Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

26.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із дня предявлення позову і до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 22.09.2007 року було укладено шлюб разом із відповідачем у справі. В період шлюбу, 09.06.2009 року народилась дочка [PERSON]. 19.02.2013 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, 09.10.2013 року народився син [PERSON], батьком якого також є відповідач. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачкою, відповідач мешкає окремо. Після розірвання шлюбу [PERSON] перестав приймати участь в утриманні дітей. Допомогу в утриманні дітей здійснюють батьки позивача. Відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід. Як зазначає позивач, раніше між сторонами було погоджено розмір аліментів який необхідний для утримання дітей, однак після цього відповідач жодного разу оговорену суму аліментів не виплатив. У судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у поданій заяві на задоволенні позову наполягала та просила його задовольнити. Просила розгляд справи провести за її відсутності. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] у поданій заяві визнав викладені у позові обставини справи, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Просив розгляд справи провести за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 19.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області. (а.с. 6) 09.06.2009 року народилась [PERSON] та 09.10.2013 року народився [PERSON], батьками яких є сторони у справі - батько [PERSON] матір [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ №166915, актовий запис №85, І-ВЛ №335309, актовий запис №150 (а.с. 5, 7) Діти проживають разом із матір'ю - [PERSON], що також визнано відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, встановлено, що діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом із матірю [PERSON] Відповідач має задовільний стан здоровя, має можливість надавати матеріальну допомогу, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів в з відповідача [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із дня предявлення позову і до досягнення повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved