Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

25.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду із наведеною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав наступне. 30.12.2017 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 27, він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через несумісність характерів. З 2018 року шлюбні відносини між ними припинено, а тому подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на вказане, [PERSON] просив розірвати укладений між ним та [PERSON] , шлюб, зареєстрований 30.12.2017 року у у Розівському районному відділі державної режєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 27. Ухвалою судді від 03.06.2021 року у даній цивільній справі було відкрито провадження і її призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 год. 00 хв. 23.06.2021 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 19.07.2021 року (а.с. 11, 17). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує та заперечує проти надання строку для примирення, водночас не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав (а.с. 7, 18). Відповідачка [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки, які були направленні останній за зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду без вручення адресату із поміткою поштового відділення на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 14-16, 25-27). Частиною 1 статті 44 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на вказані норми закону, [PERSON] , вважається такою, що була сповіщена про час, дату і місце розгляду справи. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить нормам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.12.2017 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 27 (а.с. 3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи між сторонами відсутній. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала, чим не скористалася своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12 ЦПК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про розподіл судових витрат не порушувалось.

Outcome: approved