Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

24 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із уточненим в подальшому позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії, треті особи: [PERSON] та Березнегуватський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. В позовній заяві вказала, що згідно рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21.10.2014 року їй належить на праві власності ? частка від 24/100 нежитлового приміщення загальною площею 249 кв. м., яке розташовано по [ADDRESS] і, відповідно, становить 124,5 кв. м. 22.01.2016 року відповідач придбав іншу ? частку цього приміщення, яке складається із чотирьох боксів, через систему електронних торгів арештованого майна та самовільно побудував внутрішню стіну, внаслідок чого зменшилася площа належного їй нежитлового приміщення до 87,15 кв. м. Посилаючись на порушення її права спільної часткової власності, позивачка просила суд відновити становище та демонтувати за рахунок відповідача самовільно побудовану стіну в нежитловому приміщенні, розташованому по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги позивачки про усунення перешкод та зобов'язання відповідача вчинити певні дії підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що стіну в нежитловому приміщенні побудував зі згоди позивачки та на території належної йому ? частки нежитлового приміщення. Представник третьої особи [PERSON] просив вирішити даний спір на розсуд суду, а [PERSON] вважав, що позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення сторін та третіх осіб, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, допитавши свідка, доходить такого. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319, ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом ( ч.1 ст.357 ЦК ). У відповідності з ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав ( ч.4 ст.357 ЦК ). Судом встановлено, що згідно рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21.10.2014 року та додаткового рішення цього ж суду від 05.02.2015 року за [PERSON] визнано право власності на ? частку від 24/100 нежитлового приміщення загальною площею 249 кв. м., яке розташовано по [ADDRESS] і, відповідно, розмір належної їй частки становить 12/100 або 124,5 кв. м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2016 року ( а. с. 5-6, 7-14 ). Іншу частину цього приміщення придбав відповідач [PERSON] через систему електронних торгів арештованого майна, а саме: ? частину нежитлового приміщення (частка власності - 24/100 від 1292 кв. м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належало на праві власності [PERSON]), що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 137107 та актом від 22.01.2016 року ( а. с. 173-176 ). Згідно акту обстеження нежитлового приміщення від 25.10.2016 року та фото таблиці до нього вбачається, що [PERSON] самовільно розділив вказане спірне приміщення, побудувавши капітальну стіну, зменшивши таким чином належну позивачці частку майна до 87,15 кв. м. ( а. с. 16, 17 ). Посилання відповідача на те, що вказану стіну він побудував на території своєї частки, оскільки придбав з торгів 155 кв. м. нежитлового приміщення, виходячи з ? частки 24/100 нежитлового приміщення загальною площею 1292 кв. м., спростовується наданим свідоцтвом про право власності на придбане майно, яке засвідчує придбання ним ? частки нежитлового приміщення загальною площею 150 кв. м., видане 25.11.2016 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області на підставі складеного акту ( а. с. 48 ). Вказане узгоджується із показами свідка [PERSON], яка в судовому засіданні показала, що працює на посаді інженера Снігурівської філії БТІ та 20.09.2016 року виготовляла по факту технічний паспорт на нежитлове приміщення по [ADDRESS], що мається в матеріалах справи на а. с. 50-54, в якому зробила заміри та відобразила загальну площу нежитлового приміщення, що становить 150 кв. м., а стіна площею 4.3 кв. м. була побудована на іншій території, що не належить відповідачу. Таким чином, набувши права власності на частину спільного майна, відповідач побудував стіну на території нежитлового приміщення, що належить позивачці, зменшивши його площу, що порушує її право користування та розпорядження цим майном, а тому позов підлягає захисту. У відповідності із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.4 частини 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути, в тому числі відновлення становища, яке існувало до порушення, а тому позовні вимоги позивачки про зобов'язання відповідача демонтувати стіну в нежитловому приміщенні є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності з цією статтею суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією № 74 від 09.12.2016 року ( а. с. 30 ).

Outcome: approved