Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому зазначила наступне. Позивач [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] ([PERSON]) в сел. Слобожанське (Комсомольське) Зміївського району Харківської області, на підставі договору купівлі продажу АВР № 965007 від 17.04.2001 року. Назву вулиці «Карла Маркса» змінено на «Спортивна» та населеного пункту «Комсомольське» - на «Слобожанське» змінено на підставі п.п. «є» п. 4 ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 року\~№\~317-VIII. [PERSON] є колишньою дружиною племінника позивача. 27.03.2014 року [PERSON] була зареєстрована в [INFO], оскільки на той момент вона перебувала в стосунках з племінником [PERSON] - [PERSON]. В період шлюбу фактично подружжя проживало в м. Харкові. 21.08.2015 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Отже, відповідач зареєстрована у вищевказаній квартирі позивача, однак, не дивлячись на свою реєстрацію, в квартирі не мешкає та фактично не мешкала. Після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідач переїхала на інше постійне місце проживання, не повідомивши своєї адреси, з того часу відповідач жодного разу не приїздила до квартири. Жодних особистих речей [PERSON] в квартирі позивача немає, однак самостійно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Основною причиною визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою є та обставина, що через її реєстрацію [PERSON] вимушена сплачувати за неї комунальні послуги, крім того після розірвання шлюбу з [PERSON], відповідач взагалі є сторонньою людиною для позивача. На підставі викладеного, [PERSON], в особі свого представника [PERSON], просила визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: сел. Слобожанське (Комсомольське) Зміївського району Харківської області, вул. Спортивна ([PERSON])[ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлової квартири № 31, розташованої в будинку № 16 по вул. Карла Маркса (нині вул. Спортивна) в сел. Комсомольське (нині сел. - Слобожанське) Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 17.04.2001 року, а також копією технічного паспорту на квартиру /а.с. 8, 9/. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] (до шлюбу - Дедейко) М.В. зареєстрована у вищевказаній квартирі /а.с. 15, 16, 25/. [PERSON] є колишньою дружиною племінника позивача [PERSON], шлюб між якими було розірвано заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21.08.2015 року /а.с. 13, 14/. Актом обстеження від 04.07.2016 року підтверджено той факт, що [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але фактично не проживає там /а.с. 15/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в цілому є власником жилої квартири № 31, розташованої в будинку № 16 по вул. Спортивній в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області, в якій також зареєстрована [PERSON] Відповідач за вищевказаною адресою взагалі не проживала та не зявлялася, жодних перешкод у користуванні приміщенням їй з боку позивача не чиниться. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з дня реєстрації, тобто з 27.03.2014 року і до теперішнього часу фактично у житловому приміщенні без поважних причин не проживає і ним не користується, хоча має можливість користуватися ним, чим порушує вимоги Житлового кодексу України. Фактів перешкоджання вселенню [PERSON] у спірне житлове приміщення судом не встановлено, а тому позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved