Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.Актовий запис №11. Від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, а шлюбні відносини виявились не стійкими тому, що чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про взаємоповагу один до одного. Останні роки став зловживати алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння затіває сварки, гонить позивача з дітьми з житлового будинку. Через це позивач постійно переховується, живе у рідних та сторонніх людей. З часом пропала взаємоповага один до одного, потім відносини переросли в повну байдужість один до одного. Відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання та поваги. Шлюбні відносини фактично припинились. За цих обставин позивач вважає, що сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими, відповідач не приймає ніяких мір для примирення та збереження сімейних відносин. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна яке є їх спільною власністю не має. Позивач вказує, що між нею та відповідачем досягнуто згоди про місце проживання та утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності , не надавав. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 29 грудня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис №11, (а.с.6). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO](а.с.7), та [PERSON], [INFO] [PERSON] надала суду копію свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER], виданого 29 грудня 2007 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.6), копію свідоцтва про народження доньки [PERSON],серія [NUMBER], виданого 15 жовтня 2007 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.7), копію свідоцтва про народження сина [PERSON], серія [NUMBER], виданого 16 вересня 2010 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.8), довідку про склад сім'ї, №1572, видану 24 жовтня 2016 року Миколаївською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області(а.с.9). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про залишення прізвища, яке вона отримала на момент реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача «[PERSON] ».

Outcome: approved