Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

26.11.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього аліменти на її утримання у сумі 3000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 75, 90 СК України та зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, її розмір пенсії за віком з 23.11.2018 р. менший за прожитковий рівня на особу, яка втратила працездатність, у зв`язку з чим бракує коштів на ліки й харчування. Вказала, що відповідач отримує пенсію по старості у розмірі 10400 грн. та страхові виплати у сумі 3500 грн. і добровільного коштів на її утримання не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що позивачка мешкає окремо та має сина, тому не бажає виплачувати їй аліменти. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. 04.10.1989 р. між сторонами зареєстровано шлюб, що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Як видно з довідки Червоноградського відділу обслуговування громадян УОГ ГУ ПФУ у Львівській області від 23.11.2018 р., протягом травня-жовтня 2018 р. позивачка отримувала пенсію за віком у розмірі 1452,00 грн. щомісячно. Згідно з листом ЦМЛ ЧМР від 12.02.2019 р., позивачка перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «жовчо-кам`яна хвороба. Майже зріла катаракта лівого ока» та потребує хірургічного лікування. Відповідно до листа ЦМЛ ЧМР від 22.12.2018 р., позивачка 7 разів зверталася за медичною допомогою протягом 2018 року. Як видно з листа Управління виконавчої дирекції ФСС України у Львівській області від 27.05.2019 р., відповідач отримує щомісячну страхову виплату у розмірі 2616,65 грн. Між сторонами існують конфліктні відносини, що вбачається з листів Червоноградського ВП від 29.11.2018 р., довідки від 03.07.2019 р. За правилами ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становив: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Фактичні обставини та наявні докази свідчать про те, шо протягом травня-жовтня 2018 р. позивач отримувала пенсію у сумі 1452 грн., тобто у більшому розмірі, ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум, у зв`язку з чим на час звернення до суду не могла вважатися непрацездатною особою, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Докази того, що після звернення до суду позивач не забезпечена прожитковим мінімумом, встановленим законом, і що вона вважається особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України, відсутні. За таких обставин і міркувань суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed