Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

26.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, у звязку з продовженням навчання, у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не більше 23-річного віку позивача. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є його та сплачував аліменти до його повноліття. Наразі позивач продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] перебуває на утриманні матері та вважає, що відповідач має змогу матеріально допомагати, у звязку із чим звернувся до суду із вказаним позовом. Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав. У своїй заяві від 22.11.2018 року частково визнав позовні вимоги, зазначивши суму аліментів яку він має змогу сплачувати в розмірі 1000 грн. Заява про часткове визнання позовних вимог була направлена позивачу та була ним отримана 27.11.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 122820, актовий запис № 8. (а.с. 8) На даний час позивач [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання інституту НТУ «Харківський політехнічний інститут». Навчання за рахунок бюджету. Строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Зазначене підтверджується копією довідки № 66-04-160 від 10.09.2018 року. (а.с. 9) Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України розяснено, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітнього, який продовжує навчання, та визначення розміру аліментів, має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також зясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги оскільки продовжує навчання, в свою чергу, відповідач [PERSON] погодився сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, що свідчить про можливість ним надання матеріальної допомоги. За таких обставин, позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, із визначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial