Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

24 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новодонецької селищної ради та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинку з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала за адресою [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - ? зазначеного будинку. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак на теперішній час не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з тим, що на правоустановчому документі на будинок - договорі купівлі-продажу, посвідченому Добропільською державною нотаріальною конторою 02 серпня 1991 року реєстраційний номер 1939, відсутня відмітка про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником. Зазначає, що вказаний договір не може пройти на сьогоднішній день реєстрацію, так як власниця будинку померла. Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON], на спадкову ? частину житлового будинку, яка уявляє собою квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, просила позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в позові. Від представника відповідача, Новодонецької селищної ради, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд вважає, що на спірні правовідносини поширюються норми Цивільного кодексу України 2004 року. Так, в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, до її складу входила ? частина житлового будинку, яка уявляє собою квартиру [ADDRESS]. 11 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття та видачу спадщини на майно померлої [INFO] його матері [PERSON] (а.с. 63). Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2014 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] на спадкову ? частину житлового будинку, яка уявляє собою квартиру [ADDRESS], відмовлено на підставі того, що на правовстановлюючому документі на зазначене спадкове майно, відсутні відмітки про державну реєстрацію речового права (а.с. 12). Таким чином, подавши заяву до нотаріальної контори позивач [PERSON] прийняв спадщину у вигляді ? частини житлового будинку, яка уявляє собою квартиру [ADDRESS], однак свідоцтво про право на спадщину не отримав. У зв'язку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Разом з тим, аналізуючи норми цивільного законодавства, очевидним є те, що отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком спадкоємців, будь-які терміни для отримання свідоцтва чинним законодавством не встановлені, а його неотримання не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотариальному порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено позивачем неможливість оформлення спадкових прав у нотариальному порядку, та визнання за позивачем права власності на житловий будинок є єдиним способом захисту його прав отримати спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на ? частину житлового будинку, яка уявляє собою квартиру [ADDRESS], яке належало померлій [PERSON] на праві приватної власності.

Outcome: approved