Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

24 липня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, який неодноразово уточнювався, де в останній редакції позову від 24.12.2015 року представник позивачів зазначив, що позивачі є рідними сестрою та братом, а [PERSON], який помер 25.10.2000 року, є їх батьком. Батькова рідна сестра, - [PERSON], яка померла 04.12.1999 року, за свого життя набула право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території Миколаївської сільської ради Казанківського району, розміром 11,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, і отримала відповідний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0171388 від 30.07.1997 року на прізвище «Візнюк». Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2014 року було встановлено: факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 04 грудня 1999 року, та [PERSON], який помер 25 жовтня 2000 року, на рівні рідних сестри та брата; факт прийняття спадщини братом [PERSON], що відкрилася після смерті його сестри [PERSON]; факт родинних відносин між [PERSON], який помер 25 жовтня 2000 року, та [PERSON], на рівні рідних батька і дочки; факт прийняття спадщини [PERSON], що відкрилася після смерті її рідного батька [PERSON] Позивач [PERSON], який є сином спадкодавця [PERSON], на час смерті проживав з останнім, тому в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняв спадщину, бо вступив в управління майном спадкодавця. Посилаючись на викладене представник позивачів просив встановити факт належності [PERSON], яка померла 04.12.1999 року, Сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 11,88 в умовних кадастрових гектарах, серії МК №0171388 від 30.07.1997 року на імя [PERSON], та визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 11,88 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі вказаного Сертифікату. Ухвалою Казанківського районного суду від 18.01.2016 року вимоги позивачів щодо встановлення факту належності померлій [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0171388 від 30.07.1997 року, залишено без розгляду відповідно до заяви представника позивачів від 28.12.2015 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги і посилаючись на відмову нотаріуса вчинити нотаріальні дії з видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом, просили задовольнити позов. Відповідачі - Миколаївська сільська рада Казанківського району і Казанківська РДА, а також треті особи без самостійних вимог: відділ Держземагенства у Казанківському районі і Казанківське РУЮ явку своїх представників не забезпечили, але надали до суду письмові заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності. Вислухавши сторони, опитавши свідків та дослідивши письмові докази суд приходе наступного висновку. З матеріалів справи вбачаються, що 30.07.1997 року громадянка [PERSON], як член колективного сільськогосподарського підприємства набула право на земельну частку (пай) розміром 11,88 в умовних кадастрових гектарах із земель, розташованих на території Миколаївської сільської ради Казанківського району, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК №0171388, виданого на імя [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №348327 від 04.12.1999 року [PERSON] померла 04 грудня 1999 року у віці 85 років в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2014 року встановлено, що спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON], в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняв її рідний брат [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №358563 від 26.10.2000 року [PERSON] помер 25 жовтня 2000 року у віці 91 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2014 року встановлено, що спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON], в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняли його діти: дочка [PERSON] та син [PERSON]. Таким чином, власник земельної частки (паю) [PERSON], якій було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0171388 від 30.07.1997 року, з моменту видачі вказаного документа набула право на виділення за її бажанням земельної ділянки в натурі (на місцевості) з видачею державного акту на право власності на землю. Сертифікат на право на земельну частку (пай), отриманий громадянкою [PERSON] 30.07.1997 року, вважався правовстановлюючим документом при реалізації нею (за бажанням) права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. За життя [PERSON] не реалізувала своє право вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) і померла 04.12.1999 року, тому в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), було успадковане спадкоємцем за законом (рідним братом) [PERSON], що встановлено судовим рішенням від 28.10.2014 року про прийняття вказаним спадкоємцем спадщини після смерті його рідної сестри - спадкодавця [PERSON] За життя спадкоємець [PERSON] не реалізував успадковане ним право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) і помер 25.10.2000 року, тому в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] була успадкована його дітьми: дочкою [PERSON] та сином [PERSON], що визнано судовим рішенням від 28.10.2014 року про встановлення фактів родинних відносин і прийняття спадщини, що відкрилася після смерті їх батька - спадкодавця [PERSON] Постановами нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 09.02.2016 року спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], що мала місце 25.10.2000 року. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо визнання за ними права на земельну частку (пай), які в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], до складу якого ввійшло успадковане ним право на земельну частку (пай), є обґрунтованими. Оскільки зазначене цивільне право позивачів не визнається, то це право, згідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, потребує судового захисту, тому суд задовольняє позовні вимоги позивачів у повному обсязі. В силу приписів ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою ними судового збору в розмірі 1237,10 грн. (по 618,55 грн. з кожного).

Outcome: approved