Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], які там не проживають понад 10 років. Позивач вказує, що він вимушений сплачувати комунальні послуги за осіб, які в кватирі не проживають та не може на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. В звязку з цим позивач просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою № 53, будинку № 5 по вул. М. Куліша м. Херсона. 16 лютого 2016 року позивач просив задовольнити позов на тій підставі, що відповідачі мають постійне місце проживання за адресою м.Херсон, Бериславське шосе № 6 кв.168, в спірному житловому приміщенні не проживають тривалий час,особистих речей в квартирі не тримають, вказане житло не утримують. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідачі позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, надав заперечення. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно договору дарування , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 03.09.2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З довідок № 11 від 18.12.2015 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. З акту, складеного лінійним майстром ТОВ «Україна» 17.12.2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в зазначеній квартирі не проживають. Відповідачами не заперечувався той факт, що вони не проживали у спірній квартирі, а проживають тривалий час всією родиною за адресою м.Херсон, Бериславське шосе № 6 кв.168. З листа КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Луначарського» від 18.03.2016 року вбачається, що [PERSON] зверталася до вищевказаного закладу у 2012 -2015 роках та місце її проживання зазначене шосе Бериславське 6 кв.168. Факт не проживання у зазначеній квартирі відповідачів більше десяти років без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування ним житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Посилання [PERSON] на те, що в вересні 2015 року він намагався вселитися до квартири, але позивач змінив замки на вхідних дверях, судом не приймаються до уваги. На той час квартира була вже подарована позивачу, а при житті батьків він як член їх сім»ї та власника квартири [PERSON] не мав такого бажання та зі скаргами до правоохоронних органів з вимогою про усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У відповідності до вимог ст.167 ЖК України про розірвання наймачем договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі(, що належить громадянинові, у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання в інше жиле приміщення договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо вибуває не вся сім»я, то договір найму не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування квартирою № 53 будинку № 5 по вул. М.Куліша у м. Херсоні. При цьому суд виходить з вимог ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-Вр «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», згідно з якими закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved