Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

26.01.2018 року Миргородська районна державна адміністрація звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом до [PERSON] В позові просила позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], на тій підставі, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, матеріально його не забезпечує, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Просила також стягнути з відповідачки аліменти на користь неповнолітнього [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні представник позивача Кравченко І.К., що діє на підставі відповідної довіреності позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], яка вихованням і утриманням дитини він не займається, [PERSON] навчається у Великосорочинській школі-інтернаті, знаходиться на утриманні держави, а в період шкільних канікул проживає у своїх родичів. Мати -відповідачка по справі, не цікавиться життям , вихованням утриманням своєї дитини, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, зважаючи на що виконавчий комітет сільської ради змушений був прийняти рішення про відібрання дитини у матері. Належних висновків відповідачка для себе не зробила, а тому просить суд позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав стосовно сина [PERSON] та стягнути на користь дитини аліменти. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її син. Вона ніде не працює, а тому надавати матеріальне утримання дитині не може. Син проживає та навчається в школі-інтернаті. При розгляді справи судом покладалася на розсуд суду. Представник третьої особи -Великосорочинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про час розгляду справи. Судом заслухано позицію неповнолітнього [PERSON], який пояснив, що мати -відповідачка [PERSON] матеріально його не утримує, внаслідок чого він змушений навчатися та проживати в школі-інтернаті. Просить позбавити свою матір [PERSON] батьківських прав відносно нього. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Батько [PERSON]- [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідачка [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання (а.с.9). Рішенням Великосорочинської сільської ради від 26 жовтня 2012 року відібрано у відповідачки дитину -сина [PERSON] та тимчасово влаштовано у сім'ю дядька (а.с.10). З інформації наданої Великосорочинською загальноосвітньою санаторною школою-інтернатом вбачається, що відповідачка відвідувала сина в стані алкогольного сп'яніння, що негативно впливало на емоційний стан дитини (а.с.11). Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 30.11.2017 року(а.с.12) відповідачка [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, постійно зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, уваги дитині не приділяє, не цікавиться умовами його проживання, матеріально сина не забезпечує, що підтверджується також іншими матеріалами справи (а.с. 20-21 ) та показаннями самого неповнолітнього [PERSON] Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітнього [PERSON] , що є в його інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідачка є працездатною і спроможна надавати допомогу на утримання сина [PERSON] тому, враховуючи вимоги ст.182 СК України, з неї необхідно стягувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, як того і просить позивач. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явлені позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір .

Outcome: approved