Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

25.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 21.04.2007 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 5. Подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство та бюджет не ведеться. Існування шлюбу суперечить інтересам сторін, [PERSON] не бажає зберігати шлюб. Подружжя дійшло згоди, що син буде проживати разом із позивачем. Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, працює в ТОВ «Модерн ХХ», отримує стабільний заробіток, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. На підставі викладеного, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], 2007 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на її користь сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON], 2007 року народження. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 21.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Генїівською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5 /а.с. 6/. Подружжя має сина - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 15 /а.с. 7/. Дитина проживає та перебуває на утриманні позивача [PERSON] Судом встановлено, що шлюб фактично припинено спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З довідки від 03.10.2014 року, виданої ТОВ «Модерн ХХ», вбачається, що [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді водія та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 1250 грн. /а.с. 14-16/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує в повній мірі свої обов'язки по утриманню дитини [PERSON], [INFO], але має можливість надавати кошти на утримання сина, оскільки стан його здоров'я задовільний, він має стабільний заробіток, інших осіб на його утриманні не перебуває, крім цього неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу із відповідачем та стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved