Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнили. В обґрунтування уточненого позову позивачі посилались на те, що вони є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивачі зазначили, що 01 березня 2013 року в квартирі було зареєстровано племінника позивача [PERSON] - [PERSON] , який є відповідачем у справі, який фактично протягом місяця від дня реєстрації вивіз свої речі і виїхав у невідомому напрямку із належної їїм на праві приватної власності квартири, та з того часу житловим приміщенням не користується. Позивачі зазначили в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивачі посилались також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації їх прав як співвласників житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просили суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 24-25). Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, але надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 20, 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 листопада 1995 року, наданим суду у засвідченій позивачами копії (а.с. 8). За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , його дружина - [PERSON] , [INFO] та племінник дружини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 3024 від 03 липня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області № 3445/2 від 18 жовтня 2018 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 01 березня 2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно приписів статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що з 03 березня 2013 року відповідач [PERSON] у квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом № 3025 від 03 липня 2018 року, складеним старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради в присутності сусідів (а.с. 10). На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 704,80грн. В зв`язку з вищенаведеним,

Outcome: approved