Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Між позивачем та відповідачем досягнена домовленість, що після розірвання шлюбу малолітня донька залишиться мешкати разом з матірю. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22 вересня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області ( актовий запис № 673 від 22.09.2012 року), прізвище «Веріхова» - залишити без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу про розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] без його участі, дав згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 22 вересня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Власенко) [PERSON], [INFO] (актовий запис № 673 від 22.09.2012 року). (а. с. 4) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а. с. 7) Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. Спільних неповнолітніх дітей подружжя не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, позивач та відповідач тривалий час мешкають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved