Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

26.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21 вересня 2017 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 165. В період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Посилаючись на ст. 84 СК України, позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . До початку проведення судового засідання представник позивача Наконечна [PERSON] надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позовних вимог. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, встановлено, що 21 вересня 2017 року за актовим записом № 165 зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.3). Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 30 березня 2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.4). Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги позиції сторін, викладені у письмових заявах щодо підтримання та визнання позову, відповідно, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] , стягнувши з відповідача на її утримання, як дружини, аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) [PERSON] та роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутий на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3 ст. 80 СК України). Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору та її вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 79, ч. ч. 1, 3 ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: approved