Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 10.04.2014 року звернулась до відповідача з метою придбати вікна кольору «темної вишні» профілю WDS 400 в кількості 21 шт. та сплатила 45\~000 грн. в рахунок майбутньої оплати за товар. ФОП [PERSON] зобовязався передати товар із подальшою оплатою решти його вартості позивачем. Відповідач, однак, від виконання домовленості відмовився, як і від повернення авансового платежу. Позивач, уточнивши позовні вимоги в процесі розгляду справи, просила стягнути з ФОП [PERSON] на свою користь грошову суму у розмірі 80\~536 грн., яка складається з суми передплати за товар (авансу) у розмірі 45\~000грн., 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі 2\~378 грн., а також індексу інфляції у розмірі 33\~158 грн. Крім задоволення своїх вимог, [PERSON] просила присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), його представником надана заява, згідно якої позов не визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, на які сторони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2014 року [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] в рахунок майбутньої оплати вартості вікон профілю WDS 400 в кількості 21 шт. 45\~000 гривень. Вищевикладені обставини підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.04.2014 року. Відповідач зобовязався передати товар із подальшою оплатою решти його вартості позивачем. Від виконання домовленості по продажу товару ФОП [PERSON] відмовився, як і від повернення авансового платежу. Судом встановлено, що нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між сторонами не укладалось. Так, у випадку, коли сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того, з вини з якої із сторін не відбулась угода. Враховуючи викладене, 45\~000 гривень, які відповідач не повернув позивачеві у якості авансового платежу підлягають стягненню на користь [PERSON] Частково задовольняючи позов, суд, однак, не погоджується з доводами позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат з наступних підстав. Обовязок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст. 625 ЦК України, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу, а не грошовим зобов*язанням. Так, позивач не може вимагати сплати відповідачем суми боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). При таких обставинах, вимоги [PERSON] про стягнення на її користь 3% річних від простроченої суми, а також інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України є не обґрунтованими. Судові витрати підлягають присудженню на корить позивача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial