Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

26.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДО-ЦЕНТР» про захист прав споживача. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.03.2014 року між ним та ТОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» був укладений договір № 140289 про надання послуг спрямованих на придбання транспортного засобу. Предметом даного договору є надання позивачу послуг, спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору, на умовах (додаток № 2 до договору) через ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР». Даний договір був укладений між позивачем та відповідачем з метою придбання транспортного засобу на суму 80 000,00 гривень. Клієнт повинен одноразово сплатити реєстраційний платіж при підписанні договору та комісійний платіж відповідно до відсотку зазначеного в додатку № 1 до договору авансом в розмірі 4000,00 грн., а також щомісячно сплачувати чисті платежі за рахунок яких відповідач здійснює оплату товару, та адміністративні витрати, що разом становлять повні платежі на користь ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР». Вказує на те, що він на виконання умов договору перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти, а саме: обов'язковий первинний реєстраційний внесок у сумі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату, проте будь-якої інформації щодо права на отримання товару відповідач йому не надав. Також пояснив, що він сплачував відповідачу власні кошти фактично за можливість одержання компенсації у вигляді права на отримання товару, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів та їх коштів до програми, а право на отримання товару залежить від розміру фонду учасників програми і внесення коштів іншими учасниками програми та власного розсуду відповідача. Крім того, позивач вказує, що він поніс витрати при укладенні та виконанні зобов'язань за спірним договором, так як з 21.03.2014 року (з дня проплати реєстраційного внеску) та по теперішній час позбавлений можливості користуватися та вільно розпоряджатися своїми коштами з вини відповідача, чим порушуються його права власності. Просив винести рішення, яким стягнути з ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» на його користь 4000,00 гривень, сплачених за договором, а також просить стягнути з ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 3470 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» - в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, а також на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позовні вимоги не визнає. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 140289 про надання послуг предметом якого є надання компанією, яка діє від свого імені в інтересах і за рахунок клієнта, системи послуг, спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору, на умовах («додаток № 2 до договору»). Як вбачається із умов договору клієнт оцінює вигідність придбати товар за попередньо накопичені ним кошти, можливість отримання у власність лише частково сплаченого майна з наступним погашенням його залишкової вартості протягом достатнього для клієнта періоду часу з мінімальними адміністративними витратами (а.с.6-10). Згідно п. 1.3 даного договору, разом із підписанням цього договору, клієнт визначає орієнтовану вартість товару, яка становить 80 000,00 гривень. Згідно п. 3.1 даного договору клієнт зобов'язаний сплатити одноразово реєстраційний платіж при підписанні договору та комісійний платіж відповідно до відсотку зазначеного в додатку № 1 до договору, на оформлення всіх необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних з виконанням умов договору, проведенням видачі коштів, придбання товару клієнтом та оформлення відповідної документації. Згідно п. 3.2. клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати чистий платіж (платежі, за рахунок яких компанія здійснює оплату товару); адміністративні витрати (плата за послуги компанії, пов'язані з організацією діяльності). На виконання договору № 140289 від 04.03.2014 року позивач, згідно наданої суду копії квитанції, яка міститься в матеріалах справи, сплатив реєстраційний платіж в розмірі 4000,00 гривень (а.с.11). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно положень ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Як вбачається з п. 1.3. додатку № 2 до договору, послуги, які є предметом договору, надаються шляхом формування об'єднання клієнтів загальної програми ТзОВ «КРЕДО-ЦЕТНР», метою яких є придбання товару, зазначеного в додатку № 1 до договору. Згідно п. 4.7. додатку № 2 до договору, право на отримання товару надаватиметься шляхом підрахунку чистих платежів, з урахуванням графіку платежів. Пріоритетне становище має той клієнт, у якого сплачена найбільша кількість чистих платежів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару. Також як встановлено судом та вбачається із матеріалів ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «КРЕДО-ЦЕНТР», тобто розподіл коштів між учасниками програми являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Враховуючи, те, що згідно ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] задовольнити. Стягнути з ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» на користь позивача 4000,00 гривень сплачених, як реєстраційний внесок за договором № 140289 від 04.03.2014 року про надання послуг, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3470 гривень. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином з відповідача ТзОВ «КРЕДО-ЦЕНТР» в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved