Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

26.12.2019 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за підсудністю з Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , в якій представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 12.07.2005 в загальному розмірі 126281,19 грн., з яких заборгованість за кредитом 4620,66 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 12.07.2005 по 30.05.2019 - 121660,53 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказує, що 12.07.2005 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 6800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у Заяві відповідач надала згоду на те, що вказана Заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Свої зобов`язання за кредитним договором від 12.07.2005 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 1921 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 3). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 43), однак до суду повторно не з`явилася (а.с. 68, 69), про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2005 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18-23) та [PERSON] (а.с. 17) укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника Приватбанку (а.с.10), у якій відповідач підтвердила своїм підписом, що вказана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають договір, а також що вона ознайомлена з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 10). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 2020 грн. з видачею пластикової картки. Кредитний ліміт змінювався та з 06.02.2013 становив 6800 грн. (а.с. 46). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу видавалися кредитні картки, остання за строком дії 02/16 (а.с. 47). [PERSON] користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 5-9) та випискою по рахунку (а.с. 48-59), за якими в період з квітня по вересень 2013 вона активно користувалася кредитною карткою знімаючи готівку. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил [PERSON] надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Як слідує з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», кредитування [PERSON] здійснювалося саме за вказаними умовами кредитування (а.с. 44, 60). Відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни банком Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Тобто, за умовами договору розмір відсоткової ставки за кредитом, розмір щомісячного платежу, може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах визначених п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Обов`язок по отриманню виписки про стан картрахунків та проведених операціях покладено на позичальника - п. 6.3 Договору. У разі неотримання Банком протягом 7 днів з дня такого повідомлення від позичальника інформації про незгоду зі змінами, вважається, що позичальник прийняв їх (п. 5.3 Договору). Отже, умовами вище вказаного кредитного договору передбачена можливість зміни умов кредитування, зокрема відсоткової ставки за договором, при цьому матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору. З 01.01.2013 всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду переведено на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підтверджується витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 60). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за користування кредитними коштами встановлюється базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць, з 01.09.2014 2,9 % на місяць та з 01.04.2015 - 3,6 % на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 8, 58). Також договором визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с. 44, 60). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 4.6, 5.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умов передбачених договором. Відповідно до п. 5.6 Користування платіжною карткою, відповідач доручила банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 12.07.2005, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 12.07.2005 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 6800 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-9) та виписки за рахунком (а.с. 48-59). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх прострочення, в результаті чого станом на 31.08.2019 утворилась заборгованість в загальному розмірі 133978,03 грн. (а.с. 9). Позивач, який відповідно до ст. ст. 4-5 ЦПК України, вільно розпоряджається своїми процесуальними правами, просив суд стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом у розмірі 4620,66 грн. та заборгованість за процентами за період з 12.07.2005 по 30.05.2019 року в загальному розмірі 121660,53 грн., яку відповідач не заперечила та яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: approved