Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

26 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (далі по тексту - ТОВ «Прості займи») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг від 31 липня 2018 року № 180731-220424 на суму 2100 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 42 грн за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Зазначає, що договір між ТОВ «Прості займи» та відповідачем укладено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку позивач, як фінансова установа, використовує для укладення електронних договорів. При цьому, ТОВ «Прості займи» виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів відповідачу [PERSON] , які були перераховані на банківську картку останньої платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, 31 липня 2018 року о 22:13:57 відповідачу були перераховані грошові кошти в розмірі 2100 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01 липня 2021 року № 490. Вказує, що відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 01 липня 2021 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 49959,68 грн, з яких: сума кредиту - 2100 грн, проценти за користування кредитом - 44165,90 грн, пеня - 949,10 грн, інфляційні втрати за весь період прострочення - 655,35 грн та три проценти річних від простроченої суми 2089,33 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Представник ТОВ «Прості займи» в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Орендарчук В.О. в судове засідання не з`явилися, однак від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у їхній відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, визнала частково, оскільки вважає, що сума заборгованості за кредитним договором складає лише 3599,04 грн, з яких: 2023 грн - заборгованість за кредитом, 451,94 грн - інфляційні втрати, 175 грн - три проценти річних та 949,10 грн - пеня. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 липня 2018 року між ТОВ «Прості займи» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання фінансових послуг № 180731-220424. Вказаний кредитний договір між сторонами було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Прості займи» в електронній формі, так, відповідач заповнив свої дані на сайті позивача, ознайомився з правилами та умовами позики (оферта), переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердив свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій», після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті Товариства, СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (http://turbosms.ua), після отримання СМС, відповідач ввів отриманий код на сайті, і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала на особисті потреби кредит в розмірі 2100 грн строком на 16 днів до 15 серпня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 672 грн (2 % за кожен день користування кредитом, 730 % річних). При цьому, згідно умов договору при виникненні заборгованості [PERSON] зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3 % за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64 % від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02 %, на 30-й день 7,67 %. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01 липня 2021 року № 490 на підтвердження виконання переказу 31 липня 2018 року о 22:13:39 відповідачу на картковий рахунок були перераховані грошові кошти в розмірі 2100 грн. Також, факт зарахування коштів в сумі 2100 грн на рахунок відповідача [PERSON] (картка [NUMBER] , рахунок [NUMBER] ) підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» від 03 листопада 2021 року № 59-3/35-БТ, наданою на виконання ухвали суду від 21 вересня 2021 року про витребування доказів. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01 липня 2021 року № 490 відповідач [PERSON] 16 серпня 2018 року після спливу строку повернення позики здійснила внесення коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 749 грн. Відповідач не дотрималася взятих на себе зобов`язань та не повернула позику у встановлений договором термін, в зв`язку з чим станом на 01 липня 2021 року утворилася заборгованість. Зазначене стверджується даними кредитного договору (додаток 1. Заява-анкета для отримання кредиту) від 31 липня 2018 року, інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору від 31 липня 2018 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31 липня 2018 року № 180731-220424, розрахунку 3 відсотків річних за кредитним договором від 31 липня 2018 року № 180731-220424, розрахунку збитків від інфляції за кредитним договором від 31 липня 2018 року № 180731-220424. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що відбулось укладення договору № 180731-220424, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі яких [PERSON] перераховано суму кредиту в розмірі 2100 грн. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2100 грн, просив також стягнути проценти за користування кредитом в сумі 44165,90 грн, пеню в сумі 949,10 грн, інфляційні втрати за весь період прострочення в сумі 655,35 грн та три проценти річних від простроченої суми в сумі 2089,33 грн. Однак, вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням того, що договір про надання фінансових послуг № 180731-220424 від 31 липня 2018 року діяв до 15 серпня 2018 року включно, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за несплаченими процентами за період з 31 липня 2018 року по 01 липня 2021 року в розмірі 49959,68 грн підлягають частковому задоволенню, а саме: вказані проценти підлягають нарахуванняю та стягненню за період з 31 липня 2018 року по 15 серпня 2018 року в загальній сумі 672 грн (згідно умов договору). Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач сплатив ТОВ «Прості займи» 648,10 грн на погашення відсотків та 100,9 грн на погашення пені, тому сума заборгованості по процентах, яка підлягає стягненню, становить 23,90 грн (672 грн - 648,10 грн). Отже, розмір заборгованості за кретитом та відсотками, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, станом на 01 липня 2021 року складає 2123,90 грн (2100 грн + 23,90 грн). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 16 серпня 2018 року (дата, з якої розпочинається користування невиконаним грошовим зобов`язанням) по 01 липня 2021 року (дата, станом на яку згідно розрахунку визначено розмір позовних вимог) складають 183,47 грн, виходячи з обрахунку: 2123,90 грн х 3 % : 365 днів х 1051 день = 183,47 грн. Відповідно до таблиці індексів інфляції, починаючи з серпня 2018 року по червень 2021 року, сукупний індекс інфляції за цей період становить 123,074 %. Звідси збитки, завдані інфляцією за період з 16 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року складають 490,07 грн, виходячи з обрахунку: 2123,90 грн х 123,074 % - 2123,90 грн = 490,07 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 949,10 грн, яка з врахуванням визнання позовних вимог в цій частині, також підлягає до стягнення. Таким чином, позов ТОВ «Прості займи» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 3746,54 грн, з яких: 2100 грн - сума кредиту, 23,90 грн - проценти за користування кредитом, 490,07 грн - індекс інфляції, 183,47 грн - три проценти річних та 949,10 грн - пеня. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial