Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

25 березня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , тертя особа: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі: Київський ВДВС), в якій позивач просив зменшити розмір заборгованості за аліментами, стягнутими з нього рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 у справі №2-7335/10 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та встановити розмір заборгованості за минулий час з листопада 2017р. по 01 грудня 2020р. у сумі 10\~774, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 у справі № 2-7335/10 з нього стягнуті аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 06.09.2010 та до досягнення дитиною повноліття. У період з 29.10.2010 по 24.11.2020 відповідач не зверталася до органів виконавчої служби з вимогою про примусове виконання вищевказаного, оскільки він сплачував аліменти у добровільному порядку. 30.11.2020 постановою державного виконавця Київського ВДВС Мельниченка І.О. за зверненням [PERSON] відкрите виконавче провадження №63727855 на підставі виконавчого листа № 2-7335/10, виданого 24.11.2020 Київським районним судом м. Харкова. 16.03.2021 державним виконавцем здійснений розрахунок заборгованості за період з вересня 2010р. по лютий 2021р., який становить 47068,16 грн.\~Позивач вважає нарахування заборгованості з вересня 2010р. неправомірним, оскільки станом на час набрання чинності рішенням суду від 29.10.2010 редакція ч.1\~ст.194\~СК України передбачала можливість стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, а тому поточна заборгованість повинна обраховуватись, починаючи з листопада 2017р. 12.08.2021 відповідач подала відзив, в якому проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справах про стягнення аліментів на неповнолітню дитину закінчується із настанням повноліття, в даному випадку 30.03.2022; виконавче провадження відкрите 30.11.2020, а тому правовідносини повинні регулюватися нормами законодавства, які діють на час відкриття виконавчого провадження. Відповідно, державний виконавець правильно нарахував заборгованість зі сплати аліментів за останні 10 років у відповідності положень частин 1,2 ст. 194 СК України в редакції, що діє на час відкриття виконавчого провадження (а.с.77-79). У судовому засіданні 05.11.2021 позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Позивач пояснив, що аліменти сплачував добровільно, починаючи з 500 грн. на місяць, як вказано у рішенні суду, а потім і більше. У подальшому до судового засідання 02.12.2021 позивач та його представник не з`явились, подали заяви, в яких позов, підтримали, просили справу розглянути за своєї відсутності. Відповідач у судовому засіданні 05.11.2021 проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що позивач аліменти у добровільному порядку сплачував, однак не у повному обсязі. Суму коштів, отриманих нею на руки від позивача, не пам`ятає. До судового засідання 02.12.2021 позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Представник третьої особи у судовому засіданні 05.11.2021 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на належний розрахунок заборгованості за відкриття виконавчого провадження 30.11.2020. До судового засідання 02.12.2021, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Судом встановлено, що 29.10.2010 рішенням Київського районного суду м. Харкова з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 06.09.2010 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.110). 24.11.2020 Київським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист за вищевказаним рішенням (а.с.5). 30.11.2020 постановою державного виконавця Київського ВДВС Мельниченка І.О. відкрите виконавче провадження №63727855 на підставі виконавчого листа № 2-7335/10, виданого 24.11.2020 Київським районним судом м. Харкова (а.с.7). Як вбачається з розрахунку від 16.03.2021, за період з вересня 2010р. по лютий 2021р. позивач має заборгованість за аліментами у сумі 47 068,16 грн.\~ (а.с.8-10). Згідно ч.4\~ст.273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно\~ст.197 СК України\~з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У п.22\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно ч.3 ст. 195 СК України,\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно ч.8 ст. 71 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Частиною першою\~статті 194 Сімейного кодексу України, яка діяла на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у спірних правовідносинах, передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. 03.07.2018\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»\~внесено зміни у частину першу\~статті 194 СК України, і наразі, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до\~ст. 58 Конституції України\~закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої\~статті 58 Конституції України\~(справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій\~статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Відповідно до\~ст. 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Обов`язок позивача зі сплати аліментів виник з моменту набуття рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 законної сили. Відповідач вперше пред`явила виконавчий лист про стягнення аліментів до виконання у листопаді 2020р., Станом на час відкриття виконавчого провадження №63727855 - 30.11.2020 набули чинності зміни до ч.1 ст. 194 СК України, норма якої в попере редакції передбачала можливість стягнення за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин відносин підлягають застосуванню положення ч.1 ст.\~194\~СК України в редакції станом на час набуття чинності рішенням суду про стягнення аліментів, тобто на момент виникнення у позивача обов`язку зі сплати аліментів. Вказані обставини суттєві та мають істотне значення для нарахування заборгованості за минулий період, а тому наявні підстави для задоволення позову та зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з розрахунку заборгованості за три роки. Враховуючи, що виконавчий лист пред`явлений до виконання у листопаді 2020р., заборгованість за аліментами за три роки, тобто з листопада 2017р. по листопад 2020р., становить 10\~774, 60 грн. (553,10+559,00-42,00-42,00-40,00-240,00-240,00+558,00-440,00+558,00+972,00+972,00-26,00+15,50+15,50+1013,50+15,50+15,50 +13,50+1013,50+1059,00-440+1059,00-430,00-430,00-380,00-191,00-391,00+1109,00+ 1109,00+1109,00-391,00-330,00-348,54+1159,00+1159,00+1159,00=10\~774, 60 грн.). Доводи відповідача, що правовідносини зі стягнення заборгованості за аліментами виникли з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання, а не з моменту набуття чинності рішенням суду про стягнення аліментів вищевикладеного висновку суду не змінюють. Так, суд може зменшити розмір заборгованості зі сплати аліментів не лише з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, але й в інших випадках, які мають істотне значення. Подання [PERSON] виконавчого документа до виконання більш, ніж через 10 років після ухвалення рішення про стягнення аліментів суд вважає випадком, який має істотне значення для встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів. При цьому, суд також звертає увагу, що позивач не просить звільнити його від сплати заборгованості, а просить зменшити її розмір та провести нарахування заборгованості за 3 роки, як це передбачено законом на час ухвалення рішення та виникнення відповідного обов`язку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. ст.141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у сумі 908 грн.. який зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved