Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

24.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд: - розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.06.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 481; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня подання позову і до 08.11.2035 року, тобто до дня повноліття сина; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. та на отримання професійної правничої допомоги - 725 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2017 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 481 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.06.2017 року). Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2017 року зазначений - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені в липні 2019 року, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дитини у сторін не має. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила залишити своє післяшлюбне прізвище. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, стягненню підлягають аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що свідчать про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 24.12.2019 року. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Також підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на підставі ст. 183 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів на законодавчо встановлених загальних підставах у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. Таким чином, судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 384,20 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету та 384,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно квитанції № 26-12/19-ОД від 26.12.2019 року позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 725 гривень (а.с. 17).

Outcome: approved