Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд: 1. Визнати частково не дійсним та скасувати рішення сімнадцятої сесії Шосткинської міської Ради народних депутатів від 05.07.2013 року в частині п.25 додатку № 2 щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,1614 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5911000000:06:004:0140 за адресою [ADDRESS]. 2. Скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,1614 га по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства, номер свідоцтва №13342697, яке видане на ім'я [PERSON] відділом Реєстраційної служби Шосткинського міськрайуправління юстиції 25 листопада 2013 року. 3. Судові витрати покласти на відповідачку. Позов мотивується тим, що [PERSON], є власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконкомом Шосткинської міської ради 16.10.2012 року. Крім цього, він є власником земельної ділянки за цією адресою призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку га господарських споруд площею 0,1 га., що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 11.06.2013 року. Його сусідкою є [PERSON] як власник домоволодіння за [ADDRESS]. До отримання ними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно 16.10.2012 року, їхні будинки були одним цілим будинком за однією адресою. Це вбачається і з рішення Шосткинскього міськрайонного суду від 31 травня 2012 року по справі №2-688, за яким за позивачем було визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння за [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок та господарські споруди у вигляді сараїв «Б», «Г», «Д», «Е», «Ж», «М» з погрібом «Пг», гаражів «В», «Л», літньої кухні «З», погрібу «Пг-1» та огорожі «N» з відповідною 1/2 часткою, у порядку успадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Ще в 1997 році усе спірне домоволодіння за [ADDRESS] розташовувалось на земельній ділянці загальною площею 4204 м.кв., тобто 0.4204 га., що вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.1997 року. При розподілі домоволодіння на два домоволодіння за [NUMBER] та [NUMBER] позивачем з відповідачкою [PERSON] було приватизовано та оформлено право власності на 0.1 га., земельної ділянки за кожним для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Таким чином, з 0.42 га., загальної ділянки кожним оформлено право власності на 0,2 га.. (0,1 га., + 0.1га.,), а 0.22 га.. залишались в спільному користуванні. При уточнені площ було встановлено, що ця ділянка складає не 0.22 га., а 0,1614 га. В подальшому, рішенням ІІІосткинської міської ради від 05 липня 2013 року за заявою відповідачки [PERSON], їй пунктом «2» за № 25 Додатку 2 до рішення було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1614 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5911000000:06:004:0140 по [ADDRESS]. А, 25 листопада 2013 року відділом реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції на ім'я відповідачки [PERSON], було видано Свідоцтво №13342697 про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,1614 га., по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства. З технічної документації на земельну ділянку площею 0,1614 га., по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства, вбачається, що Акт прийомки передачі межових знаків на зберігання від імені позивача, як сусіднього землевласника було підписано відповідачкою і з позивачем ці межові знаки (межа) погоджені не були. Таким чином, був порушений порядок отримання земельних ділянок у власність, а саме не дотримана процедура погодження меж із сусідніми землевласниками. Ця підстава є беззаперечною для визнання спірного державного акту скаржників недійсним на підставі Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», та статті 198 ЗК України. У зв'язку з цим, при виготовленні та погодженні відповідачкою технічної документації на земельну ділянку площею 0,1614 га по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства були порушені права позивача як сусіднього землевласника у зв'язку з чим, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) від 25.11.2013 року, що видане на ім'я [PERSON], відділом Реєстраційної служби Шосткинського міськрайуправління підлягає скасуванню. Таким чином позивач посилаючись на ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України, щодо переходу права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди, вважає, що прийняттям такого рішення Шосткинською міською радою, в частині передачі відповідачці у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства усієї площі, що має належати як до будинку [NUMBER] так і до будинку [NUMBER] було порушено право позивача на отримання у власність 1/2 частки від цієї земельної ділянки, тобто ділянки площею 0,0807га. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], уточнені вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими нами обставинами. Зокрема, позивач пояснив, що він доводиться двоюрідним братом відповідачки [PERSON], її батько та його мати є рідними братом та сестрою. Всю половину правої частини спірної земельної ділянки до кінця городу, обробляла його мати [PERSON] разом з його братом. Між цими земельними ділянками була межа, але якої площі була ця земельна ділянка та чи сплачувались податки він не знає, оскільки з 1983 року проживає в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Після смерті матері в 2008 році та через деякий час брата земля не оброблялась. У зв'язку з віддаленістю проживання він надав довіреність своїй сестрі- відповідачці по справі [PERSON] та уповноважив її тільки єдиним правом для оформлення відповідних документів на будинок для реєстрації права власності, а за земельну ділянку ніякої розмови не було і ніякого доручення з цього приводу ні усно ні письмово не давав. Але відповідачка [PERSON], скористалась цією довіреністю та безпідставно оформила й право власності на загальну земельну ділянку площею 0,1614 га. Представники ПП «Укрторгпром» при проведенні польових робіт та виготовленні відповідної технічної документації неправильно трактували довіреність позивача тому й допустили помилку, та в супереч діючого законодавства не погодили з позивачем між та оформили передачу межових знаків з відповідачкою передавши їх їй. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн., про що надав договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату з відповідними додатками на правову допомогу. Представник відповідача Шосткинської міської ради- головний спеціаліст юридичного відділу Титович Т.О., позовні вимоги визнала частково та при цьому пояснила, що рішення Шосткинської міської ради від 05.07.2013 року в частині п.25 додатку № 2 щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,1614 га., для ведення особистого селянського господарства, прийнято відповідно до законодавства ст. 118 ЗК України на підставі технічної документації, яку виготовило ПП «Укрторгпром», яке має відповідну ліцензію. Представник 3-ї особи управління Держкомагенства у Шосткинському районі-головний спеціаліст-юрисконсульт Шушунов Є.В., в рішенні покладається на розсуд суду. Представник 3-ї особи відділу реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, просить слухати справу без його участі в рішенні покладається на розсуд суду. Про що надав відповідну заяву. Представник відповідачки [PERSON], [PERSON], позов не визнали та при цьому посилаючись на ст. 120 та ст. 121 ЗК України та на п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав» зі змінами 2010 р., пояснили, що будинок розташований на земельній ділянці та належить як позивачу так і відповідачці. Сторони мають у власності по 10 сот. земельної ділянки, тобто до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р.. згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-У - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Бабуся відповідачки- [PERSON], яка померла [INFO] року, була колгоспниця, і саме вона отримала у користувалася і користувалась цією земельною ділянкою, ні мати позивача ні сам позивач не користувались нею, податки не сплачували, а тому ці 0,1614 га., правомірно по спадщині належать відповідачці [PERSON], а неузгодження меж є формальною підставою, а тому не може бути підставою для скасування відповідних рішень. Позивач надав відповідачці довіреність якою уповноважив відповідачку на право оформлення в т.ч. і земельної ділянки. Допитаний в якості спеціаліста Шосткинського МБТІ [PERSON], пояснила, що згідно інвентаризаційної справи № 03618 від 1947 року земельна ділянка за адресою [ADDRESS] складав 1529 кв.м. який рахувався за [PERSON]. 04.06.1949 року значиться вилучення земельної ділянки 11.29 кв.м., тому по факту залишилось 0,4 сот. За інвентаризацією від 21.09.1956 р. в наслідок зміни форми земельної ділянки та його квадратури за [PERSON] рахується 600 кв.м. В 1963 році [PERSON], подарував половину домоволодіння [PERSON]. Відомості про будинок на два входи зазначені в 1987 року. За інвентаризацією від 1996 році площа земельної ділянки складала 4204 кв.м. При оформленні спадщини походження цієї земельної ділянки в інвентаризаційних матеріалах не має. Однак, зазначено, що навколо земельної ділянки 0,6 сот., на якій розташований будинок зазначені землі колгоспу. Допитаний в якості спеціаліста ПП «Укрторгпром» -геодезист [PERSON], пояснив, що підставою для виготовлення технічної документації за адресою [ADDRESS] були відповідні заяви, рішення Шосткинської міської ради та довіреність на ім*я [PERSON] від [PERSON], яку підприємство вважає правомірною в т.ч. і на оформлення земельної ділянки площею 0,1614 га. В листопаді 2011 року були проведені польові роботи та визначена загальна площа земельної ділянки - 36 сот: [PERSON]- на 10 сот., за рішенням Шосткинської міськради від 27.06.1996 р. № 196 та [PERSON], - на 2-і земельні ділянки : на 10 сот., за рішенням Шосткинської міськради від 25.07. 1996 року № 211 та на частину земельної ділянки 0,1614 сот. на друге цільове використання підстав для оформлення не було, тому [PERSON], було запропоновано відповідним чином її оформити на яку їй на підставі рішення Шосткинської міськради від 05.07.2013 р. передано безоплатно у власність на земельну площею 0,1614 сот. Вислухавши пояснення сторін їх представників, спеціалістів, а також дослідивши матеріали справи, а також матеріали технічної документації із землеустрою за адресою [ADDRESS] та архівні інвентаризаційні документи на ці домоволодіння, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON], є власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконкомом Шосткинської міської ради 16.10.2012 року. Крім цього, він є власником земельної ділянки за цією адресою призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку га господарських споруд площею 0,1 га., що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 11.06.2013 року. Його сусідкою є [PERSON] як власник домоволодіння за [ADDRESS]. Рішенням Шосткинскього міськрайонного суду від 31 травня 2012 року по справі №2-688, за яким за позивачем було визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння за [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок та господарські споруди у вигляді сараїв «Б», «Г», «Д», «Е», «Ж», «М» з погрібом «Пг», гаражів «В», «Л», літньої кухні «З», погрібу «Пг-1» та огорожі «N» з відповідною 1/2 часткою, у порядку успадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Ще в 1997 році усе спірне домоволодіння за [ADDRESS] розташовувалось на земельній ділянці загальною площею 4204 м.кв., тобто 0.4204 га., що вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.1997 року. При розподілі домоволодіння на два домоволодіння за [NUMBER] та [NUMBER] позивачем з відповідачкою [PERSON] було приватизовано та оформлено право власності на 0.1 га., земельної ділянки за кожним для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Таким чином, з 0.42 га., загальної ділянки кожним оформлено право власності на 0,2 га.. (0,1 га., + 0.1га.,), а 0.22 га.. залишались в спільному користуванні. При уточнені площ було встановлено, що ця ділянка складає не 0.22 га., а 0,1614 га. В подальшому, рішенням ІІІосткинської міської ради від 05 липня 2013 року за заявою відповідачки [PERSON], їй пунктом «2» за № 25 Додатку 2 до рішення було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1614 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5911000000:06:004:0140 по [ADDRESS]. 25 листопада 2013 року відділом реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції на ім'я відповідачки [PERSON], було видано Свідоцтво №13342697 про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) площею 0,1614 га., по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства. З технічної документації на земельну ділянку площею 0,1614 га., по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства, вбачається, що Акт прийомки передачі межових знаків на зберігання від імені позивача, як сусіднього землевласника було підписано відповідачкою і з позивачем ці межові знаки (межа) погоджені не були. Таким чином, був порушений порядок отримання земельних ділянок у власність, а саме не дотримана процедура погодження меж із сусідніми землевласниками. Ця підстава є беззаперечною для визнання спірного державного акту скаржників недійсним на підставі Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», та статті 198 ЗК України. У зв'язку з цим, при виготовленні та погодженні відповідачкою технічної документації на земельну ділянку площею 0,1614 га по [ADDRESS], призначенням ведення особистого селянського господарства були порушені права позивача як сусіднього землевласника у зв'язку з чим, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) від 25.11.2013 року, що видане на ім'я [PERSON], відділом Реєстраційної служби Шосткинського міськрайуправління підлягає скасуванню. Таким чином відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України, щодо переходу права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Тому, прийняттям такого рішення Шосткинською міською радою, в частині передачі відповідачці у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства усієї площі, що має належати як до будинку [NUMBER] так і до будинку [NUMBER] було порушено право позивача на отримання у власність 1/2 частки від цієї земельної ділянки, тобто ділянки площею 0,0807га. Виходячи з викладеного, доводи відповідача [PERSON], на увагу суду не заслуговують. Що стосується довіреності, наданої [PERSON], на ім'я [PERSON], то, також доводи відповідачки в цій частині є безпідставними, оскільки як вбачається з цієї довіреності вона надана тільки на уповноваження [PERSON], єдиним правом для оформлення відповідних документів на будинок для реєстрації права власності. Працівниками ПП «Укрторгпром» при проведенні польових робіт та виготовленні відповідної технічної документації неправильно трактували довіреність позивача тому й допустили помилку, та в супереч діючого законодавства не погодили з позивачем між та оформили передачу межових знаків з відповідачкою передавши їх їй. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн., а також на користь державного бюджету м. Шостка судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved