Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради і просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно домоволодіння № 46 по вул. Гора в м. Галич. Позовні вимоги мотивує тим, що її бабуся, [PERSON] була власником домоволодіння № 20 по вул. Гора в м. Галич. З 1966 року по 1977 року [PERSON] будувала житловий будинок відповідно до проекту, погодженого архітектором Галицького району на старому місці. А 21.03.1986 року було видано виконавчим комітетом [PERSON] міської ради [PERSON] акт про закінчення забудови індивідуальної садиби по вул. Гора, 46 (20) в м. Галич, відповідно до рішення виконкому № 101 від 10.04.1986 року. Однак при будівництві нового житлового будинку, старий будинок поруч [PERSON] не знесла. 19.03.1988 року [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Гора, 46 в м. Галич заповіла своїй дочці, [PERSON], а жилий будинок з господарськими спорудами по вул. Гора, 46А в м. Галичі заповіла їй [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені в жовтні 2006 році вона змінила ім'я з [PERSON] та [PERSON]. Даний заповіт не змінювався, бабуся [PERSON] померла 17.04.1989 року, і після смерті якої батьки старий будинок знесли, оскільки був не придатний до проживання. А 26.07.1995 року померла її мати, [PERSON] Всі вони проживали в новозбудованому будинку № 46 по вул. Гора, однак її похила бабуся, [PERSON] вважала, що новий будинок має адресу № 46А по вул. Гора, а старий № 46, що було не вірно. Коли в грудні 2015 року вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення прав на спадкове майно то отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. Спадщину вона прийняла, оскільки проживала і проживає надалі в успадкованому житловому будинку, однак через брак коштів та часу не змогла оформити право власності, оскільки через відсутність правовстановлюючого документу вона не має змоги оформити своє право, а відтак змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач, [PERSON] та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, визнавши за нею право власності на домоволодіння № 46 по вул. Гора в м. Галич. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позов визнала і не заперечила, що задоволення даного позову. Зазначила, що відповідно відповіді державного нотаріуса, [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 26.07.1995 року спадкоємці для прийняття спадщини в [PERSON] районну державну нотаріальну контору не зверталися. За такий тривалий період спадкоємиця вже давно могла оформити право власності на успадковане майно. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Заслухавши в судовому засіданні сторін, свідка, перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно копії заповіту від 19.03.1988 року вбачається що, [PERSON] зробила на випадок своєї смерті таке розпорядження жилий будинок з господарськими будівлями по вул. Гора, 46 в м. Галич заповіла своїй дочці, [PERSON], а жилий будинок з господарськими спорудами по вул. Гора, 46А в м. Галичі заповіла позивачу своїй онуці [PERSON] (а.с.12), яка змінила своє ім'я на «Марію», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.17) на підставі якого видане свідоцтво про народження (а.с.16). З копій свідоцтв про смерть серії І-НМ № 494609 від 17.04.1989 року та серії І-НМ № 285096 від 26.07.1995 року стверджується, що [PERSON] померла 17.04.1989 року (а.с.14), а [PERSON] померла 26.07.1995 року (а.с.15), які позивачу являлися бабусею та матір'ю. З копії акту від 21.03.1986 року про закінчення забудови індивідуальної садиби, яку збудувала [PERSON] видно, що приймальна комісія прийняла в експлуатацію житловий будинок і надвірні будівлі по вул. Гора 46 в м. Галич (а.с.8). З показань в судовому засіданні свідка [PERSON],який є батьком позивача а зятем [PERSON] видно, що по вул. Гора,46 в м. Галич у його тещі [PERSON] був старий будинок. План на будівництво нового будинку зареєстровано було за його тещею. Розпочалося будівництво нового будинку в 1968 році і тривало 2 роки. В той час вони всі проживали у старому будинку а після закінчення будівництвом нового будинку він особисто зніс старий будинок так як було передбачено перед будівництвом нового будинку. До смерті тещі старий будинок не зносили. [PERSON] зробила заповіт на свою доньку-Пирьову М.М.,тобто його дружину, а дружина зробила заповіт на їхню дочку-позивача. З копії довідки від 09.12.2015 року виданої державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори вбачається, що на майно спадкодавця [PERSON], а саме на житловий будинок 46а по вул. Гора в м. Галич відсутній правовстановлюючий документ, свідоцтво про право на спадщину її спадкоємцям на даний будинок не може бути видано (а.с.13). З характеристики будинку та господарських будівель видно, що вартість інвентаризаційна вартість будинку та споруд становить 118 797,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 316-319, 392, 1216, 1223, 1248, 1268, 1296 ЦК України

Outcome: approved