Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

25.02.2014 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № Т3991/2 від 20.11.2007 р. в сумі 11 936 грн. 47 коп., а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2007 року між кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Т3991/2, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4 980 грн. Відповідно до п. 3.2 цього договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. На день складання позовної заяви заборгованість за тілом кредиту становить 2 498 грн. 85 коп., за процентами - 5 108 грн. 26 коп., за пенею 150 грн., що в сумі складає 7 757,11 грн. Сума індексу інфляції та 3 % річних складає 4 179грн. 36 коп.. Останній платіж за кредитним договором відповідачем був проведений 27.07.2012 року, в зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 31.03.2014 року направив до суду заяву (а.с. 17), в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов визнав частково, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку у відсутності сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № Т3991/2 від 20.11.2007 року (а.с.6), укладеного між сторонами, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 4980 грн. 00 коп., а останній - повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом і інші платежі, передбачені цим договором. Проценти за нарахування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,1151 за кожен день користування кредитом. При порушенні строків сплати кредиту позивач має право нарахувати пеню, а відповідач зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Однак, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем (а.с. 4), відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними, загальний розмір заборгованості по кредитному договору становить 7 757 грн. 11 грн.. Заборгованість складається з 2 498,85 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5 108,26 грн. - за процентами та 150 грн. нарахованої пені. Позовні вимоги в цій частині були визнані відповідачем в поданій до суду заяві. Статтями 525 -526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачем умов кредитного договору та існування непогашеної кредитної заборгованості в сумі 7 757 грн. 11 коп., суд задовольняє заявлений позов в цій частині в повному обсязі. В той же час заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача на свою користь 4 179 грн. 36 коп. суми індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих відповідно до умов ст. 625 ЦК України (а.с. 5), не підлягає задоволенню, оскільки носить безпідставний характер. Так, ст. 625 ЦК України чітко зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір (а.с. 6), умовами якого, а саме п. 2.3, визначений конкретний розмір процентів за користування кредитом, умови ч. 2 ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені останнім.

Outcome: partial