Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

25.03.2016 року позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений в письмовій формі договір кредиту № б/н від 14.08.2006 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та Банком Договір. Згідно з умовами укладеного договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. При порушенні позичальником строків платежів з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 03.03.2016 року має заборгованість 4573,53 Доларів США, що за курсом 26,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.08.2006 року складає 122619,29 грн., яка складається з такого: - 953,65 доларів США- заборгованість за кредитом; - 3024,33 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 360,00 доларів США - заборгованість за пенею та комісією; - 18,65 доларів США - штраф (фіксована частина); - 216,90 доларів США - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в сумі 1839,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 10.06.2016, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На основі всебічного, повного, обєктивного і безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо та у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідно до них визначено правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений в письмовій формі договір кредиту № б/н від 14.08.2008 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та Банком Договір. Згідно з умовами укладеного договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. При порушенні позичальником строків платежів з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим має заборгованість 4573,53 Доларів США, що за курсом 26,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.08.2006 року складає 122619,29 грн., яка складається з такого: - 953,65 доларів США- заборгованість за кредитом; - 3024,33 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 360,00 доларів США - заборгованість за пенею та комісією; - 18,65 доларів США - штраф (фіксована частина); - 216,90 доларів США - штраф (процентна складова). На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. Таким чином між сторонами виникли кредитні цивільно - правові правовідносини. Для вирішення спору між сторонами, суд застосовує такі норми матеріального та процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором, надавши позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі встановленому договором, відповідач, в свою чергу, належним чином не виконує своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідност. 625 Цивільного кодексу Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до з ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з наданого розрахунку, позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед Банком станом на 03.03.2016 складає 4573,53 доларів США. Згідно ч.2 статті 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» . Ці нормативно-правові акти можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 4337,98 доларів США, а саме: - 953,65 доларів США- заборгованість за кредитом; - 3024,33 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 360,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, підлягають задоволенню в перерахунку на гривні, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти 26,81 встановленому НБУ станом на 03.03.2016, становить відповідно 116 301,24 гривень. Щодо вимоги про стягнення штрафів за вказаним договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позов пред'явлено до позивача [PERSON], який зареєстрований в м.Зимогіря Славяносербського району Луганської області, а згідно з розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014 року м.Зимогір'я Славяносербського району Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Із розрахунку заборгованості відповідача перед Банком станом на 03.03.2016 вбачається, що станом на 03.03.2016 були нараховані штрафи в сумі - 235,55 доларів США, (далі нарахування пені відбувалося після 14.04.2014). Таким чином щодо нарахувань штрафів (фіксованої частини) в сумі -18,65 доларів США та штраф (процентна складова) в сумі 216,90 доларів США то доказів того, що ці штрафні санкції були нараховані відповідачу до 14.04.2014 року, позивачем, у відповідності до ст.ст.10,11,60 ЦПК України, не надано. А як вбачається із системного аналізу статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 мова йде про всі штрафи, які нараховуються на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Ці вимоги не обгрунтовано жодним чином і в позовній заяві позивача. Враховуючи викладене, ці вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 4337,98 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 116301,24 грн. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційнодо розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №ВОТМ1В15Н1 від 11.03.2016 позивачем сплачено судовий збір в сумі 1839,30 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 1744,52 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial