Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2001 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них з [PERSON] народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось і вони з відповідачем не проживають разом останні півтора року, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, фактично сімя розпалась і її подальше збереження неможливе. Спорів стосовно поділу спільного майна немає. Син проживатиме з нею і вона надаватиме [PERSON] можливість спілкуватися з ним. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 20). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 04 лютого 1983 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - Шолом), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 57 (а.с. 8). 22 червня 2005 року у сторін народилась дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно з\~викладеними позивачем\~[PERSON]\~обставинами спільне життя не склалось і вони з відповідачем не проживають разом останні півтора року, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, фактично сімя розпалась і її подальше збереження неможливе. Спорів стосовно поділу спільного майна немає. Син проживатиме з нею і вона надаватиме відповідачеві [PERSON] можливість спілкуватися з ним. Враховуючи викладені\~позивачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін дійсно давно розпалась та поновлена бути не може. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON], яке вона отримала в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved