overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] [PERSON] 12 лютого 2016 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя має сина [PERSON], 01 лютого 2015 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що протягом останнього часу вони з відповідачем перестали розуміти та підтримувати один одного. Причиною того стала несумісність характерів та різниця у поглядах на сімейне життя. Вказує, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вважає, що сімейні відносини із відповідачем припинені остаточно і немає необхідності їх підтримувати. Примирення і збереження сім?ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна на даний час немає, дитина надалі проживатиме з матір'ю - позивачем по справі. Позивач звернулась до суду, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути понесені нею судові витрати по справі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 15 січня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис №9. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 січня 2005 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на сімейне життя, звички у побуті. Відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки, що негативно впливало на виховання їх спільної дитини. Оскільки вона не підтримує з відповідачем подружніх стосунків, шлюб носить лише формальний характер та примирення і збереження сім'ї неможливе, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, відновити їй дошлюбне прізвище та стягнути судові витрати (а.с. 18 ). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав, згідний на розірвання шлюбу (а.с. 20). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на вищевикладену норму закону, до задоволення підлягає вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища [PERSON]. На підставі ст.88, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] справлений останньою судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 1999 року виконкомом Солончаківської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей синів [PERSON] та [PERSON]. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння та неповагу з боку відповідача, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб також просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 1999 року виконкомом Солончаківської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають двох дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 1988 року Ленінським палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану м. Миколаїв. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння та неповагу з боку відповідача, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб також та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Терех». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 1988 року Ленінським палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану м. Миколаїв, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 721. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 262791. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 18 березня 2016 року є її рідною матерю. В судове засідання заявник та його представник не зявилися, були сповіщенні належним чином про день і час судового розгляду справи, представник за довіреністю [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити (а.с. 71). Заінтересована особа [PERSON] теж був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив (а.с. 23). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 12), де її матірю, російською мовою вказана «Морозова Агрипина Михайловна», місце народження м. Астрахань. Згідно зазначеного свідоцтва про народження прізвище заявниці при народженні «Морозова». Згідно копії свідоцтва про шлюб мати заявниці перейшла з прізвища «Бузина» [PERSON] на «Саталкіну» після укладення останнього шлюбу. Місце народження та дата народження померлої у зазначеному свідоцтві про шлюб, заповіті від 25.08.2006 р., копії паспорта померлої, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.08.2006 р., № 6262759 є тотожною - с. Оля, Лиманський район, Астраханської області, дата народження - 23.07.1927 р., та підтверджується родинним фото , де зафіксовані померла мати [PERSON] та її дочка [PERSON] У своїй заяві зацікавлена особа [PERSON] підтверджує факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], померлої 18 березня 2016 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на розбіжності в написанні по-батькові батька заявника та заінтересованої особи, що є підставою для задоволення даної заяви. Згідно п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 04.10.2008 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Втрачено почуття кохання, довіри та поваги один до одного. З 22 квітня 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Дитина залишається мешкати разом з матір'ю. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року, який зареєстрували у Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 102404, актовий запис № 151. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 262658, зареєстрованого Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с. 8) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами на теперішній час не існує. За спільною згодою сторін донька залишаються проживати разом з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 17 червня 2013 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося за причиною непорозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені понад два роки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2013 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 207050, актовий запис - 7. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. Діти за спільною згодою залишаються проживати з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частині його заробітку (доходу), тому що вони з відповідачем в шлюбі, але живуть окремо, відповідач не надає коштів на утримання дітей , які на її утриманні. Відповідач має постійне місце праці. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю. Відповідач суді позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2006 році, але вони проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою. Позивачка працює і отримує заробітну плату в середньому 1800 грн. в місяць. Відповідач отримує заробітну плату в середньому 3500 грн. в місяць. Дані обставини встановлені з пояснень сторін та письмовими доказами свідоцтвами про народження дітей, свідоцтвом про шлюб сторін. Згідно ст.ст. 180, 182, ч.1, ч.2 ст.183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів в розмірі 1\\3 частини від заробітку (доходів) відповідача. Такий розмір аліментів не порушує інтересів дітей та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

26 липня 2016 року в провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява про розірвання шлюбу. В судове засідання з'явився представник позивача [PERSON], позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, у зв'язку із фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї просила задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала повністю та пояснила, що у зв'язку з погіршенням стосунків вона та позивач припинили шлюбні відносини і проживання однією сім'єю. Погоджується з обставинами, викладеними позивачем. Вважає, що сім'я існує формально, вони втратили порозуміння, тому збереження сімейних відносин є неможливим. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 червня 2009 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 129. Подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин заява позивача відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved