Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

24.12.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи: Київська міська рада, Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області, Головне територіальне управління юстиції м. Києва, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій заявники просять суд встановити факт постійного місця проживання заявників зі спадкодавцем за законом [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заява мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] . На час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , однак фактично вона проживала в [ADDRESS] , де разом із нею проживали та зареєстровані заявники у справі: її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила, а її єдиними спадкоємцями за законом першої черги є заявники. За заявами заявників у справі від 04.12.2018 року сьомою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] №693/2018. При цьому, нотаріус відмовив заявникам у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну звернення із заявами про прийняття спадщини. Однак заявники у справі фактично постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому мають право на отримання спадку, при цьому лише в судовому порядку можна встановити такий факт враховуючи, що місце реєстрації заявників та померлої є різними. Померла [PERSON] та заявник [PERSON] зареєстрували шлюб 27.11.1992 року і від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , який є другим заявником у справі. Приблизно з травня 2010 року і по час смерті [PERSON] , остання разом зі своїм чоловіком та сином проживала в [ADDRESS] , хоча і залишилась формально зареєстрованою у [ADDRESS] . Стан здоров`я [PERSON] був незадовільний, вона часто хворіла, потребувала лікування та допомоги, яку їй надавав чоловік та син. Факт постійного проживання спадкодавця із заявниками у справі можуть підтвердити свідки. Інші спадкоємці, які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Від встановлення факту постійного проживання спадкоємців зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення у заявників можливості реалізації своїх спадкових прав. Крім показів свідків, заявлені вимоги також підтверджуються письмовими доказами поданими заявниками до своєї заяви про встановлення юридичного факту. Ухвалою суду від 27.12.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження до судового засідання, витребувано від Сьомої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] та задоволено клопотання заявників про виклик свідків. 16.01.2020 року на виконання ухвали суду до суду надійшла копія спадкової справи, а також нотаріус прохав розглядати справи за відсутності представника нотаріальної контори. 24.01.2020 року до суду надійшли пояснення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі змісту яких вбачається, що заінтересована особа просить розглядати справу за відсутності представника у зв`язку із тим, що в даному випадку дії посадових осіб Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та його підпорядкованих органів не оскаржуються. Заінтересована особа просить розглядати справу за наявними у ній документами та доказами враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. 28.01.2020 року від Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень заінтересована особа не має та покладається на розсуд суду. Заінтересована особа Київська міська рада своїм правом на подання пояснень стосовно поданої заяви не скористалась. В судовому засіданні представник заявників підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити та додатково пояснив суду, що померла мати та дружина заявників, заповіту вона не лишила, оскільки була ще молодою людиною. Вся родина весь час проживала в будинку [ADDRESS] , хоча [PERSON] і лишалась зареєстрованою у квартирі на [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявники звернулись із заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено з підстав пропуску строку звернення із відповідними заявами, але при цьому заявники постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спочатку вся родина жила в квартирі на [ADDRESS] , але потім, приблизно в 1991 році, родина придбала дім по [ADDRESS] та всі разом переїхали проживати у цей приватний будинок і до смерті [PERSON] вся родина проживала саме в цьому будинку. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є сусідом родини [PERSON] по приватному будинку. Вся родина [PERSON] дійсно постійно проживала у приватному будинку [ADDRESS] приблизно з 1993 року. [PERSON] є товаришем свідка, тож свідок систематично бував у дворі та будинку сім`ї [PERSON] , почив їх побут, знав, що вони постійно проживають разом. Загалом це дружня родина. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є сусідом родини [PERSON] по приватному будинку на [ADDRESS] . Заявники та померла [PERSON] постійно проживали у будинку [ADDRESS] приблизно з 1991-1992 років, це була одна сім`я. У свідка та сусідів собаки однієї породи, тож вони разом їх вигулювали, допомагали один одному і свідок завжди бачив, що в цьому будинку вся родина проживає постійно. Заявники поховали свою матір та дружину [PERSON] , при цьому і сам свідок їм допомагав. Суд, вислухавши пояснення представника заявників та покази свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у м. Києві померла [PERSON] (а.с. 5). Заявник [PERSON] є чоловіком померлої, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Заявник [PERSON] є рідним сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса від 04.12.2018 року заявникам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням заявниками шестимісячного терміну звернення із заявами про прийняття спадщини та враховуючи, що заявники зареєстровані в [ADDRESS] , а померла на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщину на частину квартири та земельну ділянку (а.с. 9-11). З матеріалів спадкової справи вбачається, що заявники зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , натомість [PERSON] на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За своє життя померла заповіту не лишила (а.с. 49-58). Факт постійного проживання заявників зі своєю мамою та дружиною [PERSON] на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини, підтверджується показами свідків та копіями документів, які вказують на наявність близьких родинних зав`язків. Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів та показань свідків обставини проживання заявників та [PERSON] на основі постійного проживання на час смерті спадкодавця, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту обґрунтованими. Аналізуючи встановлені обставини, покази свідків та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення юридичного факту про те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] станом на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що необхідно заявникам для реалізації свого права на отримання спадку після смерті їх рідної матері та дружини [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved