], [PERSON] здійснена приватним нотаріусом [PERSON] 17.03.2017 року, номер запису про право власності 19493960, 19493701, відповідно. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Цивільним Кодексом України, Земельним Кодексом України, Законом України Про оренду землі. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного Кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Положеннями ч. 1, 4 ст.120 Земельного Кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною 3 ст.7 Закону України Про оренду землі також передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.\~ Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що заходиться на орендованій земельний ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене, в тому самому обсязі і на тих самих умовах, які існували для попереднього власника. Тобто особа, яка набула права власності на майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, при цьому договір оренди земельної ділянки щодо попереднього власника нерухомого майна припиняється договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці нерухоме майно. Наведене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 08.06.2013 року у справі №6-253цс16 від 13 квітня 2016р. Отже, можна зробити висновок про те, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача земельною ділянкою припиняється автоматично в силу закону та не потребує оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, а має місце лише заміна сторони у зобов'язанні. 17.03.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] засвідчено заяву [PERSON]\~ про те, що він, будучи землекористувачем земельної ділянки по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, надає свою згоду на її вилучення на користь [PERSON], [PERSON], у зв'язку з продажем нежитлового приміщення розташованого на ній за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17.03.2017 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON], будучи новими власниками нежитлової будівлі, розташованої по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі та належній Маріупольській міській ради, порядку ст.12 Закону України «Про адміністративні послуги», п.27 Переліку адміністративних послуг, які надаються через Центр адміністративних послуг «Діалог», затвердженого рішенням Маріупольської міської ради\~ від 28.01.2016 №7/4-50, звернулися до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо переоформлення права оренди земельної ділянки при переході права власності на обєкти нерухомого майна за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у\~ встановленому законом порядку. Проте, всупереч вищенаведеним нормам діючого законодавства, 25.10.2017 року Маріупольською міською радою прийнято рішення №7/22-2071 від 25.10.2017 року про припинення права оренди земельної ділянки ФОП [PERSON] та відмову у наданні [PERSON], [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 0,0120 га, розташованої по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація\~ та обслуговування торговельного павільйону та майданчику літньої виносної торгівлі). Також вказаним рішенням розірвано договір оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, укладений між Маріупольською міською радою та ФОП [PERSON]. Як пояснив під час судового розгляду представник відповідача [PERSON],\~ підставою для прийняття відповідного рішення стала заява [PERSON] про відмову від договору оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року. Однак, із\~ дослідженої заяви [PERSON] від 17.03.2017 року, вбачається, що мало місце надання згоди на вилучення орендованої ним земельної ділянки по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, на користь [PERSON], [PERSON] у зв'язку з переходом до них\~ права власності на нежитлове приміщення, розташоване на ній, а не одностороння відмова орендаря від договору оренди. На думку суду, доводи відповідача щодо заяви [PERSON] не відповідають як умовам Договору в частині зміни умов та припинення його дії, так і нормам діючого законодавства, а ґрунтується виключно на помилковому тлумаченні заяви. Враховуючи те, що під час судового розгляду встановлено перехід права власності на нежитлову будівлю від [PERSON] до [PERSON], [PERSON], що розташована на орендованій [PERSON] земельній ділянці по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі, за договором оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, до позивачів перейшло право оренди на цю земельну ділянку без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача [PERSON]. При цьому, право оренди земельної ділянки [PERSON] припинилося. Таким чином, доводи позивачів щодо набуття ними права на оренду земельної ділянки по вулиці Набережній, 14 в місті Маріуполі за договором оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, а тому їх позовні вимоги про визнання рішення Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25.10.2017 року про припинення права оренди земельної ділянки ФОП [PERSON] та відмову у наданні [PERSON], [PERSON] в оренду земельної ділянки слід задовольнити, визнати незаконним та скасувати\~ рішення Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25.10.2017 року, а також визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року, замінивши, відповідно до ст.120 ЗК України, сторону орендаря у Договорі з [PERSON]П, на [PERSON], [PERSON], виклавши п.3.1 розділу 3 Договору щодо строку дії договору 10 років до 02.02.2026 року, в іншій частині договір оренди земельної ділянки від 12.08.2015 року залишити без змін. Доводи відповідача щодо законності рішення Маріупольської міської ради №7/22-2071 від 25.10.2017 року не базуються на законі, а тому не спростовують висновків суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved