Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

26 грудня 2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути заборгованість за кредитним договором № 0528/636 від 13.02.2019 року, що виникла станом на 16.12.2019 року у розмірі 14402,81 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «Ощадбанк» зазначив, що 13.02.2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №0528/636. Відповідно до п.п.2.1 п.2 договору Банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути, в передбачені цим договором строки, кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 3.3.3 п.3 Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 255,00 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 23 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Так, позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови договору, надав відповідачеві кредитні кошти у визначеному договором розмірі. Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором не виконував умови договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків у встановлений строк, у зв`язку з чим станом на 16.12.2019 року виникла заборгованість у розмірі 14402,81 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 11925,00 грн.; проценти за користування кредитом у розмірі 1797,53 грн.; пеня на несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 506,14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 157,69 грн.; суми сплаченої пені у розмірі 53,17 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 49,15 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 14,64 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1,58 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 4,25 грн. Зазначену суму заборгованості АТ «Ощадбанк» просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року по справі було відкрите провадження, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №0528/636 (а.с.15-23). Згідно п.п.2.1.,2.2.,2.4.1 Договору банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник мав право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути кредит у розмірі 13500,00 грн., строком на 60 місяців, але не пізніше 12.02.2024 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 56 % річних. Відповідно до п.п.4.2.1,4.2.2 Договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Так, в силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049,1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Судом встановлено, що позивач умови договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, що стверджується випискою за період з 13.02.2019-16.12.2019 року (а.с.28-47). Однак, відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим станом на 16.12.2019 року виникла заборгованість у розмірі 14402,81 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 11925,00 грн.; проценти за користування кредитом у розмірі 1797,53 грн.; пеня на несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 506,14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 157,69 грн.; суми сплаченої пені у розмірі 53,17 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 49,15 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 14,64 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1,58 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 4,25 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.24-27). При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитом матеріали справи не містять. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п.п.4.3.3. кредитного договору, у випадку порушення умов договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасникисправи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ «Ощадбанк» обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором №0528/636 від 13.02.2019 року, що виникла станом на 16.12.2019 року у розмірі 14402,81 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.с.56). На підставі викладеного,

Outcome: approved