overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

25.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

25.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 12,5 % з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року, на теперішній час шлюб не розірваний, та від цього шлюбу є дочка - [PERSON], [INFO]. Дочка сторін залишився проживати з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та дочки. Представник позивачки - адвокат [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю та проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року, на теперішній час шлюб не розірваний, та від цього шлюбу є дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], не надає, тому суд задовільняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання неповнолітньої дитини стягуються аліменти, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 25 листопада 2014 року та на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 листопада 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Згідно з вимогами ст. 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

25.11.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 07 листопада 2009 року виконавчим комітетом Рихтівської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис за № 10. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що мають різні характери, різні погляди на життя. Чоловік постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. Із-за чого між ними постійно виникали сварки, непорозуміння, які привели до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. За час, який надавався судом для примирення впевнилася, що жити разом не зможуть. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що за строк наданий для примирення не помирилися, але він має намір змінити своє ставлення до сім'ї. На розірвання шлюбу не погоджується. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 07 листопада 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що відповідач нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. За строк наданий для примирення не помирилися. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як сумісне життя стало нестерпним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

25.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 15.10.1983 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у Біленьківській сільраді ЗАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 80. З жовтня 2014 року сторони припинили сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.4/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

25.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року, шлюб зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецькій області, актовий запис № 381. Від цього шлюбу в них народилися діти: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., які мешкають з позивачкою. З листопада 2014 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з тієї причини, що в них з відповідачем різні погляди на життя, в наслідок чого, між ними виникають сварки та скандали, що негативно відображається на дітях, в них відсутні почуття, взаєморозуміння та повага один до одного, на цей час мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що примирення між ними не можливе і цей шлюб суперечить її інтересам. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Примирення вважає не можливим, оскільки цей шлюб також суперечить його інтересам. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі з 10.10.1998 року, шлюб зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецькій області, актовий запис № 381, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. (а.с.3). Від шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження.(а.с.4-6). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з листопада 2014 року з тієї причини, що в них з відповідачем різні погляди на життя, в наслідок чого, між ними виникають сварки та скандали, що негативно відображається на дітях, в них відсутні почуття, взаєморозуміння та повага один до одного, на цей час мешкають окремо, шлюб суперечить інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

25.11.2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2 768,90 грн.; та стягнути судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 21.01.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 011-15503-210111. Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний. Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт у сумі 2 500,00 грн. Станом на 11.09.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, має прострочену кредитну заборгованість, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. До судового засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, у позовних вимогах проcить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21.01.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011-15503-210111 /а.с. 3/. Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний. Відповідно до п. 1.3. вказаного договору, Банк надав кредит відповідачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної ліні на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт у сумі 2 500,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON]. не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив умови договору, що вбачається з довідки про заборгованість за кредитним договором № 011-15503-210111, відповідно до якого всього заборгованість за договором станом на 11.09.2014 року складає 2 768,90 грн. /а.с.8/ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

25.11.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 25.11.2000р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з грудня 2014 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

25.11.2014р. позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її баба - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом на все майно спадкодавця. Але протягом передбаченого законом шестимісячного терміну до нотаріальної контори не звернулась у зв'язку з юридичною необізнаністю, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути дану справу за її відсутності, про що до суду подала заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області просив провести розгляд даної справи без його присутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує, про що до суду повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO]. [PERSON], що підтверджується заповітом від 16.12.2008р. (а.с. 7). Однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через юридичну необізнаність, що суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

25.11.2014 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-5), в якій позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2012 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 001836-1-664-2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 20000 грн. строком з 17.05.2012 р. до 16.05.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 49 % на рік. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 30435,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсягу (а.с. 45). В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву, в якій визнав позов у повному обсязі, просив розглянути справу у її відсутності (а.с. 43). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. · 17.05.2012 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 001836-1-664-2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 20000 грн. строком з 17.05.2012 р. до 16.05.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 49 % на рік (а.с. 6-9). · Банк свої зобов'язання виконав. Однак виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 30435,93 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом -17205,51 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 13230,42 грн. (а.с. 20-21). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. · · Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. · За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 43). · На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

25.11.2014 р. ТзОВ «Альтернатива Інвест» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання. Свої вимоги мотивує тим, що ТзОВ «Альтернатива Інвест» надає послуги теплопостачання споживачам [PERSON], [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. Однак, всупереч положень житлового законодавства, відповідачі оплату за теплопостачання вчасно не проводять та допустили заборгованість станом на 01.10.2014 р. на суму 6252 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає з підстав, зазначений в позовній заяві, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 6252,38 грн. заборгованості за надані послуги теплопостачання, а також судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання повісток, про причини неявки не повідомили, заяви про слухання справи у їх відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. В суді доведено факт несплати відповідачами заборгованості за теплопостачання. Це підтверджено розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що борг відповідачів станом на 01.10.2014 р. складає 6252 грн. 38 коп. (а.с. 4). В силу ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити оплату за комунальні послуги, а тому несвоєчасна оплата чи несплата є порушенням закону. Крім цього, матеріальне становище користувача комунальними послугами не може звільняти його від виконання зобов'язань. Відповідно до вимог ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором надання послуг, одна сторона зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до п. 10 «Правил надання населенню послуг з тепловодопостачання та водовідведення» споживач зобов'язаний щомісячно вносити плату за надані послуги. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати, зокрема: по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного в користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved