Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

26.09.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому з подальшим уточненням просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 1110,94 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 1079,19 грн., суми, на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 10,36 грн., 3% річних від загальної суми боргу в розмірі 21,39 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. Позивач надає послуги з газопостачання. Відповідачі користуються квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира обладнана газовими приладами та пристроями. Відповідачі є споживачами послуг з газопостачання, проте систематично нехтують своїм обов'язком, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість за період з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2013 року судовий наказ скасовано. В судове засідання представник позивача Побережська Ю.Г. не з'явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав письмові заперечення, в яких просив розглянути справу у його відсутність, та просив постановити рішення по справі з урахуванням наданих квитанцій, позов визнає у сумі 912,19 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином та своєчасно, причину не явки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.ст. 13,14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV послуги з газопостачання віднесено до комунальних. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, відповідно до ч. 2 ст. 16 цього Закону, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. Судом встановлено, що 11.04.2013 року за заявою ПАТ «Харківміськгаз» видано судовий наказ про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з газопостачання. 20.05.2013 р. Київським районним судом м. Харкова винесена ухвала про скасування судового наказу за заявою відповідачів. (а.с. 5). Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №12. (а.с.4). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання. Пункт 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановив обов'язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України передбачають, що плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по газопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідачами надані до суду копії квитанції, відповідно до яких здійснювалась оплата послуг з газопостачання, але дані квитанції були враховані позивачем при розрахунку заборгованості, але не було враховано 25 грн. 50 коп. Відповідно до уточненого розрахунку, у підсумку за період з 01.08.2011р. по 01.08. 2014 р. за відповідачами утворився борг в розмірі 1110 грн. 94коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до уточненого розрахунку наданого позивачем, у підсумку за період з 01.08.2011р. по 01.08. 2014 р. за відповідачами утворився борг в розмірі 1110 грн. 94коп., який складається з суми основного боргу в розмірі 1079,19 грн., суми, на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 10,36 грн. та 3% річних в розмірі 21,39 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Харківміськгаз» про стягнення заборгованості за отримані послуги з газопостачання за період з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року з урахуванням інфляції та 3% річних підлягають задоволенню. Ч.2 ст. 99 ЦПК України передбачено, що у випадку пред'явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується в суму судового збору, встановлену за позовну заяву. Так, позивачем було сплачено 114,70 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved