Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

26.07.2017 відкрито провадження в даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2016 надала відповідачці позику в сумі 11094,55 грн, яка була надана двома частинами в сумі 5600 грн та 5494,55 грн та яку остання зобовязалася повернути через 45 днів, тобто до 19.09.2016, про що склала боргову розписку, а також був укладений письмовий договір. В порушення умов договору відповідачка свої зобовязання не виконала, тому позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 11094,55 грн, 3 відсотки річних за прострочення повернення позики в сумі 269,90 грн, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивачка в судовому засіданні 22.09.2017 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або цінні речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивачкою були надані відповідачці кошти у розмірі двома частинами в сумах 5600 грн та 5494,55 грн, на загальну суму 11094, 55 грн, які остання зобовязалася повернути через 45 днів, що засвідчила власним підписом в договорі позики від 04.08.2016 та розписці від 14.08.2016. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. Відповідачкою не надані докази в спростування твердження позивача щодо неповернення коштів. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, згідно з якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачкою і відповідачкою не ос пореного, сума 3 % річних за період з 19.09.2016 по 12.07.2017 складає 269,90 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки щодо стягнення заборгованості з [PERSON] Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved