overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

25.05.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 25.10.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №51. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 10.07.2012року народження. Стверджує, що спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося. Вже близько девяти місяців вони проживають окремо, фактично у шлюбних відносинах не перебувають. Вважає, що подальше підтримування сімейних відносин із відповідачем є неможливим, а формальне перебування у шлюбі недоцільним та небажаним. Залишатись надалі у такому шлюбі наміру немає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 25.10.2011 року Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №51. Під час даного шлюбу у сторін народилася одна дитина дочка [PERSON], 10.07.2012року народження. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час (близько девяти місяців) разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії 1-СГ №171647 від 25.10.2011 року та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дитини, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

25.05.2016 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, до вказаного вище відповідача\~\~вказуючи на те, що відповідно до договору № 700014445 від 15.05.2013 року [PERSON] (далі відповідач) отримав кредит у сумі 118391,40 грн.. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.04.2016 року становить 154038,97 грн., та складається з наступного: -109635,52 грн. заборгованість за кредитом; -44403,45 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача непогашений залишок кредиту та нараховані проценти, комісійні, неустойки та інші нарахування, передбачені договором. Просять стягнути виниклу заборгованість. Представник позивача до суду не зявився, надав заяву в якій просить справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином двічі повідомлений. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Предметом спору являється вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, коштів за користування кредитом, відповідно до умов договору. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст.554,610\~\~ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами\~\~\~законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від\~30.03.2012 року. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини, щодо надання кредиту. На підставі договору № 700014445 від 15.05.2013 року [PERSON] отримав\~\~кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак [PERSON] неналежно виконує зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 154038,97 гривень. Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. На підставі вимог\~ст.88 ЦПК України\~судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

25.05.2016 року представник заявника звернувся до Словянського міськрайонного суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічним розладом. За станом здоровя не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, побутового обслуговування та медичного догляду. Знаходиться на обліку у Психіатричному диспансері. Просив суд визнати [PERSON] недієздатною. У судове засідання представник заявника не зявився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 67 від 09.08.2016 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним душевним захворюванням параноїдна шизофренія, непереривний тип течії, з стійким емоційно-вольовим, психоподібним типом дефекту, низьким рівнем адаптивних ресурсів особистості. У звязку з цим не може здійснювати самостійно догляд за собою та давати звіт своїм діям, потребує у встановленні опіки. На підставі викладеного, у суду є всі підстави визнати [PERSON] недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

25.05.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області. Даний будинок належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.06.2005 року. \~У зазначеному будинку на даний момент зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який є відповідачем по справі. З червня 2014 року по даний час відповідач у будинку не проживає,особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~на задоволенні позовних вимог наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення у засобі масової інформації, у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи за його відсутністю до суду не звертався. \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є власницею будинку № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області (а.с.3 - 4). Відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO] областіі, але більше одного року в цьому будинку не мешкає (а.с.5,10). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно не мешкає у будинку № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області більш одного року та не є власником цього будинку, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України він втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 45 по вул. Юмашева у м. Словянськ Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернувcя до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилався на те, що з 19.11.2013 року перебувають у шлюбі, який є повторний. Спільних дітей не мають. З жовтня 2016 року припинили шлюбні відносини, тому що у них немає спільних інтересів. Не мають спільного майна, житла і бажання зберегти сім`ю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, пояснила, що по відношенню до неї позивач веде себе недостойно, принижує, розпускає руки. Обіцянки змінити свою поведінку на краще не виконує. Спільного у них нічого не має. Вона наполягає на розірванні шлюбу і зміні прізвища на «Залуцька». Не вважає себе винною у розпаді сім`ї. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони офіційно зареєстрували шлюб 19 листопада 2013 року у Південному районному у м.Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 260, шлюб у них повторний. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив у позовній заяві, а відповідачка підтвердила, що з жовтня 2016 року вони не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо. Спільного житла, майна не мають. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирилися, наполягають на розірванні шлюбу, тому що прийшли до висновку, що сім`я розпалась. Відповідачка не вважає себе винною у розпаді сім`ї. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 640 грн., просить покласти на позивача. Просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «Залуцька». Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1999 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №36. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей на мають. Шлюбні відносини припинили у грудні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майновий спір та спір відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.02.1999 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Від даного шлюбу дітей неповнолітніх не мають. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], що зареєстрований 11.06.2011 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. Оскільки в судовому засіданні 25.07.2017 року позивач висловив невпевненість в своїх намірах щодо розірвання шлюбу, ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення терміном в 1,5 місяця. В судове засідання сторони не зявилися, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СГ № 165268. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, після спливу наданого судом строку для примирення позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема, що вона є дочкою померлої [INFO] року [PERSON] Метою встановлення факту родинних відносин є отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Заявниця у судовому засіданні пояснила, що після смерті своєї матері [PERSON], вона звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Київській області із заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що були виявлені розбіжності у прізвищі спадкодавця (матері заявниці) «[PERSON]» та прізвищі заявниці «[PERSON]», зазначеному в паспорті громадянина України, які не підтверджують факт родинних відносин між ними. Представник заявниці [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, в графі матір зазначено - [PERSON]. При цьому, у паспорті громадянина України заявниці зазначено - [PERSON] (російською мовою - [PERSON]). Після смерті спадкодавця (матері заявниці) у Макарівській районній державній нотаріальній конторі Головного управління юстиції у Київській області була заведена спадкова справа за № 59643354, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45408864. Разом з тим, як вбачається із залишеного [PERSON] за своє життя заповіту від 05.09.2003 року, все майно вона заповіла своїй дочці [PERSON]. Крім того, згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/229-а від 17.05.2017 року, який було зроблено на запит заявниці, встановлено, що прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]» попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також інших документах є ідентичними. Також, у даному висновку було зазначено, що згідно з чинними правилами, нормативний правопис прізвища українською мовою «[PERSON]». Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що заявниці [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме народження особи в певний час. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] року у неї народилась дитина - хлопчик, про що їй було виданий виписний епікриз з історії пологів ДУ ЛПЦ № 1060, яке видане установою Луганської народної республіки. Тому заявник не має можливості звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту народження. Встановлення факту народження сина для заявника має юридичне значення, оскільки їй потрібно отримати свідоцтво про народження дитини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності. Представник Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви [PERSON] про встановлення факту народження особи в певний час та про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З наданої суду медичної документації вбачається, [PERSON] [INFO] народила дитину - хлопчика вагою 3800 грамів, в місті Луганськ. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого 29.07.2015 р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського районного управління юстиції у Луганській області [PERSON] з 29.07.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис № 44. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ст. 257-1 ЦПК України - справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Згідно заяви [PERSON] дає згоду на те, що дитина буде носити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернуласьз вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 17.11.2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з грудня 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №719. Від шлюбу сторони дітей малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved