Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12.08.2011 року Заводським ВРАЦС ММУЮ, актовий запис №388; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 05.03.2012 року, в розмірі ј частки від заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, тому вважає, що у підтриманні сімейних стосунків немає сенсу. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину. Ухвалою суду від 19.12.2018 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони 12.08.2011 року уклали шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №388. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №162232, виданого 15.03.2012 року. Відповідач мешкає окремо від дитини та не приймає участі в її утриманні. Згідно ч.1 ст.3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~слід постановити рішення про розірвання шлюбу між\~[PERSON] та [PERSON]. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем вимога щодо відновлення свого дошлюбного прізвища заявлена не була, відтак суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «Сорокопуд». \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~зі\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 150 СК України\~передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого\~майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене, враховуючи ті обставини, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю, а також те, що він є працездатною людиною, інших осіб на утриманні немає, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9\~ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 26.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ч.4 ст.200\~та ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, у тому числі і в підготовчому судовому засіданні. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved