Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

25.05.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що зі свого боку докладає усіх зусиль для матеріального забезпечення дитини, але не має можливості забезпечити належним чином потреби сина, при цьому відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. У звязку з наведеним позивачка звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частині від всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. До початку судового розгляду позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва 19.04.2000 року, серія І-БК №118368 (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів доходів, що є обґрунтованим враховуючи зміст викладених норм чинного законодавства України, а також те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, тож має можливість працювати та заробляти кошти на утримання власної дитини. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved