Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

25.04.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі згідно Договору про навчання № 10433б від 18.09.2014 року в сумі 540,45 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.09.2014 року на підставі наказу від 29.08.2014 року № 399-с між Херсонським державним університетом та [PERSON] укладено договір № 10433б про навчання, згідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання - освітню послугу на заочній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом підготовки «Соціальна робота» (розділ 1 Договору); надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти (п.2.1. Договору); видати відповідачу документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання відповідачем навчального плану (п.2.3. Договору). У свою чергу відповідач зобовязалася вносити оплату за навчання щомісячно відповідно до п.4.4. Договору. Датою початку дії Договору є дата зарахування особи на навчання, тобто 01.09.2014 року. Як вказує позивач, обовязки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися ним у повному обсязі, проте оплата за навчання у термін з січня по лютий 2015 року відповідачем не здійснювалась, в результаті чого утворився борг, який складає 540,45 грн. Відповідно до Наказу від 06.02.2015 № 45-з відповідача було відраховано за академічну неуспішність з 06.02.2015 року. З метою досудового врегулювання спірних питань щодо своєчасної сплати боргу за отриману навчальну послугу відповідачу 02.03.2016 року було направлено досудове попередження з пропозицією у 15 денний термін добровільно сплатити суму боргу, на яке він не відреагував. Таким чином відповідач не виконав умов Договору, що фактично свідчить про порушення ним своїх зобовязань перед позивачем, який в свою чергу змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності в звязку з віддаленістю місцезнаходження та дефіцитом державних коштів на відрядження. За змістом клопотання позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі. У разі відсутності відповідача не заперечує розгляд справи проводити в порядку заочного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляду справи за її відсутності не направила. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.09.2014 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] укладено договір № 10433б про навчання, згідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання - освітню послугу на заочній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом підготовки «Соціальна робота» (розділ 1 Договору); надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти (п.2.1. Договору); видати відповідачу документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання відповідачем навчального плану (п.2.3. Договору). У свою чергу відповідач зобовязалася вносити оплату за навчання щомісячно відповідно до п.4.4. Договору. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З довідки № 61/47 від 23.03.2017 року, виданої Херсонським державним університетом слідує, що [PERSON] була зарахована студенткою 1-го курсу денної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб на напрям підготовки «Соціальна робота» Херсонського державного університету з 01.09.2013 року (Наказ № 224-с від 22.08.2013 року). Переведена на 2-й курс денної форми навчання з 01.07.2014 року (Наказ № 295-с від 01.07.2014 року). Переведена з контингенту студентів 2-го курсу денної форми навчання в контингент студентів 2-го курсу заочної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб на напрям підготовки «Соціальна робота» з 29.08.2014 року (Наказ № 399-с від 29.08.2014 року). Відрахована зі складу студентів за академічну неуспішність з 06.02.2015 року (Наказ № 45-з від 06.02.2015 року). Отже, позивач виконав свої зобов'язання щодо здійснення навчання відповідача на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.7.1. Договору дія Договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством. Таким чином дія Договору припинилася 06.02.2015. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається із наданих доказів, відповідачем було порушено п.п.3.1,4.4 Договору - не вносилась оплата за навчання. Згідно Довідки-розрахунку № 875 від 14.03.2017 року [PERSON] зарахована згідно Наказу № 399-с від 29.08.2014 року навчалася на факультеті психології, історії та соціології за кошти юридичних і фізичних осіб та була відрахована згідно Наказу № 45-з від 06.02.2015 року з 06.02.2015 року. Загальна сума вартості освітньої послуги за весь період навчання становить 10502,95 грн. Сума, яку щомісячно повинен був сплачувати боржник 562,50 грн. Сума, яку сплатив 9962,50 грн. Дата останнього платежу 07.11.2014 року 570 грн. Період за який сплата не здійснювалась: січень-лютий 2015 року. Сума заборгованості станом на 06.02.2015 року складає 540,45 грн. Ч.1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що [PERSON] через неналежне виконання умов Договору про навчання № 10433б від 18.09.2014 року має заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved