Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 49 656,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 579 493 грн. 49 коп. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль»», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариства «Райффайзен банк Аваль» (далі - банк), та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту в сумі 40 000 доларів США зі сплатою 14,35 % річних на строк до 20.08.2018 року. В якості забезпечення зобов'язання перед банком зі сторони відповідача [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору банк свої зобов'язання перед відповідачами виконав в повному обсязі. Останні, в свою чергу, порушили свої договірні зобов'язання та ухиляються від їх виконання, у зв'язку з чим у них перед банком виникла заборгованість Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що банк ввів його в оману, не роз'яснив всіх умов кредитування і перед тим, як він отримав кредит, не повідомив його про ризики коливання курсу валюти, внаслідок чого курс долара виріс в декілька разів і відповідно збільшилась сума його боргу в еквіваленті до гривні. Крім того, кредит він брав у гривнях, а не в доларах, а тому і повертати суму боргу має у гривнях, але відповідно до курсу, який діяв на момент отримання кредиту. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи була повідомлена в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду він не повідомила, заперечення проти позову не подала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов'язки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 20.08.2008 року між відповідачем [PERSON] з однієї сторони та банком, з іншої, було укладено кредитний договір № 014/1842/82/137683 (далі - Договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі в розмірі 40 000 доларів США на строк 120 місяців до 20.08.2018 року. Відсоткова ставка за користуванням кредитними коштами становила 14,350 % річних (п. 1.2.1 Договору). До загальної вартості кредиту входили витрати позичальника, необхідні для погашення суми кредиту, сплати процентів, комісій кредитору, передбачених додатками до Договору, інші витрати, пов'язані з укладанням Договору. Надання кредиту було здійснено у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Відповідач зобов'язався щомісячно погашати кредит та проценти у валюті кредиту ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту (п.7.1 Договору), а за порушення кредитної дисципліни - сплатити пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення в валюті кредиту (п.п. 7.10, 16.3 Договору). Пунктом 9.1 Договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі зі сплатою всіх сум, включаючи проценти, пеню та штрафи, в разі не виконання ним або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором. З додатку № 2 до Договору слідує, що відповідач [PERSON] ознайомився з сукупною вартістю кредиту, умовами його видачі та погодився з ними. 25.03.2009 року та 13.01.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] були укладені додаткові угоди до Договору, відповідно до яких останньому були надані кредитні канікули та продовжено дію Договору спочатку до 27.08.2024 року, затим до 27.07.2027 року. Виконання умов кредитного договору відповідачем [PERSON] було забезпечено договором поруки № 014/1842/82/137683 від 20.08.2008 року, укладеним між банком та відповідачем [PERSON], яка взяла на себе солідарну з відповідачем [PERSON] відповідальність у разі неналежного виконання останнім зобов'язань за Договором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Перед укладенням Договору та договору поруки відповідачі були вільними в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту вони були ознайомлені та погодилися з ними, про що свідчить їх підписи. Незважаючи на вимоги банку від 12.06.2014 року про дострокове повернення кредиту, відповідачі суму заборгованості не погасили. Належним чином не виконуючи умови Договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 22.07.2014 року склала 49 656,56 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 579 493 грн. 49 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 41 694,85 доларів США (486 580,11 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 753,17 доларів США (43 799,6 грн.) та пеня - 4 208,54 доларів США (49 113,78 грн.). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачами не спростована належними та допустимими доказами. Посилання відповідача на ту обставину, що при укладенні Договору йому не було роз'яснено всіх можливих ризиків кредитування, зокрема коливання курсу долара США, суд не бере до уваги, оскільки пунктом 15.5 Договору передбачено, що у разі зміни курсу валюти кредиту відносно національної грошової одиниці, всі валютні ризики несе позичальник, тобто відповідач [PERSON] Останньому було розтлумачено (зрозуміло), що зміна курсу іноземної валюти може привести до значних збитків та погіршення його фінансового стану і він, незважаючи на це, погодився з даними умовами і взяв кредит в банку в іноземній валюті. Слід відмітити, що при укладанні Договору, відповідач засвідчив і гарантував, що він має необхідний обсяг дієздатності та правоздатності для його укладення та виконання, умови Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам (інтересам його сім'ї), є зрозумілими та справедливими (п.п.15.1-15.4 Договору). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не виконав умови Договору, припинив погашення кредиту і відсотків, а відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача [PERSON], та на день подачі позовної заяви до суду заборгували позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки будь-яких клопотань або доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи, від відповідачів не надходило. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідачів також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved