Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

24 вересня 2019 року позовом кредитна спілка «САМАРА» звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 липня 2016 року між КС «САМАРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №120/16, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 6940 грн, строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, проте відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 30.08.2019 заборгованість за кредитним договором становить 39 724,45 грн, з яких: 6361,00 грн - заборгованість за кредитом; 33 363,452 грн - заборгованість за відсотками, тому посилаючись на наведені вище обставини позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості у судовому порядку. Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у призначені судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, відзиву та заперечень проти позову не надала. Будь-яких клопотань з боку відповідача до суду не надходило. У зв`язку з цим, зі згоди представника позивача, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до вимог ст.ст. 279-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджено, що 20 липня 2016 року між КС «САМАРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №120/16. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальнику у сумі 6940 грн, строком на 12 місяців, з 20.07.2016 по 19.07.2017 та на умовах, встановлених цим договром, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти 1940 грн. У відповідності до п. 4.1 кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом - 1 рік та нараховується на залишок заборгованості за кредитом у день слати процентів кредитодавцю із розрахунку 27,95% річних від суми кредиту. Тип процентної ставки є фіксованим. Згідно з п. 4.4. кредитного договору, сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п. 4.2. цього договору більш ніж на 15 календарних днів, з 16-го дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. (а.с. 4-5). Відповідач зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30.08.2019 заборгованість за кредитним договором становить 39 724,45 грн, з яких: 6361,00 грн - заборгованість за кредитом; 33 363,452 грн - заборгованість за відсотками. Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач, відповідно до наданого позивачем розрахунку користувалася кредитними коштами, наданими їй відповідачем за кредитним договором №120/16, у зв`язку з чим, має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 6361,00 грн, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у вказаному вище розмірі. Перевіряючи доводи позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд прийшов до таких висновків. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Так, у даному випадку розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами визначено у кредитному договорі, за умовами якого позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти 1940 грн. У відповідності до п. 4.1 кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом - 1 рік та нараховується на залишок заборгованості за кредитом у день слати процентів кредитодавцю із розрахунку 27,95% річних від суми кредиту. Тип процентної ставки є фіксованим. Згідно з п. 4.4. кредитного договору, сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п. 4.2. цього договору більш ніж на 15 календарних днів, з 16-го дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Позивач до позову надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на 30.08.2019, в якому заборгованість за нарахованими відсотками становить 33363,45 грн. (а.с. 3) Вказаний розрахунок був досліджений судом та суд вважає його цілком прийнятним, оскільки він виконаний відповідно до умов вищезазначеного договору, та не спростований відповідачем, тому суд вважає вимоги про стягнення відсотків у вищевказаному розмірі доведеними та такими що підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 724,45 грн, з яких: 6361,00 грн - заборгованість за кредитом та 33 363,452 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved