Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

25.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна та з коштів на рахунках у банківських установах, свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця № 35644163 від 22.03.2013 року було накладено арешт на кошти божника, а постановою від 05.11.2013 року було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] В звязку з винесенням вказаних постанов він звернувся до державного виконавця з заявою про надання довідки про наявну заборгованість, однак отримав відмову та розяснення, що з даним питанням йому необхідно звернутись до аудитора. У квітні 2015 року було проведено аудит його підприємницької діяльності за 2014 рік та 1-ий квартал 2015 року, який підтвердив відсутність заборгованості по аліментах. Тому просить зняти арешт із нерухомого майна та зняти арешт з коштів на рахунках, оскільки вказані дії обмежують його права як власника нерухомого майна, щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив зняти арешт з нерухомого майна та коштів на рахунках, пояснив, що вказаний арешт накладено в рамках виконавчого провадження по стягненню аліментів, але заборгованість по аліментах виникла не з його вини, а в звязку з тим, що державний виконавець не міг визначити, в якому розмірі з доходів боржника відраховувати аліменти. Після проведення аудиторської перевірки боржника була визначена правильна нарахована сума аліментів та відразу погашена заборгованість. На даний час заборгованість по аліментах відсутня, поточні щомісячні платежі по аліментах він здійснює своєчасно і в більшому розмірі, ніж визначено, і на даний час аліменти він сплачує наперед. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.12.2012 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 04.01.2003р.н., в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В звязку з проведенням виконавчих дій державним виконавцем Чуковою Б.В. 20.03.2013 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме: накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в наступних установах банку: АТ «[PERSON] Аваль», м. Київ, МФО 380805; АТ «Сведбанк» (публічне), МФО 300164; АТ «[PERSON] МКБ», МФО 300658; АТ «[PERSON] МКБ», МФО 300658; Сумська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк» м. Суми, МФО 337911;, СОДАТ «[PERSON] Аваль» в м. Суми, МФО 337483; Сумська філія ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Суми, МФО 337546 (а.с.8). Крім того, згідно інформації, що міститься у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, 20.11.2013 року на підставі постанови державного виконавця від 5.11.2013 року було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Сумського МУЮ, заборгованість по аліментам станом на 01.04.2015 року у [PERSON] відсутня (а.с.12-13, 50). Крім того, з копій платіжних документів, наданих позивачем вбачається, що ним погашена заборгованість по аліментам у повному обсязі, а також здійснюються поточні щомісячні виплати аліментів (а.с. 50, 51, 54). Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В даний час виконавче провадження не завершене, а тому зняти арешт своєю постановою, або за постановою начальника ДВС, державний виконавець не може. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. В силу положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Державний виконавець, накладаючи арешт на все рухоме майно, в момент накладання арешту, діяв на підставі тих обставин, що рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось і утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а тому порушувались права стягувача [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду. На даний час усунута основна причина, в звязку з якою накладався арешт на майно та кошти боржника, заборгованість зі сплати аліментів погашена, поточні щомісячні аліментні виплати за рішенням суду здійснюються боржником своєчасно у повному розмірі, таким чином, на даний час права стягувача [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] не порушуються, тому відсутні підстави для обмеження законних прав позивача. Боржник [PERSON]\~\~продовжує працювати, має у власності нерухоме майно. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що залишення арешту майна з метою забезпечення можливості виконання рішення в майбутньому буде порушенням прав власника майна, так як на даний час [PERSON] виконує аліментні зобовязання належним чином, а відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, суд захищає вже порушені права, а захист прав на майбутнє в судовому порядку неможливий. Враховуючи наведене та

Outcome: approved