Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON], діючи в інтересах позивача [PERSON], звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, пропущений внаслідок перебування позивача на лікуванні. 01 грудня 2016 року до суду звернувся адвокат Сторожук Ю.В., діючи в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], заявивши вимоги, зменшені в ході розгляду справи, усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] розглядаються в одному провадженні. В ході судового розгляду представники позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] також підтримала та додатково пояснила, що дружина [PERSON] перебувала на лікуванні в м. Київ, тому і сам [PERSON] проходив там лікування, що завадило йому подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Від відповідача Новоставецької сільської ради надійшла заява про відсутність заперечень проти визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини та про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Сторожук Ю.В. вважає, що амбулаторне лікування позивача не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] просить відмовити [PERSON] в позові. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Сторожук Ю.В. позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснив, що батько позивача [PERSON] проживав однією сім'єю з родиною [PERSON] починаючи з 1989 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що дружина [PERSON] померла у 1989 році і після цього він став проживати разом з ними однією сім'єю, так як їх будинки розташовані поруч і між ними одне подвір'я. У них була одна на дві родини корова, вона допомагала йому білити хату, готувала їжу. Вони з своїм чоловіком допомагали [PERSON] з похоронами його дружини та молодшого сина [PERSON], організовували поминальні обіди. Представником відповідача [PERSON] за позовом третьої особи подано до суду письмове заперечення, відповідно до якого він просить відмовити у позові, оскільки [PERSON] в міру своїх можливостей допомагав батькові, висилаючи гроші, приїздив рідко, так як проживав досить далеко. Батько відповідача після смерті дружини проживав разом зі своїм молодшим сином [PERSON], який помер у 2001 році, в подальшому батько проживав сам, але він до самої смерті не перебував у безпорадному стані, вів звичайний спосіб життя, працював по господарству та обробляв город, тому і підстав для усунення його сина від права на спадкування немає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позовів [PERSON] та [PERSON] Статтями 1269, 1270 та 1272 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, впродовж 6-тимісячного строку після відкриття спадщини повинен подати нотаріусу заяву для прийняття спадщини. Суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, в разі його пропуску з поважних причин. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER], повторно виданим 11 квітня 2007 року Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, та свідоцтвом про смерть його батька серії [NUMBER], повторно виданим 11 квітня 2007 року Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Державний нотаріус Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. постановою від 18 жовтня 2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] відповідної заяви до нотаріальної контори у межах встановленого строку не подав і з померлим за однією адресою зареєстрованим не був, а тому, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщини. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Шевченківського району міста Києва «Консультативно-діагностичний центр» від 22 жовтня 2005 року, [PERSON], 1962 року народження, проходив амбулаторне лікування у кардіолога з 25 вересня 2005 року по 22 жовтня 2005 року з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., кризові лікування 25 та 28 вересня, 01 та 06 жовтня 2005 року. Пленум Верховного Суду України у абзаці 6 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин суд вважає, що початок амбулаторного лікування за 5 днів до кінця шестимісячного строку прийняття спадщини не являється об'єктивною причиною, яка непереборно створювала позивачу труднощі для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Суд також враховує, що згідно з пунктом 207 чинної станом на 2005 рік Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 03 березня 2004 року № 20/5, передбачена можливість направлення поштою письмової заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою. Підстави для задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], також відсутні, виходячи з наступного. Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним станом вважається безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З медичної карти стаціонарного хворого № 537 вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні у терапевтичному відділенні Теофіпольській центральній районній лікарні з 07 по 16 лютого 2005 року з діагнозом при госпіталізації «Хронічний бронхіт в стадії загострення». Відповідно до запису лікаря приймального відділення від 07 лютого 2005 року, [PERSON] був направлений поліклінікою зі скаргами на періодичний кашель, болі в суглобах, більше в плечових, шийно-грудному відділі хребта. Пацієнт хворіє більше 3-х місяців, гірше стало на протязі останнього тижня, загальний стан середньої важкості, виписаний був 16 лютого 2005 року з скаргами на різкий кашель та помірними болями в суглобах. З медичної карти стаціонарного хворого № 1053 встановлено, що [PERSON] перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні Теофіпольської ЦРЛ з 14 по 22 березня 2005 року з діагнозом при госпіталізації «ІХС. А/С кардіосклероз з гіперт. НК І ст. ДОА з переважним ураженням плечових суглобів. Застійний фіброз печінки.». Відповідно до запису лікаря приймального відділення від 14 березня 2005 року, [PERSON] поступив зі скаргами на задишку у спокої, відчуття серцебиття, загальну слабкість, больова обмеженість рухів в суглобах кінцівок. Хворий хворіє на протязі 2-х років, погіршення тиждень, загальний стан середньої важкості, з лікарні був виписаний 22 березня 2005 року на прохання родичів, з загальним станом середньої важкості, скарги об'єктивні дані попередні. З наданих медичних карт не вбачається, що [PERSON] був у безпорадному стані, який би призводив до його фізичної неспроможності самостійно забезпечити умови свого життя. З тексту позовної заяви [PERSON], пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] вбачається, що стан [PERSON] погіршився за кілька місяців до його смерті. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що на вибори Президента України в 2004 році, які відбувалися восени, [PERSON] особисто прийшов на виборчу дільницю, не скориставшись можливістю голосування на дому. Допитані в ході судового розгляду свідки [PERSON], 1965 року народження, та [PERSON], 1951 року народження, теж зазначили про хворобу [PERSON] незадовго до смерті. Відповідач [PERSON] з 20 березня 1984 року зареєстрований в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, має власну сім'ю, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER], виданим 02 листопада 1999 року Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області, та визнається усіма учасниками судового розгляду. Тому за таких обставин, враховуючи значну відстань між місцями проживання сина та батька, факт відвідування [PERSON] свого батька незадовго до його смерті, що також визнається обома сторонами, в суді не знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від свого обов'язку забезпечувати підтримку та допомогу батьку. Третьою особою [PERSON] не доведено факту проживання однією сім'єю з [PERSON] не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Свою вимогу встановлення даного факту [PERSON] обґрунтовує забезпеченням можливості прийняття спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України, якою передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Сім'ю, згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 даної статті передбачено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно виписки з погосподарської книги № 1 Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області [PERSON] з 1999 року, коли помер його син [PERSON], 1966 року народження, вибув у інше господарство, проживав сам до 15 березня 2005 року у господарстві по [ADDRESS], після чого вибув у господарство по [ADDRESS], де проживав до своєї смерті [INFO] року. З наведених [PERSON] доводів у позовній заяві, поясненнях його дружини [PERSON], яка є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вбачається, що [PERSON] проживав у своєму будинку, вів власне господарство, обробляв город, утримував птицю, розпоряджався своєю заробітною платою та пенсією. Надання родиною [PERSON] допомоги у побуті [PERSON], який проживав у сусідньому будинку, а також надання йому допомоги за час його хвороби в останні місяці життя не свідчить про їх проживання однією сім'єю.

Outcome: dismissed