Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. На підставі свідоцтва № 9149 про право власності на житло, виданого 26.02.1998 року Управлінням економіки та ринкових відносин на праві приватної спільної сумісної власності позивачу - [PERSON], відповідачу - [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в КП «АБТІ» в реєстровій книзі за № 27052. На підставі рішення виконкому Бугаївської селищної ради від 09.12.1997 року № 84 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0655 га, яка розташована на території Бугаївської селищної ради у садовому товаристві «Металург-1», [ADDRESS]. Право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛГ № 4110003222 від 24.11.1998 року. Крім того, [PERSON] мав вклади в АТ «Ощадбанк»: - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 2594, 75 грн. у ТВБВ № 10012/0177; - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 7626, 15 грн. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді частки спірної квартири, земельної ділянки та вкладів. Спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO], є вона, як дружина померлого, та відповідач по справі - [PERSON], як син померлого. Інших спадкоємців більше немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, а відповідач подав заяву про відмову від своєї частки у спадщині на її користь. Але в оформлені свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через те, що не виділенні (визначенні) частки померлого в спільному майні. Окрім того, відповідач після спливу шестимісячного строку для прийняття чи відмови від прийняття спадщини, зажадав отримати у спадщину вищезазначені вклади в АТ «Ощадбанк». За таких обставин позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виділити частки у спільній сумісній власності на кожного із власників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] - на [PERSON], [PERSON] та [PERSON], визнавши, що кожному з них належить по 1 / 3 частці зазначеної квартири, та визнати за кожним з них право власності на цю частку нерухомого майна; визнати [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] та такими, що прийняли спадщину після його смерті; поділити спадщину між спадкоємцями наступним чином: виділити [PERSON] - 1 / 3 частку спірної квартири, спірну земельну ділянку площею 0,0655 га та визнати право власності на це спадкове майно; виділити [PERSON] вищевказані вклади в АТ «Ощадбанк» та визнати за ним право власності на це спадкове майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва № 9149 про право власності на житло, виданого 26.02.1998 року Управлінням економіки та ринкових відносин на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 12). Право власності зареєстроване в КП «АБТІ» в реєстровій книзі за № 27052 (а.с. 12 зворот). На підставі рішення виконкому Бугаївської селищної ради від 09.12.1997 року № 84 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0655 га, яка розташована на території Бугаївської селищної ради у садовому товаристві «Металург-1», [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛГ № 4110003222 від 24.11.1998 року (а.с. 16). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України при виділенні частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, рішенням суду або законом. Відповідно до копій ощадних книжок (а.с. 18, 19) [PERSON] має вклади в АТ «Ощадбанк»: - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 2594, 75 грн. у ТВБВ № 10012/0177; - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 7626, 15 грн. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 20). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 15.01.1963 року міським ЗАГС м. Алчевська Луганської області, [PERSON] та [PERSON] є подружжям (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 27.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 21). Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що [PERSON] є дружиною, а [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO], суд вважає за необхідне визнати їх спадкоємцями за законом першої черги після смерті чоловіка та батька. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки з нотаріальної контори № 35/01-16 від 03.04.2014 року (а.с. 30) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.08.2013 року (а.с. 24) вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]; а [PERSON] подав відмову від спадщини на користь дружини померлого і термін для прийняття спадщини скінчився 06.02.2014 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28), відомості щодо обтяжень по спірній квартирі відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 29), відомості щодо обтяжень по спірній квартирі відсутні. Оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали разом з [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 23), а також те, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, суд вважає можливим визнати їх такими, що прийняли спадщину у вигляді: 1 / 3 частки квартири [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,0655 га, яка розташована на території Бугаївської селищної ради у садовому товаристві «Металург-1», [ADDRESS] та вкладів в АТ «Ощадбанк»: - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 2594, 75 грн.; - компенсаційний рахунок [NUMBER] в розмірі 7626, 15 грн. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Судом встановлено, що сторони розподілили між собою спадкове майно, яке відкрилося після смерті [PERSON], що не суперечить діючому законодавству. Суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] та [PERSON] повністю володіють і користуються набутим та виділеним їм в натурі майном, їх дії не суперечать закону, то згідно зі ст. 328 ЦК України за ними можливо визнати право власності на вищезазначене спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved