overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

26.12.2017 року заявник звернувся до суду із заявою та просить встановити факт належності йому посвідчення громадянина, який постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках, серія [NUMBER] (категорія 4), виданого 09.12.1993 року Новоград-Волинської районною державною адміністрацією. У заяві посилається на те, що він звернувся до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, йому було відмовлено у цьому на тій підставі, що прізвище у посвідчені не відповідає прізвищу, зазначеному у паспорті громадянина України. У зв'язку з цим виникла необхідність звернутися із вказаною заявою до суду для встановлення вказаного факту. У судове засідання заявник не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу слухати у його відсутність, просить задовольнити вимоги заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що у посвідченні громадянина, який постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках, серія [NUMBER] (категорія 4), виданого 09.12.1993 року Новоград-Волинської районною державною адміністрацією прізвище заявника зазначено «[PERSON]» (а.с. 12). У копії військового квитка, посвідчення водія, свідоцтва про народження, паспорта прізвище заявника «[PERSON]» (а.с. 8-11). Оскільки виправити прізвище в посвідченні заявник не має можливості та для встановлення факту належності правовстановлюючого документу законом не визначено іншого, окрім судового, порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для призначення пенсії то вказаний факт має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

26.12.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим 31 серпня 2017 року [PERSON], а саме, що вона є його рідною дочкою. Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували, зазначили, що дійсно [PERSON] є рідною дочкою померлого 31 серпня 2017 року [PERSON] та їх рідною сестрою. Представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори до суду не з»явився, просив справу розглянути за його відсутності, у вирішення заяви покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 серпня 2017 року у м.Чернігові у віці 95 років помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №306118 (а.с. 12). 22 вересня 1987 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище на «Доценко». 06 квітня 1995 року шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ 010904 (а.с.10) В свідоцтві про народження заявниці, заповненому російською мовою, зазначено, що 09 серпня 1955 року народилась «Третьяк Любовь Михайловна», батьками записано «Третьяк Михаил Михайлович» та «Третьяк Парасковия Ефимовна» (а.с. 9). Щодо майна померлого 31 серпня 2017 року [PERSON] [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу що підтверджується копією спадкової справи та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є рідною дочкою [PERSON], що помер 31 серпня 2017 року, що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для отримання спадщини. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

26.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем [PERSON] з 14 серпня 2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 307. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що відповідачем не заперечується. Позивач просить розірвати шлюб тому що припинила з відповідачем відносини з 2013 року, проживає окремо, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

26.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.10.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №100107 від 18.10.2003 року, актовий запис №1643 (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. На даний час сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON], позивач знаходиться у шлюбі з 01 березня 1986 року. Шлюб зареєстрований міським відділом РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені між ними з 2003 року. Сімейне життя в них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. У добровільному порядку розірвати шлюб в Синельниківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану чоловік не бажає. Враховуючи вищевикладене просить суд, розірвати шлюб між нею [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрований 01.03.1986 року міським відділом РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області - актовий запис № 38. Позивачка у судове засідання не зявилася, але до його початку надала заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якої вбачається, що 01 березня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Берковська » (а.с.3) Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до Великомолодьківської сільської ради Новоград-Волинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 28.01.2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті батька він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, часто хворів. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтв йому було відмовлено, так як пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Тому він змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 28.01.2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). [PERSON] являється сином померлому [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10) Після звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва йому було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадини (а.с. 3). Позивач являється інвалідом 2-ї групи, що підтверджує його посилання на те, що він хворіє (а.с. 9). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 07 травня 1999 року зареєстрований Березняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис №2. Тривалий час проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.16). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, та просить задовільнити (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 травня 1999 року зареєстрований Березняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис №2 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 18.11.2000 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті, судом встановлено наступне. Сторони 18.11.2000 року зареєстрували шлюб у Оршанському міському відділі РАЦС Вітебської області Республіки Білорусь, актовий запис № 901, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], які\~ згідно довідки ОСББ «ЗГОДА» від 20.12.2017 року проживає разом з матірю [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав повністю, та не заперечував щодо його задоволення. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини, відповідно до вимог ч.3 ст. 160 СК України, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає за доцільним зберегти їй прізвище «Пунченко». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернулася до суду із позовом до Великомолодьківської сільської ради Новоград-Волинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 08.07.2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті батька вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у видачі свідоцтв їй було відмовлено, так як пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не зявилась, подала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 03.06.2006 року [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON] 08.07.2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадини (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.12.2017 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Сумська міська рада про зобовязання вчинити певні дії, в якому вони просили зобовязати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради передати у межах норм безоплатної приватизації у спільну сумісну приватну власність з видачею свідоцтва про право власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (вхідний № 48469/17 від 26.12.2017 року) (а. с. 3, 4) . \~ \~ \~ \~30.01.2018 року представниця відповідача головний спеціаліст-юрисконсульт відділу правового, кадрового забезпечення та загальних питань Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради [PERSON] надала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила про те, що, розглянувши позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити дії, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомляє про те, що заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивачі незрозуміло виклали свої позовні вимоги, а саме: вони просять зобовязати передати у спільну сумісну приватну власність... , відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду у спільну сумісну власність житлові приміщення передаються на зареєстрованих осіб у квартирі, а у приватну власність житлові приміщення передаються лише наймачу (одній особі) , який проживає та зареєстрований у спірній квартирі.

Outcome: approved