Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

25.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування від померлої [INFO] року матері позивача - [PERSON]. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. За життя мати позивача набула право на земельну частку (пай). На вказану земельну ділянку виготовлено та отримано сертифікат серії [NUMBER] реєстраційний номер №003 від 19.03.1997 року на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області площею 4,50 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку мати не отримала, а сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Спадкоємцями всього майна є позивач та [PERSON], оскільки є дітьми померлої. [PERSON] в установлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини до держконтори не звернувся та спадщину не прийняв. Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, наявністю на руках ощадної книжки померлої. Однак, державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) за відсутністю документа, який засвідчує право померлої на земельну частку (пай). Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.39, 53). Відповідач, [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а.с.52). Відповідач, Василівська сільська рада, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, не заперечує проти даного позову (а.с.42). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву, в якій зазаначила, що немає самостійних вимог по справі щодо предмету спору, а також заперечень проти позову (а.с.41, 54). Третя особа, Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, належним чином повідомлене про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечило, заяв чи клопотань до суду не подавало. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.24). Позивач є рідною дочкою [PERSON] (а.с.25). Відповідно до довідки відділу у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] реєстраційний номер №003 від 19.03.1997 року, площею 4,5 умовно кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області (а.с.7). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлою [PERSON] заповітів не зареєстровано (а.с.12 - 15). Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статі 21 цього Кодекса. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала в будинку, який належить її сину [PERSON] (а.с.20). [PERSON] звернувся із заявою до Козельщинської державної нотаріальної контори, в якій зазначив, що на спадщину не претендує, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном не приймав (а.с.21). В свою чергу, державним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво, на підставі ст.549 ЦК УРСР, [PERSON], на вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ТВБВ №10016/0222 філії - Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунку [NUMBER], що належав померлій на підставі ощадної книжки, виданої на її ім'я та перевіреної нотаріусом, та довідки, виданої відділенням Банку 29 серпня 2017 року за №60, спадкова справа №241/2017 (а.с.9). Таким чином, позивач прийняла спадщину шляхом вступу в управління майном, та є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину. 16.09.2017 року [PERSON] звернулась із заявою до Козельщинської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.29). Згідно витягу із Спадкового реєстру заведено спадкову справу за №61235759 (у нотаріуса №241/2017) після померлої [PERSON] (а.с.10). 09.08.2017 року постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 4,5 умовно кадастрових гектарів, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлої [INFO] року - [PERSON], за відсутністю документа, який засвідчує право власності [PERSON] на цю земельну ділянку (а.с.8). Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, є законні підстави для визнання права позивача на зазначену земельну частку (пай). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved