Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

25 серпня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , про стягнення з останньої грошових коштів, понесених позивачем за утримання спільного майна в сумі 3\~230,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що станом на 20.07.2020, [PERSON] була власником 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/4 частці вищевказаної квартири. 23.07.2020 [PERSON] та [PERSON] , яка також була власником 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , передали за договором дарування належні їм на праві власності частини (по 1/4 частці) вказаної квартири у власність [PERSON] . Грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги сплачувала тільки позивач, при цьому відповідач обов`язку по утриманню спільної з позивачем квартири не несла. У липні 2020 року позивачем було сплачено грошові кошти по утриманню вказаної вище квартири (повторне підключення каналізації, послуги з водопостачання та водовідведення, придбання лічильника та придбання для його встановлення) на загальну суму 6\~461 грн 85 коп., у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач повинна компенсувати їй половину витрат, пов`язаних з оплатою за житлово-комунальні послуги, відповідно до частки відповідача у праві спільної часткової власності, а саме в розмірі 3\~230,00 грн (6\~461,85 грн : 2 = 3\~230,00 грн), та відшкодувати понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28.09.2020. 28.09.2020 розгляд справи відкладено на 13.10.2020, у зв`язку з неявкою сторін. 13.10.2020 розгляд справи відкладено на 04.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. У судове засідання 04.11.2020 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщались у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подала. За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що станом на 20.07.2020, [PERSON] була власником 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-3141 від 09.10.2009 (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/4 частці вищевказаної квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-3144 та № 3-3150 від 09.10.2009 (а.с. 20). Також, власником іншої 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-3147 від 09.10.2009 (а.с. 20). Як убачається з договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. 23.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 3814, [PERSON] та [PERSON] передали належні їм на праві власності частини (по 1/4 частці) вищевказаної квартири у власність [PERSON] (а.с. 21-23). Позивач зазначила, що грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги сплачувала тільки вона, при цьому відповідач обов`язку по утриманню спільної з позивачем квартири не несла. У липні 2020 року позивачем було сплачено грошові кошти по утриманню вказаної вище квартири (повторне підключення каналізації, послуги з водопостачання та водовідведення, придбання лічильника та придбання для його встановлення) на загальну суму 6\~461 грн 85 коп. На підтвердження понесених витрат позивачем надано суду копії квитанцій по сплаті за надані житлово-комунальні послуги від імені платника [PERSON] , яку позивач уповноважила сплачувати необхідні платежі на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І. 14.07.2020, зареєстрованої в реєстрі за № 723 (а.с. 13-18). Відповідно до статті 322\~Цивільного кодексу\~України (далі\~за текстом\~ ЦК\~України)\~ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 360\~ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Позивач надала до матеріалів справи копії квитанцій на підтвердження понесених нею витрат на утримання квартири [ADDRESS] , співвласником якої є відповідач, з яких убачається, що у липні 2020 року позивач понесла витрати на повторне підключення каналізації в сумі 1\~720,00 грн, за послуги з водовідведення в розмірі 1\~112 грн 85 коп., за послуги з водопостачання в сумі 3\~000,00 грн, на придбання лічильника та придбання для його встановлення в розмірі 629,00 грн. Загальна сума витрат позивача на утримання вищевказаної квартири склала 6\~461 грн 85 коп. Отже, наведений факт оплати позивачем грошових коштів за повторне підключення каналізації, послуги з водопостачання та водовідведення, придбання лічильника та придбання для його встановлення, та суми, які вона сплатила, підтверджуються належними доказами та не спростовані відповідачем. Водночас, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач [PERSON] повинна компенсувати їй половину витрат, пов`язаних з оплатою за житлово-комунальні послуги у розмірі 3\~230,00 грн, з огляду на наступне. Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Позивачем не надано доказу того, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , 2003 року народження, та відповідно його законним представником, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з відповідача коштів відповідно до\~її частки\~(1/4\~частини квартири) у праві спільної часткової власності у розмірі 1\~615 грн 46 коп. У зв`язку із частковим задоволенням позову (на 50,01%), суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 420 грн 48 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial