overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з вказаним позовом. В позові вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, добровільно матеріальної допомоги майже не надає, тим самим ухиляється від утримання дитини, чим ставить сім'ю в скрутне становище, тому вона змушена звернутися до суду для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п'ятдесят) гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. В попереднє судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надіслав до суду телеграму в якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи а саме: ксерокопію рішення Ємільчинського районного суду від 25.04.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01 жовтня 1997 року; довідку Варварівської сільської ради Ємілчинського району Житомирської області № 164 від 24 березня 2015 року, згідно якої дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON]; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію паспорта відповідача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. Суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.180, ч. 3 ст.181, ст. 184, ч.1 ст. 191 СК України. На підставі викладеного, ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст.184, ч.1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON].В. про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 30 січня 2004 року у відділі РАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №16. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сімю. Докори відповідача щодо ведення домашнього господарства, її людських якостей, зневажливе ставлення до неї та постійні образи призвели до того, що з лютого 2015 року вони припинили подружні стосунки. Зазначає, що у 2008 році вона вже зверталась до суду із позовом про розірвання шлюбу, але просила залишити його без розгляду, надавши відповідачу ще один шанс на збереження шлюбу. Проте він ніяких висновків не зробив, своєї поведінки не змінив, у звязку з чим їх стосунки ще більш погіршились. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим, оскільки сімя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 04.11.2009 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1070. Від цього шлюбу народилися діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дітей залишити на виховання матері. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04.11.2009 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1070. У сторін від спільного життя є діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до лютого 2015 року. З цього часу сім'я фактично розпалась внаслідок постійних сварок із чоловіком. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний (а. с. 22). У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №145. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] і [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Причиною розпаду сім'ї стали сварки та суперечки між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. Від стягнення з відповідача судових витрат позивачка відмовилась, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 21). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 травня 1989 року Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 травня 1989 року Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 5 (а. с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великоберезнянської сільської ради, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка заповіла позивачці все своє майно. Інших спадкоємців після смерті матері нема. Пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, тому що захворіла. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. Представник позивачки [PERSON] подав до суду письмову заяву про те, що позов підтримує, просить позов розглядати без його участі. Сільський голова [PERSON] подала письмову заяву про те, що позов визнає, просить розгляд справи здійснити без їх участі. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельний пай, яку вона заповіла позивачці. Позивачка 24 та 25 березня 2015 року зверталась за медичною допомогою до лікаря. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами - свідоцтвом про смерть [PERSON] та її заповітом на користь [PERSON], державним актом про право власності [PERSON] на земельний пай, довідкою лікаря про лікування [PERSON] Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки [PERSON] в період, коли повинна була звернутися до нотаріуса про прийняття спадщини, хворіла. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] 14 вересня 2001 року. 14 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №45, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, у родині постійно виникають сварки та непорозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис про народження №79. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, неповнолітньої дитини, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивувала тим, що [INFO] року в селищі Липова Долина Сумської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона, як дочка померлого (спадкоємець першої черги), не може успадкувати через зазначення у свідоцтві про її народження лише імені батька - [PERSON]. Такий запис вчинено імовірно у зв'язку з тим, що в період реєстрації народження заявниці її мати не перебувала з батьком у зареєстрованому шлюбі. Тому, просила суд встановити факт того, що [PERSON] є її батьком. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У своїй заяві [PERSON] просила розглянути заяву без її присутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із свідоцтва про народження заявниці вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, її матір'ю записана [PERSON], а у графі батько зазначено лише ім'я «[PERSON]» (а.с.6). 06 травня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». 14 червня 1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) від 31 травня 1996 року вбачається, що [PERSON], який проживав у селищі Липова Долина Сумської області, як члену КСП «Липоводолинське», належало право на земельну частку (пай) (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер у селищі Липова Долина Сумської області, про що мається копія свідоцтва про смерть (а.с.5). Із копій погосподарських книг за 1953-1955, 1974-1976 роки вбачається, що [PERSON] значиться дочкою [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення спадкових прав. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення, враховуючи надані селищною радою відомості, суд вважає можливим встановити факт того, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

26 березня 2015 року в суд надійшла позовна заява [PERSON], який просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 04 серпня 2005 року з тих підстав, що не проживають з відповідачкою тривалий час, спільне господарство не ведуть, проживає з іншою жінкою з якою планує створити нову сім'ю. Мають дочку [PERSON],[INFO]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вони зареєстрували шлюб у Добрянській сільській раді. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], щодо визначення місця проживання якої має намір звернутися до суду. Здорової та міцної сім'ї у них не склалось, різні погляди на сімейне життя у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти та сварки. На даний час він проживає з іншою жінкою з якою в подальшому має намір одружитись. Їхня сім'я розпалася, поновити її неможливо, а тому просить шлюб розірвати, майна до поділу в них немає. В суді позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що з відповідачкою по справі остаточно припинили спільне проживання 26.12.2014 р., оскільки проживаючи в житлі відповідачки, посварилися, жінка виїхавла в Італію і він дав згоду на виїзд і дочці [PERSON], яка тепер проживає разом з мамою. В даний час має намір створити третю сім'ю, а тому йому потрібне розлучення, має жінку з якою проживає з 26.12.2014 року планує створити з нею нову сім'ю. Повідомив [PERSON], батька відповілачки та її маму [PERSON], які відмовили дати адресу дочки, тобто відповідачки по справі, а тому просить задовольнити позовну заяву без присутності відповідачки. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи в судові засідання на 14.05.2015 року, 02.07.2015 року на 16.07.2015 року та на 18.08.2015 року не з'явилась про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вправі прийняти заочне рішення на підставі наявних по справі доказів. Поясненнями позивача, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Судовим розглядом даної справи доведено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і має для них істотне значення, так як вправі облаштувати своє сімейне життя. Сторони остаточно припинили спільне проживання в 11.2014 року за весь цей час не прийняли заходів для збереження шлюбу, настоюють на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

26 березня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову остання зазначила, що 22 вересня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та фактично знаходяться на її утриманні. [PERSON] офіційно працює в Локомотивному ДЕПО ПЧ-4 м. Красноармійська Донецької області, отримує заробітну плату, але участі у вихованні дітей не приймає, кошти на утримання дітей не надає. Вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, що спричиняє додаткові складнощі в самостійному їх утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 22 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 465 від 23.03.2015 року, виданою виконавчим комітетом Просянської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved