Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

25.02.2019 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки, у якому просить змінити розмір стягнення аліментів та коштів на додаткові витрати, та стягувати з нього в користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та скасувати сплату коштів на додаткові витрати у розмірі 2000,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, який 10.07.2017 року в судовому порядку було розірвано. Від подружнього життя у них з відповідачкою народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання яких згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2017 р. з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, та кошти на додаткові витрати у розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно. Починаючи з 17.08.2018 р. він перебуває в новому зареєстрованому шлюбі, від якого у нього є син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28.12.2018 р. з нього стягуються аліменти на в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Зазначає, що матеріальний стан відповідачки змінився в кращу сторону, в той час коли його сімейний стан змінився та матеріальне становище суттєво погіршилось. Зокрема, він є пенсіонером-інвалідом ІІІ-ої групи і кошти отримані як регресні виплати використовуються ним на лікування, інших доходів крім пенсії та виплат Фонду соціального страхування, з яких стягуються аліменти та кошти на додаткові витрати у нього не має. Також на його утриманні від нового шлюбу перебуває дружина та малолітній син. Вважає, що обоє дітей на які він сплачує аліменти та кошти на додаткові витрати є здоровими та на його думку не потребують додаткових витрат на покращення стану здоров`я, при цьому їх матір добре забезпечена. Покликаючись на ст.ст. 182, 192 СК України просить позов задовольнити. 13.06.2019 р. відповідачка подала відзив на позовну заяву в якому просила в задоволенні позову відмовити, у зв`язку із безпідставністю. Ствердила, що в позовній заяві позивач зазначає, що інших доходів, окрім пенсійних та регресних виплат, у нього не має. Проте дане твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач здійснює операції з торгівлі металобрухтом (для здійснення якої придбав три земельні ділянки у місцевому садовому кооперативі за [ADDRESS] . Червонограді) та послуги «сауна на дровах», та отримані доходи від вказаного виду діяльності офіційно не декларує. Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом, в порівнянні із рішенням суду про присудження стягнення з нього аліментів та додаткових витрат на утримання їхніх спільних дітей, його матеріальний стан хіба що змінився лише в кращу сторону. Також не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що їх діти здорові та не потребують додаткових витрат не заслуговують на увагу. Так їхні діти є школярами та окрім шкільних занять займаються творчою діяльністю, зокрема син [PERSON] займається в Народному ансамблі танцю «молодість» Червоноградського Народного дому з 01.09.2008 р. та бере участь у всеукраїнських та міжнародних конкурсах, які передбачають значних фінансових внесків близько 12000,00 грн. на рік. Дочка [PERSON] навчається у 5-ому класі фортепіано відділу Червоноградської дитячої школи мистецтв, що є також не безкоштовно, а становить 140,00 грн. в місяць. Окрім цього син [PERSON] часто хворіє, що в свою чергу тягне за собою значні матеріальні витрати. 25.06.2019 р. позивач подав відповідь на відзив в якому, окрім спростування позиції відповідачки, додатково зазначив про значне погіршення свого стану здоров`я, посилаючись на медичну документацію. Також зазначає, що матеріальне становище відповідачки суттєво покращилось, після розірвання шлюбу та утримання аліментів на дітей остання придбала новий автомобіль, при цьому остання працює викладачем англійської мови у Червоноградському гірничо-будівельному ліцеї, займається підприємницькою діяльністю будучи власником та керівником ПП «Гамматекс плюс», а також співвласником ТзОВ «Гамматекс», та отримує значні доходи, оскільки придбала собі квартиру у м. Львові. 08.07.2019 р. відповідачка подала пояснення на відповідь на відзив в якому, окрім спростування позиції позивача, зазначає, що транспортний засіб, який на думку позивача належить їй, насправді належить її батькові. Про покращення матеріального стану позивача свідчить те, що ним було придбано квартиру, та два транспортні засоби. Що стосується її матеріального забезпечення, то її доходи є суттєво меншими ніж ті, про які зазначає позивач. Щодо стягнення коштів на додаткові витрати, то такі рішенням суду від 30.11.2017 р. були визначені періодичними платежами наперед, а не після їх фактичного понесення, що повністю відповідає вимогам ст. 185 СК України, та необхідність таких додаткових витрат зберігається. Що стосується посилань позивача на придбання нею квартири у м. Львові, то таку квартиру вона не купувала, а отримала її в дар від своєї матері, про що вона зазначає у своєму поясненні від 10.09.2019 р. Ухвалою від 04.03.2019 р. судом було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 13.06.2019 р. постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження по справі, підготовче засідання у якому було призначено на 22.08.2019 р. 22.08.2019 року підготовче провадження закрито, розгляд справи призначався на 06.12.2019 р.. В судовому засіданні від 06.12.2019 р. представник позивача уточнив позовні вимоги та просив не змінювати розміру аліментів. В подальшому розгляд справи було відкладено на 20.03.2020 р., який був відкладений на 13.07.2020 р. за клопотанням позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили змінити розмір додаткових витрат на утримання дітей шляхом їх скасування. Суду пояснили, що основною причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у позивача погіршився стан здоров`я та матеріальний стан, у нього є нова сім`я, які перебувають на його утриманні. Позивач хворіє, для відновлення здоров`я витрачається значна кількість грошей, при тому що єдиним джерелом його доходів є пенсійні та регресні виплати. Вважають посилання сторони відповідача щодо його неофіційних доходів безпідставними. В цей же час зазначають, що матеріальний стан відповідачки покращився. Відповідачка та її представник у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили, вважають позов необґрунтованим та безпідставним. Зазначають, що на даний час проводиться дистанційне навчання, тому кошти на навчання у Червоноградському Народному домі та Червоноградській дитячій школі мистецтв є необхідними. Окрім цього син [PERSON] часто хворіє, у зв`язку з чим витрати на утримання дітей зростають. Крім того вважають, що до матеріалів справи було додано достатньо доказів, які підтверджують факт отримання позивачем додаткового неофіційного доходу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.07.2017 року було розірвано. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] .. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2017 року у справі № 459/2898/17, з позивача стягнуто аліменти у користь відповідачки, на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 31.10.2017 року та до досягнення дітьми повноліття, а також щомісячно 2000 гривень додаткових витрат на утримання дітей з часу вступу рішенням в законну силу та до досягнення дітьми повноліття. З мотивувальної частини вказаного судового рішення встановлено, що дочка сторін [PERSON] , навчається у четвертому класі фортепіанного відділу (довідка Червоноградської дитячої школи мистецтв від 23.10.2017 р.), син сторін [PERSON] знаходиться на обліку в офтальмолога, потребує лікування (довідки Червоноградської ЦМЛ від 10.11.2017 р. № 8322/17), є учасником народного ансамблю «Молодість» з 01.09.2011 р., разом з колективом бере участь у виступах в Україні та за її межами. Оплата транспортних витрат здійснюється за рахунок батьків (довідка Червоноградського Народного дому від 09.11.2017 р. № 107), Згідно значної кількості грамот і дипломів, датованих 2015-2017 рр., даний ансамбль в цілому та [PERSON] зокрема неодноразово нагороджувалися заохочувальними відзнаками за участь у різних фестивалях та змаганнях. Оплата транспортних витрат здійснюється за рахунок батьків. З огляду на розвиток здібностей дітей у танцювальних та музичних гуртках, потреби у лікуванні сина [PERSON] та обсягу коштів, що необхідний на покриття відповідних витрат, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дітей. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, досліджуючи обсяг долучених до матеріалів справи доказів, а саме: медичну документацію сина сторін [PERSON] ; довідку Червоноградського Народного дому №63 від 02.04.2019 р.; довідку Червоноградської дитячої школи мистецтв №27 від 11.04.2019 р.; значну кількості грамот і дипломів, датованих 2018-2019 рр., згідно яких даний ансамбль «Молодість» в цілому та [PERSON] зокрема, неодноразово нагороджувалися заохочувальними відзнаками за участь у різних фестивалях та змаганнях, є очевидним той факт, що діти сторін по сьогоднішній день продовжують розвивати свої здібності у танцювальних та музичних гуртках, син сторін [PERSON] потребує подальшого лікуванні, у зв`язку з чим потребують коштів, що необхідні на покриття відповідних витрат. Позивач перебуває в новому зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2018 р. Він та його нова дружина є батьками [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до копій пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 20.11.2008 р., довідок МСЕК Серії ЛВА [NUMBER] 307217 від 10.08.2006 р. та Серії ЛВА [NUMBER] 026496 від 21.05.2009 р., довідок Сокальського відділення обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області від 13.06.2019 р., довідки Червоноградського відділення УВД ФССУ у Львівській області від 19.06.2019 р., позивач є особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, отримує пенсію за віком та страхові виплати. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Суд звертає увагу на те, що однією із підстав, на думку позивача, погіршення його матеріального становища є те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області 28.12.2018 р. (справа №459/3289/18), з нього стягнуто аліменти у користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4\~частини його\~заробітку (доходу)\~щомісячно, але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи з 26.10.2018 р. й до досягнення дитиною повноліття. Проте, в ході судового розгляду справи, було встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від22.01.2020 р. (справа №459/3289/18), касаційну скаргу відповідачки задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 03.06.2019 р., якою залишено без змін рішення Червоноградського міського суду Львівської області 28.12.2018 р., скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Що стосується інших підстав позову, а саме погіршення здоров`я та матеріального становища позивача, та покращення матеріального становища відповідачки, суд зазначає таке. Фактичні обставин у світлі викладених приписів законодавства свідчать про необґрунтованість позову, оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів того, що покращився стан здоров`я відповідачки чи змінився її матеріальний стан. Твердження позивача щодо покращення матеріального стану відповідачки за рахунок придбання рухомого та нерухомого майна, а також за рахунок здійснення підприємницької діяльності, є голослівним та безпідставними. Так, згадуваний транспортний засіб марки «Toyota Rav4» д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить не відповідачці, а її батькові, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Квартира, що знаходиться по [ADDRESS] , яка на думку позивача була придбана відповідачкою, була подарованою останній її матір`ю, що підтверджується копією договору дарування від 20.03.2018 р.. Отримання доходів у виді заробітної плати від здійснення відповідачкою підприємницької та викладацької діяльності, сукупний розмір якої згідно довідок ПП «Гамматекс Плюс» №3 від 18.06.2019 р. та ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» від 19.06.2019 р., не перевищує чи рівний згідно статистичних даних середній заробітній платі працівника відповідного регіону, жодним чином не свідчить про покращення матеріального становища відповідачки. Більше того в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтвердили б мотиви та обґрунтування позивача, що стосуються погіршення його майнового стану та стану здоров`я. Так, до матеріалів справи позивачем додано медичну документації, я підставу погіршення його стану здоров`я. В той же час, більша її частина датована до винесення судового рішення про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дітей. З усього обсягу долученої до матеріалів справи медичної документації, лише один документ підтверджує факт обстеження позивача після винесення вказаного вище судового рішення, а саме ультразвукового обстеження опорно-рухового апарату від 06.11.2018 р. (УЗД лівого колінного суглобу), що зовсім не свідчить про погіршення стану його здоров`я. Також суд звертає увагу на те, що сукупність долучених до матеріалів справи доказів, а саме: візитні картки «Купуємо брухт» та «Сауна на дровах», листи Територіального сервісного центру 4646 Регіонального сервісного центру у Львівській області від 22.11.2018, 07.12.2018, 09.07.2019 рр., заяв позивача на ім`я міського голови м. Червонограда щодо питань обслуговування земельних ділянок від 14.02.2019, 18.02.2019, 04.03.2019 рр., адміністративних матеріалів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності від 05.03.2019 р. за ч.1 ст. 152 КУпАП за порушення Правил благоустрою території м. Червонограда, жодним чином не свідчить про погіршення матеріального становища позивача. За таких обставин та міркувань, суд вважає позов необгрунтованим, а тому у задоволенні такого слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, що сплачений позивачем у сумі 768,40 грн., покладаються на останнього у зв`язку з відмовою у позові. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed