Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

24 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.07.2010 в розмірі 32 188 грн 97 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.02.2020 справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано Деснянському районному суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 07.04.2020. 07.04.2020 розгляд справи відкладено на 07.05.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. 07.05.2020 розгляд справи відкладено на 27.05.2020, у зв`язку з клопотанням відповідача. 20.05.2020 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому визнала позовні вимоги частково в розмірі 12 999,61 грн, зазначивши про відсутність доказів ознайомлення її з Умовами та Правилами надання банківських послуг. 27.05.2020 розгляд справи відкладено на 29.07.2020, у зв`язку з клопотанням представника позивача. 09.06.2020 позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву. 29.07.2020 розгляд справи відкладено на 18.08.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 18.08.2020 представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 06.07.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з частиною другою статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно зі статтею 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, проте суд не погоджується з розрахунками сторін щодо розміру заборгованості за тілом кредиту, оскільки витрати відповідача за період користування кредитною карткою склали 58 231,68 грн, а сума погашення за наданим кредитом - 49 194,07 грн. Відтак, заборгованість [PERSON] складає 9 187,61 грн (58 231,68 грн - 49 044,07 грн), яка підлягає стягненню разом з процентами в сумі 2 886,10 грн, нарахованими згідно ст. 625 ЦК України. Також, враховуючи правову позицію Верховного Суду, наведену в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд зауважує, що у заяві відповідача від 06.07.2010 ані штрафи, ані пеня не зазначені, а надані банком Умови та Правила надання банківських послуг і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами, що саме додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку діяли на час підписання відповідачем заяви про приєднання, і що саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, ознайомлювалася позичальник та погоджувалася з ними, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої позивачем суми пені та штрафів належить відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 788,46 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (37,51 %). Враховуючи викладене,

Outcome: partial