Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

26 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,32 га, розташовану на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області. Заповіту мати не залишила. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач не міг звернутись у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки дружина його брата [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] зайнялась оформлення спадщини та запевнила позивача, що сама залагодить усі справи. Однак, у червні 2018 року позивач дізнався, що [PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту її спільного проживання разом з [PERSON] Посилаючись на ці обставини, позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] .. Позивач та його представник адвокат Куйтуклу В.Д. у суді позов підтримали та просили його задовольнити. Представник Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову . Третя особа [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частини 1, 3 ст.1268 ЦК України встановлюють, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до частини 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 0 вересня 1967 року Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] в селі Успенівка Саратського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2016 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Згідно довідки Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області від 12 березня 2019 року за № 243, [PERSON] на момент своєї смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована та мешкала в будинку [ADDRESS] разом з невісткою [PERSON] , 1974 року народження (а. с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на належне їй майно (а. с. 9-11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіту [PERSON] не залишила, а тому за положеннями ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги, тобто позивач. З копії спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкові справа 07 березня 2018 року № 41-2018 на підставі заяви [PERSON] - невістки спадкодавця. 26 вересня 2018 року позивач з пропуском шестимісячного строку подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 40- 56). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Успенівська сільська рада Саратського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, було залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право (а.с.17-18). До суду [PERSON] надала заяву, засвідчену 22 липня 2019 року секретарем Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 27, в якій зазначила, що позов визнає та не претендує на спадкове майно [PERSON] (а.с72). Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 02 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та роз`яснено про необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.12). Дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved