Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю [PERSON] - державного акту на право приватної власності на землю, у зв»язку з тим, що у зазначеному документі його прізвище вказано «Муравльов», у той час як відповідно до документів, що посвідчують його особу та факт смерті його прізвище «Муравйов». Заявник та заінтересована особа були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, просили справу розглянути за їх відсутності, заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, а представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви(а.с.24-25,27-29). Тому на підставі ст.ст.168,169 ЦК України справу розглянуто у відсутності сторін. Судом встановлено, що 07.12.2004 року в с. Торське м. Красний Лиман Донецької області помер [PERSON], який постійно проживав [INFO], актовий запис виконавчого комітету Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області № 113 від 08.12.2004 року, про що в цей же день зазначеним органом видано свідоцтво про смерть серії 1-НО № 842093(а.с.12). Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, була його дружина [PERSON], яка також померла 25.02.2015 року(а.с.13,26). Лише заявник прийняла спадщину після смерті [PERSON], але позбавлена у позасудовий спосіб отримати свідоцтво про право на спадщину з наступних причин(а.с.15,26). Відповідно до свідоцтва про одруження серія ЯТ № 415474, виданого 08.02.1952 року Торською сільською радою [PERSON] ЗАГС, свідоцтва про народження серія ЯЕ № 088701, виданого 01.06.1952 року Торською сільською радою [PERSON] ЗАГС Сталінської області, прізвище спадкодавця правильно записано «Муравйов», яке російською мовою вказано як «Муравьёв»(а.с.6-9). Таким же чином(українською мовою) зазначено його прізвище і в свідоцтві про смерть від08.12.2004 року серія 1- НО № 842093, виданому виконавчого комітету Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області (а.с.12). Однак у державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ДН № 020042, виданому 13.02.1998 року головою Кіровської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради № 5 від 28.01.1998 року, зареєстрованому за № 685 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1745 га, розташовану по вул.. Центральна,148 в с. Торське, так і у вказаному рішенні прізвище власника записано як «Муравльов»(а.с.10-11). Одночасно при зверненні до суду заявник вказував, що встановлення вказаного факту йому необхідно для прийняття спадщини. Але у зв»язку з наведеним постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори заявнику було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину(а.с.15). Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлено частиною другою статті 16 ЦК України, зокрема такими способами є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Чинним законодавством України не передбачений порядок виправлення помилки в державних актах на право власності на земельні ділянки (п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року N 43). Згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У(надалі Закон) документом, що підтверджує реєстрацію речового права на нерухоме майно на сьогодні є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але отримати такий заявник може лише після реєстрації свого права на вказану земельну ділянку відповідно до ст. 19 Закону на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та рішення суду про встановлення факту його належності заявнику. Згідно до ст.ст.234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії 1У-ДН № 020042, виданий 13.02.1998 року головою Кіровської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради № 5 від 28.01.1998 року, зареєстрований за № 685 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1745 га, розташовану по вул.. Центральна,148 в с. Торське Лиманського району Донецької області, належить [PERSON], який помер 07 грудня 2004 року у с. Торське м. Красний Лиман Донецької області.

Outcome: approved