Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

26.04.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 24.07.2015 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач з січня 2021 р. добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 27.04.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 14). Копію ухвали від 27.04.2021 разом із позовною заявою з доданими до неї матеріалами було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18). Ухвалою суду від 31.05.2021 розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 22.06.2021 на 10:00 год. із повідомленням учасників справи (а.с. 19). Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом отримання судової повістки, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23). Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у день проставлення вказаної відмітки у поштовому повідомленні - 11.06.2021. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого (повторно) 04.03.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 308 від 24.07.2015, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2015 (а.с. 9). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим (повторно) 21.01.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 710 від 30.09.2015 (а.с. 7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим (повторно) 21.01.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 433 від 13.04.2018 (а.с. 8). Позивач разом з двома дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним штампом у паспорті позивача (а.с. 5 - зворот), довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 26.04.2021 № 04-28/5-2458 (а.с. 6), витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 27.04.2021 (а.с. 12). Діти знаходяться на утриманні матері, позивача у справі, з нею проживають, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання малолітніх дітей, зокрема, стосовно першочергових витрат на них. З позовної заяви випливає, що відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей, однак добровільно таку допомогу стабільно не надає. За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як свідчить зміст позовної заяви, відповідач є працездатною особою. Дані про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, наявність проблем зі здоров`ям тощо матеріали цієї справи не містять. Відповідач не надав суду відзиву, та з урахуванням засад змагальності не довів наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, які б впливали на можливість визначення аліментів у меншому розмірі, ніж просила позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі вищенаведених положень законодавства, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - що відповідає заявленим позовним вимогам. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягування аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення [PERSON] до суду позову, тобто з 26.04.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 908,00 грн.

Outcome: approved