Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

26.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати свою доньку - [PERSON], [INFO], недієздатною, призначити їй опікуна - [PERSON]. Також, в заяві [PERSON] просить вирішити питання щодо призначення у справі судово-психіатричної експертизи з метою визначення дійсного психічного стану [PERSON] та її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] є інвалідом 1-ї «А» групи з дитинства. У зв'язку із наявністю у неї хронічного, стійкого психічного захворювання, вона знаходиться на обліку у психоневрологічному диспансері м.Торецьк Донецької області. Наявність інвалідності у [PERSON] підтверджена довідкою до акту огляду МСЕК №426930, виданої міжрайонною психіатричною медико-соціальною комісією м.Слов'янська від 18.08.2011 року. Відповідно до даної довідки, [PERSON] встановлена 1-«А» група інвалідності безстроково. (а.с.11). Заявник стверджує, що хронічне, стійке психічне захворювання її доньки невиліковне, більш того, з часом стан її здоров'я тільки погіршується. Внаслідок зазначених вище обставин донька обмежена в самообслуговуванні, не контролює свою поведінку, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з цим потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною не заперечував, вважав за доцільне дану заяву задовольнити, для захисту прав і інтересів [PERSON] встановити над нею опіку, опікуном призначити її матір - [PERSON]. Прокурор проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною та призначення її опікуном матір - [PERSON], не заперечує, порушення прав та інтересів [PERSON] не вбачає. В судовому засіданні 12.02.2017 року суд поставив на обговорення питання щодо доцільності призначення у відношенні [PERSON]судово-психіатричної експертизи. Присутні у залі суду заявник та уповноважений представник органу опіки і піклування наполягали на її проведенні для визначення дійсного психічного стану зазначеної вище особи. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В свою чергу, згідно зі ст.239 ЦПК України, призначення експертизи для встановлення психічного стану особи є обов'язковим. Обов'язковість призначення у справах про визнання громадянина недієздатним судово-психіатричної експертизи з необхідністю поставлення на вирішення експертів питань: чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу, чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними, визначена також в п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 28.03.1972 року. На дотримання вимог ч.1 ст.239 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу, ухвалою від 12.01.2017 року у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи хворіє [PERSON] на психічну хворобу, чи розуміє вона значення своїх дій та чи може керувати ними. Проведення експертизи доручено експертам Слов'янського відділення Донецького обласного центра судово-психіатричних експертиз. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 14.02.2017 року до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №15 від 30.01.2017 року відносно [PERSON], з огляду на що провадження у справі було поновлено та призначено для подальшого розгляду. Вислухавши пояснення всіх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: відповідно до вимог ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч.1 ст.326 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Отже, як встановлено судом та підтверджено наявними у справі матеріалами, особа, відносно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною, а саме, [PERSON], на даний час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] відповідно, дана справа підсудна Дзержинському міському суду Донецької області, як суду загальної юрисдикції першої інстанції. (а.с.9). Окрім того, згідно з ч.3 ст.237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Слід зазначити при цьому, що до членів сім'ї фізичної особи відповідно до ст.3 Сімейного Кодексу України належать особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Це, зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, брати, сестри, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з даною особою і ведуть спільне господарство, як зазначено в ст.64 ЖК України. Заявник по справі являється матір'ю [PERSON], [INFO], що підтведжено паспортом серії [NUMBER] що виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 12.07.1997 року, а також, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [NUMBER] від 07.02.1981 року (а.с.8). [PERSON] є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду. За результатами огляду МСЕК їй було встановлено 1-А групу інвалідності та зауважено на потребуванні постійного стороннього догляду (а.с.11). Згідно довідки про склад сім'ї від 01.09.2016 року №785, [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON], заявником по справі, яка постійно піклується про неї, захищає її права і законні інтереси. Даний факт підтверджений свідченнями представника органу опіки та піклування. Окрім того, згідно Акту дослідження житлово-побутових умов від 18.09.2016 року, підписаного головою ЖБК «Гірник» [PERSON], в двокімнатній квартирі по [ADDRESS], де проживають заявниця разом з донькою - [PERSON], чисто, затишно, створені прекрасні комфортабельні умови для проживання. (а.с.14,15). Відповідно до ст.58 ЦК України, опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею 60 ЦК України, в свою чергу, передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Факт недієздатності [PERSON], крім пояснень заявника по справі та представлених нею в якості доказів документів, підтверджено також висновком судово-психіатричної експертизи №15 від 30.01.2017 року (а.с.38-40). Згідно даного висновку, [PERSON], [INFO], страждає глибокою розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестійкістю. Ступінь виразності інтелектуального недорозвинення позбавляє здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Для захисту цивільних прав та інтересів потребує встановлення опіки. Слід зазначити при цьому, що, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим. Суд оцінює висновок експерта поряд з іншими доказами за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved