Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

26.11.2015 до суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 20 травня 2013 року уклав договір позики з відповідачем, згідно якого передав останньому грошові кошти в сумі 3750 Євро та 2200 долларів США з терміном повергнення до 20 травня 2014 року. Крім того, 07 жовтня 2014 року уклали договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 40 000 грн. з терміном повернення до 10 листопада 2014 року. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибув, проте його представник надала письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 20 травня 2013 року позивач уклав договір позики з відповідачем, згідно якого передав останньому грошові кошти в сумі 3750 Євро та 2200 доларів США з терміном повергнення до 20 травня 2014 року. Крім того, 07 жовтня 2014 року уклали договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 40 000 грн. з терміном повернення до 10 листопада 2014 року. В підтвердження укладення договорів надано оригінали письмових розписок (а.с. 21, 22) Вказаний договори вважаються укладеними з часу фактичної передачі грошей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Таким чином, оскільки відповідач не повернув грошові кошти, то суд вважає, що зазначена сума у розмірі 3750 Євро, 2200 доларів США, що станом на 25 листопада 2015 року еквівалентно 148 344 грн. 36 коп. та 40 000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, а саме, судового збору в розмірі 1883,44 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved