Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

25.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок вчинення злочину. На обгрунтування позову вона зазначила, що 04.12.2003 року було задоволено цивільний позов у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України і стягнуто з [PERSON] на користь її чоловіка [PERSON] матеріальну і моральну шкоду у розмірі 5754,70 грн. Її чоловік помер 10 років тому, і внаслідок заміни сторони виконавчого провадження і, відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 05.06.2014 року, їй як стягувачу, було видано дублікат виконавчого листа про стягнення зазначеної шкоди у розмірі 5754,70 грн.. Але рішення суду не виконується, відповідач сплатив їй 1576,0 грн., більше заборгованість не сплачує, у зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав і просить стягнути з [PERSON] на її користь, внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання, 3% річних у сумі 1838,66 грн. і інфляційні втрати в сумі 21008,24 грн., а всього 22846,90 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив на позов. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04.07.2000 року, який набрав законної сили, було частково задоволено цивільний позов у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину за ч.1 ст.286 КК України і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 754,70 грн. і моральну шкоду у розмірі 5000,0 грн., а всього 5754,70 грн. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 06.06.2008 року сторона виконавчого провадження була замінена з [PERSON] на його дружину [PERSON], так як [INFO] року він помер і залишилися несплачені суми шкоди. Відповідно до ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 05.06.2014 року [PERSON] був виданий дублікат виконавчого листа №1-117/03, так як оригінал виконавчого листа був втрачений при пересилці. Відповідно до ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння чоловіку позивачки [PERSON] матеріальної і моральної шкоди на суму 5754,70 гривень протиправними діями відповідача, а також те, що позивачка є стягувачем за даною вимогою замість померлого чоловіка. Рішення суду до цього часу не виконано, згідно наданих документів [PERSON] сплатив позивачці 1576,0 грн. на відшкодування завданої шкоди, залишок боргу становить 4178,70 грн. У відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до наданих розрахунків, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за несвоєчасне виконання ним зобов'язання за період з 2004 року по 2018 рік, а саме: 3% річних у розмірі 1838,66 грн.та інфляційні втрати у розмірі 21008,24 грн. Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає їх вірними, вимоги позивача правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 52,86 грн., які позивач сплатив при зверненні з позовом до суду, а також на користь держави недоплачену позивачем суму судового збору у розмірі 651,94 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved