Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про звільнення заставленого майна з-під арешту, посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11332309000, за умовами якого останній отримав кредитні кошти. В забезпечення взятого на себе зобовязання між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Крім цього також було укладено іпотечний договір №82764 за яким в забезпечення виконання зобовязань позичальника перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідачі передали в іпотеку належну їм квартиру [ADDRESS]. 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу право вимоги за зобовязаннями відповідачів по кредитному договору та договору поруки. 10 березня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» стало відомо, що на предмет іпотеки накладено арешт на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2009 року та на підставі постанови міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 22 червня 2010 року. Цими діями порушено право позивача на переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, а тому відповідно дост.ст.1,3 Закону України «Про іпотеку», ст.60 Закону України «про виконавче провадження» ТОВ «Кей-Колект» просить задовольнити вимоги звільнивши заставне майно з-під арештів. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені у позові підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання також не зявився, будучи повідомленим про час і місце у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 11 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббабнк» та [PERSON] було укладено догові про надання споживчого кредиту №11332309000, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в сумі 35\~000 доларів США. в цей же день між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки №82764, з умовами якого за рахунок предмету іпотеки квартири [ADDRESS] забезпечувалося виконання умов кредитного договору №11332309000 позичальником [PERSON] Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду по справі №2-942/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу було забезпечено позов шляхом накладення арешту на все майно боржників. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2010 року по справі №2-942/10 з [PERSON] і [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» в солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року №11332309000 станом на 16 вересня 2009 року в сумі 252\~118 грн. 77 коп., пеню в сумі 1\~663 грн. 43 коп., неустойку в розмірі 500 грн., судовий збір в сумі 1\~700 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 22 червня 2011 року державним виконавцем Бандигою В.В. міського відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №20938198 про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом №2-942 від 19 березня 2010 року на користь ПАТ «УкрСиббанк» 256\~102 грн. 20 коп. та накладено арешт на все майно в межах суми позову. Також цим же державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП20938586 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 256\~102 грн. 20 коп. на підставі виконавчого листа №2-942 виданого Хмельницьким міськрайонним судом 19 березня 2010 року та накладено арешт на все майно боржника. 12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, за яким до фактора перейшло право грошової вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі Первинних договорів і договорів забезпечення, в тому числі і за кредитним договором №11332309000 від 10 квітня 2008 року. Також за договором про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» відповідне право вимоги перейшло до позивача. 30 червня 2015 року постановами про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП 20938586 та ВП 20938198 на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. В силу ст.4 цього Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. ч.2 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], яка в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON] зареєстроване обтяження за №9119708 на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2009 року та за №10167187 на підстав постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2010 року. В силу ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно ч.1 ст.54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Ч.3 цієї статті визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Оскільки, арешт на іпотечне майно ухвалою Хмельницького міськрайонного суду та постановами державного виконавця накладено для задоволення вимог стягувача-заставодержателя ПАТ «УкрСиббанк», які в подальшому за договором про відступлення прав вимоги за кредитом та договором про відступлення прав за іпотечним договором перейшли до ТОВ «Кей-Колект», яке є стороною виконавчого провадження, наявні обтяження у виді арешту нерухомого майна не порушують права позивача як стягувача-заставодержателя та гарантують йому пріоритет перед іншими стяувачами для задоволення вимог по кредитному договору №11332309000 від 11 квітня 2008 року за рахунок предмету іпотеки, оскільки рішення суду від 19 березня 2010 року до цього часу залишається невиконаним. Ст.60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому позивачем не доведено, яким чином наявними заборонами на відчуження нерухомого майна порушено, не визнано чи оспорено права, свободи та інтереси, не встановлено цього і в судовому засіданні, з огляду на що, підстави для задоволення позову у суду відсутні.

Outcome: dismissed