Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

24.07.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] через представника [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вимоги якої було уточнено, та в якій зазначила, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 385 доларів США 69 центів, що еквівалентно 1 542 149 грн. 27 коп. та 270 499 грн. 25 коп., а також стягнуто солідарно витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. Зазначає, що на момент розгляду справи та винесення рішення перебувала у відпустці по догляду за дитиною. У січні 2016 року звернувшись до ПАТ «ОТП Банк», було виявлено Додатковий договір № 5 від 15.06.2011 р., яким були внесені зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, про існування якого заявник не знала, та його і не підписувала. У серпні 2016 року вона звернулася до Голосіївського райсуду м. Києва з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» , третя особа [PERSON] про визнання припиненим правовідношення за договором поруки. У ході розгляду вказаної справи встановлено, що відповідно до висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи № 22762/22763/17-32 від 03.04.2018 року підпис від імені [PERSON] у Додатковому договорі № 5 від 15.03.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008р., виконаний не [PERSON], а іншою особою. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/12815/16-ц від 06.06.2018 року задоволено позов [PERSON] та визнано Договір поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] - припиненим; визнано Додатковий договір №5 від 15.06.2011 року до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року недійсним. Зазначене рішення набрало законної сили. Заявник вважає, що вищезазначена обставина має значення для вирішення справи і є істотною для постановлення правильного вирішення у справі, оскільки раніше їй не була відома. Заявник стверджує, що вищевказана обставина стала їй відома після набрання рішенням Голосіївського райсуду м.Києва законної сили, тобто 06.07.2018 року, тому вважає що строк подання заяви нею не пропущений. Одночасно зазначає, що внаслідок підробки підпису з неї незаконно було стягнуто заборгованість за період з 01.02.2016 р. по 31.07.2018 у сумі 16856 грн.70 коп., а також накладено арешт на все майно. З цих підстав, просила суд: скасувати рішення від 18.12.2014 р. у частині солідарного стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а також витрат по сплаті судового збору, та відмовити позивачу в позові в цій частині; в іншій частині рішення залишити без змін; визнати незаконним стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором з 01.02.2016 по 31.07.2018 на суму 16 856,70грн. та зобов'язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повернути дані кошти, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 5 481 грн.( а.с.237-240). У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши заявника та представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18.12.2014 року у справі № 359/6560/14-ц, задоволений позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON]., [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Даним рішенням стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 130385 ,69 доларів США, що еквівалентно 1 542 149, 27 гривень та 270 499,25 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривень( а.с.189-195). Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Як зазначила заявник [PERSON], у січні 2016 р. в ПАТ «ОТП Банк» було виявлено Додатковий договір № 5 від 15.06.2011 р., яким були внесені зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, про існування якого не була обізнана та його не підписувала. Враховуючи дану обставину, [PERSON] у серпні 2016 року звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовною заявою до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання припиненим правовідношення за договором поруки. Рішенням Голосіївського райсуду м.Києва від 06.06.2018 року у справі № 752/12815/16-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано Договір поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] припиненим. Визнано Додатковий договір №5 від 15.06.2011 року до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року недійсним. 06.07.2018 року рішення набрало законної сили (а.с.217-219). Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 22762/22763/17-32 від 03.04.2018 року, підпис від імені [PERSON] у графі «Поручитель» на другій сторінці Додаткового договору № 5 від 15.03.2011 р., яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вищезазначена обставина має значення для вирішення справи і є істотною для справи, однак не була відома під час розгляду справи № 359/ 6560/14-ц. Про існування вказаної істотної обставини заявнику [PERSON] стало відомо після набрання 06.07.2018 року рішенням Голосіївського райсуду м.Києва законної сили. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами; підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Суд вважає доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими. Згідно з вимогами ч.2, п.2 ч.3 ст.429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Частиною 4 п.1 ст.429 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду. Таким чином, враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення суду від 18.12.2014 року в частині солідарного стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 385,69 доларів США, що еквівалентно 1 542 149,27 гривень та 270 499,25 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 гривень - слід скасувати. Надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам, суд вважає постановити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, у решті рішення слід залишити без змін. Так, згідно з наявними у справі письмовими доказами встановлено, що 15 лютого 2008 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір за № ML-ODE/20/2008, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 106 039,00 доларів США на строк до 15 лютого 2034 року, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою (а.с. 8-12). Крім того, 15 лютого 2008 року, 06 березня 2009 року, 15 жовтня 2009 року, 17 травня 2010 року, 15 червня 2011 року між позичальником та банком укладено додаткові договори за №1, 2, 3, 4, 5, 6 якими внесено зміни та доповнення до кредитного договору № ML-ODE/20/2008 від 15 лютого 2008 року (а.с. 13). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 106 039,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 2,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Кредитні кошти надавались банком шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку. У п. 2 ч.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором, не пізніше 15 лютого 2034 року. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватись поз ичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у графіку платежів, який є невід'ємним додатком №1 до кредитного договору. Відповідно до п. 1.11.1 частини № 2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту в строки, передбачені кредитним договором. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини №2 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 лютого 2008 року укладено договір поруки № SR-ODE/20/2008 між банком та [PERSON], за умовами якого поручитель зобов'язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON] що виникають з кредитного договору (а.с. 31). Проте, як встановлено в ході розгляді заяви [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вказаний договір поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року визнаний недійсним рішенням Голосіївського райсуду м.Києва від 06.06.2018 року, яке набрало законної сили (а.с.217-219). Також з долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що 19 травня 2014 року відповідачу [PERSON] направлено досудову вимогу за № 200130591 про погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня її одержання (а. с. 38). Згідно долученого до справи розрахунку станом на 19 червня 2014 року у позичальника виникла заборгованість в розмірі 130 385,69 доларів США, що еквівалентно 1 542 149,27 гривень та 270 499,25 гривень, що складається з : залишку заборгованості за кредитом у сумі 101 960, 56 доларів США, суми несплачених відсотків за користування кредитом у сумі 28 425,13 доларів США та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 270 499, 25 грн. (а.с. 40). Відповідно до договору факторингу від 20.03.2014 року, Договору про відступлення права вимоги від 20.03.2014 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов кредитного договору, що підтверджується : статутом ПАТ «ОТП Банк», свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, довідкою АБ № 526450 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій, договором факторингу від 20.03.2014 року, витягом з додатку до договору факторингу, витягом з статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна», свідоцтвом про державну реєстрацію ТОВ «ОТП Факторинг Україна», довідкою АБ № 624314 з ЄДРПОУ (а.с. 41-59). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведене дає підстави суду дійти до висновку, що зазначена заявником вищевказана істотна обставина щодо недійсності укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Договору поруки, не впливає на висновки суду про права та обов'язки іншого відповідача у справі, а тому рішення Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року в частині стягнення заборгованості та судових витрат з відповідача [PERSON] підлягає залишенню без змін. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 444 ЦПК суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленними або виключними обставинами він 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє у позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду. Таким чином, правом звернення із заявою про поворот виконання рішення наділений лише відповідач, оскільки по суті поворот виконання спрямований на відновлення саме його прав. За таких обставин, оскільки на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2014 року на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з [PERSON] стягнуто за період з 01.02.2016 по 31.07.2018 кошти в розмірі 16 856 грн.70 коп., що підтверджується звітами про здійснені відрахування та виплати (а.с. 241-245), у зв'язку із задоволенням заяви [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим рішення суду в частині солідарного стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору підлягає скасуванню і в цій частині в задоволення позову слід відмовити, суд вважає, що слід допустити поворот виконання рішення суду, а саме: зобов'язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повернути [PERSON] стягнуті кошти. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 5 481,00 гривень понесені заявником по оплаті судового збору (а. с. 211), підлягають стягненню на її користь з ОТП «Факторинг Україна». На підставі викладеного,

Outcome: approved