Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

25.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання або до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. З 01.09.2018 року він навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Первомайський фаховий коледж НУК імені адмірала Макарова», І рівня акредитації, на третьому курсі денної форми. Оскільки він продовжує навчання, хворіє, то не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток, а тому змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, у зв`язку з продовженням навчання. Ухвалою судді від 02.10.2020 року у зазначеній справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності з вимогами ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кодимською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 15.07.2002 року (а.с. 10). Згідно довідки №487 від 21.09.2020 року позивач [PERSON] з 01.09.2018 року навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Первомайський фаховий коледж НУК імені адмірала Макарова» на третьому курсі денної форми навчання, спеціальність 123 «Комп`ютерна інженерія». Стипендію не отримує (а.с. 11). Оплата навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб на підставі Договору № 18 про надання освітніх послуг від 01.09.2018 року (а.с.14-15). Позивач у позові вказує, що дуже хворіє та постійно потребує лікування і нагляд лікаря. На підтвердження цього надав суду Виписку №546 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 8,9). Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням сина, не надає. Відповідач працездатний, платоспроможний, інших осіб, які перебувають на його утриманні не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу сину на період навчання. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, хворіє, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним та платоспроможним, то може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з цим суд вважає можливим призначити аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2020 року, щомісячно, на період навчання або до досягнення 23-річного вік, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved