Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

25.03.2020 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати відповідача таким , що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В його обґрунтування послалась на те, що вона являється власником вказаної квартири, в якій зареєстрований також відповідач, який являється її колишнім чоловіком. Останній з 2005 року за місцем реєстрації, не несе витрати на утримання житла. Тому просить визнати його таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. 29.03.2019 у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. 20.12.2019 підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті. 20.12.2019 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача. 02.04.2020 представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у відсутності її та позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила. Сторони у судове засідання не з`явились. За місцем проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовче судове засідання та у судові засідання на 20.12.2019 та 02.04.2020. Крім того виклик відповідача здійснювався за допомогою оголошення на Web-сторінці Червоноградського міського суду Львівської області. Таким чином відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву представника позивача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони являються колишнім подружжям, перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1990, що підтверджується копіями їх паспортів, свідоцтва про укладення шлюбу. Згідно із копією нотаріально посвідченої заяви від 22.09.1997 позивачка надала свою згоду на прописку у зазначеному житлі її чоловіка [PERSON] . Як вбачається із копії рішення виконавчого комітету Червоноградської міської Львівської області від 27.05.2004 №142 було змінено договір найму житлового приміщення внаслідок визнання основним квартиронаймачем іншого члена сім`ї зі [PERSON] на його дочку [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї №5008 від 12.03.2019, виданої відділом реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області, встановлено, що сторони зареєстровані у житловому приміщенні - квартирі по [ADDRESS] . Однак в даній довідці немає відомостей про те, хто є основний квартиронаймач. Згідно із актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 25.03.2019 відповідач зареєстрований у квартирі по [ADDRESS] , але на час складання даних актів за цією адресою не проживав. Спірні правовідносини регулюються загальними правилами ч.1 ст.71 ЖК УРСР, відповідно до якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Згідно із ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. В силу положень ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» про те, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає більше шести місяців у спірній квартирі, його особистих речей у помешканні немає, останній не несе витрати щодо оплати житлово-комунальних послуг у квартирі, та його реєстрація у спірному житлі перешкоджає позивачці вільно користуватись квартирою. Враховуючи наведене, позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити.

Outcome: approved