Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], на період її навчання до закінчення навчального закладу, розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком третьої особи - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про її народження. Відповідач не проживає з позивачкою та донькою однією сім'єю. Позивачці складно самостійно забезпечувати доньку, котра не працює у зв'язку з навчанням. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала повністю, пояснила, що працює і самостійно утримує доньку, однак має незначний дохід, при цьому доньку забезпечує усім необхідним: дає гроші на проїзд до навчального закладу, на підручники, купує одяг і харчування, тощо. Тільки за гуртожиток сплатила 1150 грн. за чотири місяці. Будь-якої матеріальної допомоги відповідач не надає, ухилявся і від сплати аліментів за попереднім судовим рішенням, через що порушено кримінальну справу; донька не працює, так як навчається на денному відділенні (бюджетна форма навчання), витрачає час на навчання і працювати не має можливості. Позов підтримує і просить задовольнити. Третя особа у справі [PERSON] підтримала позов, про що подала письмову заяву, просила розглянути справу без її участі у звязку з зайнятістю підчас навчального процесу. Відповідач в судовому засіданні з позовом не погодився, в обгрунтування заперечень проти позовних вимог повідомив, що не працює і заробітну плату не отримує, хворіє і має проблеми з зором, а також гіпертонічну хворобу; матеріальне становище його незадовільне, тому вважає, що неспроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у будь-якому розмірі; вважає, що донька повнолітня і повинна сама працювати та забезпечувати себе усім необхідним. Суд, вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги позицію третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.12.1992 року; на даний час шлюб між позивачкою та відповідачем у справі розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження доньки (л.с. 6), актовий запис № 630 від 01.12.1995 року, вчинено відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної ради м. Дніпродзержинська. Повнолітня [PERSON] не працює, так як навчається на денному відділенні Українського Державного хіміко-технологічного університету, бюджетна форма навчання, що підтверджується довідкою з вказаного навчального закладу, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 26 червня 2017 року, включно (л.с.16). Позивачка працює, отримує середню заробітну плату у розмірі 744 грн. на місяць (л.с.14), несе самостійно витрати на утримання доньки, котра навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості працювати. Інших осіб на утриманні позивачка не має, також в суді не встановлено інших джерел доходів позивачки або її родини. Відповідач повідомив, що не працює через незадовільний стан здоров`я (проблеми з зором та гіпертонію), про що надав суду письмові довідки (л.с.18-21), на обліку як безробітний не перебуває, доказів встановлення ступеня непрацездатності суду не надав, не є інвалідом. У відповідності до ст. ст. 27, 131 ЦПК України сторони для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні докази чи повідомити суд про них до або під час попереднього судового засідання. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, якщо немає підстав для звільнення від доказування, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі дослідження наданих суду сторонами доказів суд дійшов висновку, що наявність певних захворювань відповідача не виключає його обов`язку брати участь у витратах на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у звязку з її навчанням, оскільки відповідач є працездатним, доказів щодо встановлення його непрацездатності в судовому засіданні не надав, не має на утриманні неповнолітніх дітей, яких за законом зобов`язаний утримувати, або інших непрацездатних осіб. Ст.ст.199-200 Сімейного кодексу України покладає як на матір, так і на батька обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, у разі, якщо батьки мають можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, з урахуванням наявності певних захворювань у відповідача та можливих витрат на їх лікування, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, на утримання доньки [PERSON], [INFO], на період її навчання на факультеті Українського Державного хіміко-технологічного університету, починаючи з дня зарахування доньки на навчання, тобто з 01.09.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 26 червня 2017 року, включно. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. ст. 182, 199-201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved