Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має з ним спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що відповідач є працездатним та отримує щомісячний дохід як фізична особа-підприємець в розмірі 7000 грн. щомісячно. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на утримання дітей, в позовній заяві про стягнення аліментів позивач просила суд стягнути грошові кошти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2 000 грн., стягнувши їх з [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що приблизно 3 роки працює та отримує певний дохід як фізична особа-підприємець, на утриманні інших дітей не має, проживає разом з матірю, яка перебуває на пенсії. Щодо стягнення з нього аліментів не заперечує, однак їх розмір має бути меншим ніж зазначено в позові. В судовому засіданні відповідач щодо необхідності стягнення з нього твердої грошової суми, або частки від доходу визначитись не зміг, не заперечував щодо розміру аліментів в сумі 1300 грн. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно копії довідки про подану податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця, виданої Білоцерківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області [PERSON], останнім подано декларацію загальної суми доходу за 2016 рік в розмірі 45 590 грн. та за 1 квартал 2017 року 11 740 грн. Частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року закріплює, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визначення розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1 777 гривень. Враховуючи інтереси дітей, встановлені обставини справи та оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у частці від його заробітку (доходу), оскільки дохід останнього є постійним та не є мінливим. Крім того, нормами чинного Сімейного кодексу України не заборонено, в залежності від встановлених в судовому засіданні обставин справи, визначати розмір аліментів у частці, якій підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на вищевикладене та оскільки відповідач є працездатним, працює та отримує дохід протягом трьох років, тобто може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що фіксована аліментна частка від суми заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/3 частини на утримання двох дітей відповідає вимогам закону. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення повноліття. Слід звернути увагу на ту обставину, що згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в дохід держави, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 640 грн.

Outcome: partial