overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

26.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на пенсію йому необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів - трудової книжки [NUMBER] від 12.12.2002 року, диплома [NUMBER] від 30.04.1977 р. про закінчення Українського ордена Трудового Червоного Прапору сільськогосподарської академії та архівної довідки виданої національним університетом біоресурсів і природокористуванням України № 420 від 18.12.2014 р. В судове засідання заявник подав заяву про підтримання вимог заяви та просив розглядати справу за його відсутності (а.с.20). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглядати у його відсутність (а.с.19). Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне вимоги заяви задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені не збігаються в з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження цієї особи або паспорті. Встановлено, що трудова книжка [NUMBER] від 12.12.2002 року, видана на ім'я «[PERSON]», з виправленням прізвища на «[PERSON]», диплом [NUMBER] від 30.04.1977 р. про закінчення Українського ордена Трудового Червоного Прапору сільськогосподарської академії виданий на ім'я «[PERSON]» та архівна довідка видана національним університетом біоресурсів і природокористуванням України № 420 від 18.12.2014 р., належать [PERSON], [INFO]. Встановлення цих фактів має юридичне значення для заявника, так як дозволяє оформити пенсію. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - трудовою книжкою [NUMBER] від 12.12.2002 року, виданої на ім'я «[PERSON]» (а.с. а.с. 9-15); - диплом [NUMBER] від 30.04.1977 р. про закінчення Українського ордена Трудового Червоного Прапору сільськогосподарської академії виданий на ім'я «[PERSON]» (а.с.6); - паспортом [NUMBER] від 19.10.1995 року виданого на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с. 5); - архівною довідкою № 420 від 18.12.2014 р., виданою національним університетом біоресурсів і природокористуванням України (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

26.12.2014 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку, а також просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання не бажає. Відповідач позов визнає частково, а саме зазначає що згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини в розмірі по 1/14 частини від усіх видів його доходу. Позивач не заперечує про сплату відповідачем аліментів на її та дитини утримання в розмірі по 1/14 частини від усіх видів його доходів щомісячно. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/14 частини від заробітку на утримання сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача, крім того відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/14 частини всіх видів його заробітку на її утримання до досягнення сином - [PERSON], [INFO] - 3-х років, тобто до [INFO] На підставі ст. 84, 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

26.12.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13.10.2006 року по 08.09.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. У зв'язку з чим позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі - 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі по 600,00 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З рішення Луцького міськрайонного суду в цивільній справі за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу від 08.09.2014 року вбачається, що між сторонами шлюб розірвано. (а.с. 5) Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3, 4) Відповідно до свідоцтв про народження неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] являється батьком останніх. (а.с. 3, 4) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходяться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 650,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

26.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому після зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2006р. уклала шлюб з відповідачем. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. На даний час спільне життя з відповідачем не склалося. 18.12.2014р. шлюб між ними розірвано. Позивачка разом з сином переїхала жити окремо від відповідача. Син перебуває на утриманні матері. Відповідач самостійно грошової допомоги на утримання сина не надає. Відповідач на даний час має неофіційне місце роботи та має змогу сплачувати аліменти, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що в змозі сплачувати 500,00грн. на місяць на утримання сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копією рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2014р.(а.с.5) Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.09.2007 р. (а.с. 4) Встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 92 від 26.01.2015р. .(а.с.16). Згідно ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Також враховує те, що [PERSON] є молодою працездатною особою, має тимчасові, мінливі заробітки, погодився на розмір аліментів, визначений в позові. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме: стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 500,00грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

26.12.2014 року, [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання сина - [PERSON], [INFO], недієздатним. Свою вимогу мотивує тим, що [PERSON], внаслідок стійкого психічного розладу, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи- Делягін О.В. та прокурор вважають заяву обґрунтованою. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст.39ч.1 ЦК України, яка передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, як вбачається з висновку судово - психіатричної експертизи №833 від 29.09.2015 року: -«[PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного хронічного розладу - органічне ураження головного мозку нейроінфекційного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом (F 07.9 за МКХ-10), і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.»(а.с.67-68) З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст.ст.39,40 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

26.12.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 19.01.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має повнолітнього сина: [PERSON], 1988 року народження, та неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], з березня 2014 року сторони мешкають окремо, спору щодо майна немає, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 19.01.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має повнолітнього сина: [PERSON], 1988 року народження, та неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], з березня 2014 року сторони мешкають окремо, спору щодо майна немає, прохає розірвати шлюб. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність суду не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26.12.2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 9 258,50 грн., що є заборгованість по кредиту.(а.с.2) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №002-28012-281011 від 28.10.2011 року (далі - Договір) та Тарифів на обслуговування платіжних карток, Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, з відновлювальною відкличною кредитною лінією на суму 30 000,00 грн. і на час укладання Дгоговору, встановлено ліміт Кредитної лінії в сумі 7 000,00 грн.. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, кошти не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Духоти І.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.2) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 13.02.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26.12.2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 32 349,63 грн.,з яких: - 3 991,10 грн. - заборгованість по кредиту; - 26 341,88 грн. - проценти за користування кредитом за період з 05.04.2006 року по 04.12.2014 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 1 516,65грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із Анкетою - заявою від 04.04.2006 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 4 000,00 грн., з видачею кредитної картки та передбачено щомісячну сплату процентів за користування коштами, а також штрафні санкції за несвоєчасне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Давиденка М.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.38) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 13.02.2015року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26.12.2014 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт проживання однією сім'єю з 2001 року його з спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті [INFO] року. Вимоги мотивовані тим, що заявник став проживати однією сім'єю з 2001 в будинку [ADDRESS] із сім'єю [PERSON] до дня смерті останньої, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Коли в 2006 році помер її чоловік [PERSON], то він також поховав його, як потім і саму спадкодавцю. 27.04.2010 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповідала йому три земельних ділянки, але залишилась ще одна, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0087758 належала [PERSON] - чоловіку [PERSON] і тому він вимушений звернутись до суду про встановлення факту. Заявник та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Лисогірська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала листа з проханням розглядати справу у відсутність представника та вирішити заяву на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із ксерокопій свідоцтв про смерть ( а.с.11, 10) видно, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, а [PERSON] померла [INFO] року в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області. Із копії заповіту [PERSON] від 27.04.2010 року ( а.с.9) видно, що вона заповідала [PERSON] земельні ділянки, що знаходяться на території Лисогірської сільської ради розміром 4,33 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №131112); розміром 0,11 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №132704); розміром 0,12 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №132980). Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0087758 виданого 03.12.1996 року видно, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча, розміром 4,8 в умовних кадастрових гектарах ( а.с.12). Із копії заяви [PERSON] в Другу Первомайську держнотконтору ( а.с.7) та довідки з питань діючого законодавства Другої Первомайської держнотконтори (а.с.5) видно, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу за заявою [PERSON] і так як залишилось інше спадкове майно, яке не вказано в заповіті [PERSON], то [PERSON] необхідно вирішити питання в суді про визнання спадкоємцем [PERSON] відповідно до ст. 1264 ЦК України. Із довідки Лисогірської сільської ради від 16.12.2014 року (а.с.3) видно, що [PERSON] здійснював догляд та поховання за подружжям [PERSON] та [PERSON], які проживали в [ADDRESS] Крім цього, поясненнями свідків у судовому засіданні підтверджено що заявник дійсно більше 10 років до дня смерті [PERSON] мешкав з нею однією сім'єю за вищевказаною адресою, то суд знаходить що в силу ст. 60 ч.1 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.5, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

26.12.2014 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою та просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER], виданої 04 вересня 1978 року на ім'я (російською мовою) [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 1978 року почався її трудовий стаж в Троїцькій восьмирічній школі Біляївського району Одеської області та 04 вересня 1978 року їй була видана трудова книжка на ім'я (російською мовою) «[PERSON]». На підставі свідоцтва про шлюб її прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що є відмітка відділу кадрів в трудовій книжці. 22 грудня 1997 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області був проведений обмін паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України, де її ім'я та по-батькові зазначено російською мовою «[PERSON]». В теперішній час вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області для оформлення пенсії за віком, однак їй було усно відмовлено і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту належності їй трудової книжки. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свої вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] по досягненню пенсійного віку звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області з приводу вирішення питання про призначення їй пенсії за віком, але при перевірці документів було виявлено те, що у трудовій книжці серії [NUMBER], виданої 04 вересня 1978 року її ім'я та по-батькові на російській мові записано «[PERSON]» замість «[PERSON]», у зв'язку з чим вона не може оформити пенсію за віком. Той факт, що трудова книжка серії [NUMBER], яка видана 04 вересня 1978 року на ім'я (російською мовою) «[PERSON]» належить «[PERSON]» підтверджується: - копією паспорта серії [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON] (а.с.4-5); - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.06.1961 р. (а.с.6); - копією диплома серії [NUMBER], виданого [PERSON] 30.06.1991 року. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

26.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач в добровільному порядку утриманням та матеріальним забезпеченням доньки не цікавиться, коштів не надає, їй самій важко забезпечувати доньку всім необхідним. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог. 2

Outcome: approved