Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

25.05.2018 [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на приписи ст.199 СК України та зазначає, що після досягнення повноліття вона продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет» на першому курсі електротехнічного факультету денної форми навчання; дата закінчення навчання - 30.06.2021. Відповідач проживає окремо від позивача та матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, за змістом якої позовні вимоги своєї доньки визнав повністю, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, матеріальну допомогу надавати позивачу має можливість, оскільки отримує пенсію та регресні виплати, в підтвердження чого додав довідки з Покровського обєднаного УПФУ та Покровського відділення УВДФСС України в Донецькій області. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, пояснення з приводу заявлених позовних вимог не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову та зміст заяви відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд зазначає таке. За приписами ч.2 ст.49 та ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач, [INFO], є повнолітньою донькою відповідача (свідоцтво про народження серія І-ТП №145606, а.с.8), навчається за контрактом на 1 курсі електротехнічного факультету Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», дата закінчення навчання - 30.06.2021 (а.с.7), відповідач щомісячно отримує дохід у вигляді пенсії в розмірі 4 819,86 грн. та регресні виплати в розмірі 16 569,80 грн., зважаючи на приписи ст.199 СК України, за змістом яких, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу з дня подання позову та до закінчення її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів на повнолітню дитину позивача в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, адже Сімейним кодексом України такого розміру при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст.182 СК має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 (справа № 642/36/16-ц, провадження № 61-6238св18). Оскільки відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, враховуючи приписи ч.1 ст.142 ЦПК України, з нього на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який мав би бути сплачений при поданні позову до суду, що складає 352,40 грн. За вимогами п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial