Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

26 березня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1994 року, який розірваний рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2012 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що син ходить до школи, йому необхідно купляти шкільні приладдя та багато іншого, з кожним роком стає дорослішим, потребує значно більше коштів. Також ситуація, яка склалася в країні, а саме коли продукти та речі першої необхідності подорожчали у 2-3 рази, підвищення ціни на оплату житлово-комунальних послуг, їй одній важко утримувати сина. Відповідач багато років перебуває за кордоном в Іспанії, інших дітей на утриманні немає, аліментів нікому не платить, тому вважає, що він має можливості надавати матеріальну допомогу дитині в сумі 4800 грн., що є еквівалентно в сумі 150 євро. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4800 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення а по справі слід винести заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1994 року, який розірваний рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2012 року (а.с.8). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії L 074131 Р329 (а.с.6-9). Дитина народилася м.Велес-Малага в Іспанії. На даний час неповнолітні проживає з поозивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, згідно з положенням ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, відповідач працює за кордоном, інших осіб на утриманні немає, стягнень за виконавчим документом з нього не проводяться, однак докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні. Добровільної угоди між сторонами про утримання дитини не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде відповідати потребам дитини та буде достатнім для забезпечення гармонійного її розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. то згідно вимог ст.141 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial