overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

26.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] , про те не може в повній мірі здійснювати всі повноваження щодо розпорядження майном, оскільки зареєстрований [PERSON] , який більше одного року не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність. Представник Гайсинської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, письмово проти задоволення позовних вимог не заперечували, просили справу розглядати у їх відсутність. З урахуванням позиції сторін, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] , який більше одного року не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно знятися з реєстрації не бажає. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 150 ЖК України визначає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 391 ЦК України за змістом якої власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік; - ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] і не бажає, щоб [PERSON] був зареєстрований у її будинку, він в ньому не проживає більше одного року, але через наявність його реєстрації в цьому будинку позивач не може реалізувати в повному об`ємі право власності на будинок, то необхідно зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні і розпорядженні належного їй на підставі договору купівлі-продажу № 2-1804 від 23.07.1992 р. будинку і здійснити зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

26.10.2020 року до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач Орган опіки та піклування Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача Ілляш Ю.В. заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Дитина з народження проживає з бабусею, [PERSON] .. Мати дитини проживає в іншому населеному пункті, вже більше 7 років, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, до дитини приїздить вкрай рідко 1-2 рази на рік. Питання про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітнього сина розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Баришівської селищної ради від 13.08.2020 (протокол №9) та прийнято рішення від 27.08.2020 № 223.13, надати [PERSON] випробувальний термін для налагодження побуту, створення для дитини належних умов проживання та виховання, припинити зловживати спиртними напоями. Проте відповідач не бажає змінювати спосіб життя та займатись вихованням сина. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача відповідають закону та інтересам неповнолітньої дитини, не порушують прав та інтересів в інших осіб. Оскільки відповідач визнав заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити. Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідачки. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

26.10.2020 року до суду надійшла позовна заява позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім`ю, несумісність характерів. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. [PERSON] відзив на позовну заяву, яку особисто отримав 20.01.2021 року, у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.06.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

26.10.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Ухвалою судді від 27.10.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. 28.12.2007 року між сторонами по справі укладено шлюб, за актовим записом № 4760 (а.с.3). Від шлюбу є донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що позивач разом зі спільною дитиною проживає окремо від відповідача і перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 5). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітня донька, [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, позивачкою по справі, не досягла трьох років, доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду не надано, відповідач є особою працездатного віку, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення малолітньою [PERSON] , [INFO] , трьох років, щомісячно, починаючи з 26.10.2020 року - з моменту подачі позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

26.10.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри один до одного; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені на початку осені 2020р., хоч проживають за однією адресою, однак спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 16). Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

26.10.2020 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.01.2020 року позивачка скористалась послугами відповідача та на офіційному сайті придбала квитки за № 5662414795226 , № 5662414795227 , № 5662414795228 на рейс PS 935 Івано-Франківськ - Аліканте, дата та час відправлення: 17.08.2020 року о 21 год. 55 хв. Також позивачкою було придбано квитки у зворотному напрямку на рейс PS 936 сполученням Аліканте - Івано-Франківськ, дата та час відправлення: 29.08.2020 року о 01 год. 30 хв. За вказані квитки позивачка сплатила 22 523,00 грн. що підтверджується квитанцією АТ «Приватбанк». В подальшому, 23.06.2020 року позивачку повідомив відповідач, що вказані авіарейси були скасовані. 25.06.2020 року, позивачка звернулась до відповідача з претензією на повернення сплачених коштів за квитки, проте до теперішнього часу вартість квитків позивачці не повернуто. Отже, позивачка,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

26.10.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 20.12.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 751. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить задовольнити позов та розірвати шлюб з позивачем. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 20.12.2013 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 751. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним ізподружжя (ст. 110 СКУкраїни). Відповіднодо ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 \~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

26.10.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 21.04.2007 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №189. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від даного спільних дітей не мають. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що протягом останнього року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Неодноразово вона намагалася налагодити стосунки з чоловіком, проте на теперішній час на примирення категорично не погоджується. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 21 квітня 2007 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №189. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, позивач не бажає продовжувати спільне життя подружжя, висловила своє бажання розірвати шлюб, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

26.10.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 01.09.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу малолітніх/неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім`ї, свідком яких нерідко ставали діти. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам сім`ї, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшла заява, в якій він прохає справу розглядати за їх відсутності, просить шлюб розірвати, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.09.2000 року Мєдвєдковським відділом ЗАЦС м.Москви, актовий запис № 1803, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2000 року (а.с.9). \~ \~ \~ \~Подружжя малолітніх/неповнолітніх дітей не має. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved