overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

25 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його матір, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. На даний час заявник випробовує труднощі у оформленні своїх спадкових прав через розбіжності у зазначенні українською мовою його прізвища « [PERSON] » та прізвища матері « [PERSON] ». Просив встановити, що померла [PERSON] є його матір`ю. Ухвалою суду від 01 липня 2020 року за вказаною заявою було відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність Заінтересована особа, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Куркчи Г.І., у судове засідання також не прибув, просив вирішувати справу його відсутність на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бюро ЗАГС виконкому Орджонікідзевської райради депутатів трудящих міста Жданова Донецької області від 29.04.1965, вбачається, що « [PERSON] родился [INFO] в городе Жданове. Родители: отец - [PERSON] , мать - [PERSON] ». За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] заявник зазначений як [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Маріуполя. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС від 14.02.2020, [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Могилів-Подільський, померла [INFO] у місті Маріуполі, про що вчинено актовий запис № 284. З копії домової книги на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані, у тому числі: « [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , 1965 года рождения». Дослідивши зазначені письмові докази, у суду не виникає будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо достовірності викладених заявником [PERSON] обставин, і вказані докази дають змогу свідчити про те, що померла [PERSON] дійсно приходилася йому рідною матір`ю. Розбіжності ж у написанні прізвищ вказаний осіб, на переконання суду, є наслідком невірного перекладу з російської мови на українську при видачі відповідних документів. Таким чином з метою захисту прав, свобод та інтересів заявника [PERSON] , а також створення умов для їх реалізації у майбутньому, суд вважає необхідним пред`явлену заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

25 червня 2020року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , [INFO] . Від перебування у фактичних шлюбних відносинах у них є дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Однак, у зв`язку із припиненням фактичних подружніх відносин відповідач проживає окремо та повністю самоусунувся від виконання батьківського обов`язку щодо утримання дитини, а домовитись із останнім про його участь в утриманні нашої дитини у позасудовому порядку є неможливим. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини буде справедливим розміром аліментів і водночас таким, що цілком під силу для сплати відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров`я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

25 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить його задовольнити, мотивуючи свій позов тим, що з 16.03.2002 року по 25.01.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] навчається в Харківському патентно-комп`ютерному коледжі (ХПКК), денної форми навчання, термін навчання з 31 липня 2017 року по 30 червня 2021 року, син потребує матеріальної допомоги на придбання продуктів харчування, одягу, взуття та ін. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. 09 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання на 26 серпня 2020 року. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Єфреміською сільською радою Первомайського району Харківській області. (а.с.7). [PERSON] є студентом 3 курсу Харківському патентно-комп`ютерному коледжі (ХПКК), денної форми навчання, термін навчання з 31 липня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчатися і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання, або до досягнення дитиною 23 річного віку, що не суперечить вимогам закону. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 180-182, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

25 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2014 року, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

25 червня 2020 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 235, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~13\~липня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 31 серпня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу\~подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

25 червня 2020 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 1993 року відділом ЗАГС Первомайського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 180, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~13\~липня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 31 серпня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 26 червня 1993 року відділом ЗАГС Первомайського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

25 червня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 12 вересня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2003 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 288. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 288. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

25 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду про скасування рішення Ніжинського міського суду Чернігівської області від 06 квітня 2001\~року в справі про визнання його безвісно відсутнім. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05\~липня 2021 року судове засідання призначене на 10-00 год. 02 серпня 2021\~року, яке в подальшому було відкладене на 10-30 год. 11 серпня 2021\~року. У судове засідання заявник не з`явився, у заяві просив розглянути справу без його участі та направити йому рішення суду. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про час і місце розгляду заяви. Відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши долучені до заяви матеріали, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Рішенням Ніжинського міського суду Чернігівської області від 06\~квітня 2001 року визнано безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На час ухвалення судом рішення від 06 квітня 2001 року дружина заявника [PERSON] не мала жодних відомостей про чоловіка. З 1995 року Ніжинським МРВ УМВС проводився розшук [PERSON] , проте місце перебування заявника не було установлено. Відповідно до наданої копії паспорта [PERSON] є громадянином Російської Федерації, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

25 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого мiж ними 20 липня 1991 року відділом РАЦС Менського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 46, мотивуючи позов тим, подружнє життя між ними не склалося, оскільки не зійшлися характерами, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 липня 1991 року відділом РАЦС Менського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 46, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (арк. с. 2). Суд встановив, що відповідач визнав позов, причини розпаду сiм`ї, на якi посилається позивач є поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивача. Суд дійшов висновку позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд встановив, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням положень частини 1 статті 142 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на корить позивача 454,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, повернути позивачу з державного бюджету 454,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved