Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

25.07.2018 року заявник звернувся до суду з названою заявою. Посилався на те, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Коли він звернувся до державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому відмовили у вчиненні нотаріальної дії, оскільки є протиріччя в написанні по батькові матері в свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть. Тому просив суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої [INFO]. У судове засідання [PERSON], належним чином повідомлений про дату,час та місце розгляду справи, не з'явився, у заяві вказав про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З копії посвідки про народження заявника серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю заявника мовою оригіналу є «[PERSON]» (а.с.4). У трудовій книжці матері заявника містяться виправлення її по батькові з мовою оригіналу «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.4). З копії свідоцтва про смерть матері заявника серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у місті Волновасі (а.с.5). З копії договору купівлі-продажу вбачається, що матері заявника на праві власності належав будинок [ADDRESS], її по батькові у правовстановлюючому документі також зазначено як «[PERSON]» (а.с.6-7). Після смерті матері заявника - [PERSON] відкрилася спадщина, яку заявник не може прийняти, оскільки по батькові матері в його свідоцтві про народження не збігається з іншими документами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник є сином померлої [PERSON] та має право на спадщину після її смерті за законом, але юридично оформити на себе спадщину не має можливості, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для заявника, так як від нього залежить виникнення майнових прав, іншого порядку його встановлення діюче законодавство не передбачає, тому вимоги заявника обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], і підлягають задоволенню.

Outcome: approved