Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

26.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 21, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка житлового будинку належить її матері [PERSON]. 13.09.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 21. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відсутність правовстановлювального документу на нерухоме майно, який підтверджує право власності на нерухоме майно, порушує вимоги ст.ст. 25, 346 ЦК України. Відповідно до вимог п. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності виникає з моменту державної реєстрації цього права у порядку, встановленому чинним законодавством України. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. Лише за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів нотаріус видає спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Обовязок подання нотаріусу відомостей та документів, необхідних для оформлення спадщини, покладається законодавством України на спадкоємців. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 21. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 423643 від 14.09.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 13.09.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова, 21. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43086215 від 26.02.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 13.09.2015 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯР № 705761, виданим бюро ЗАГС по м. Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 446640, виданим бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Наталич». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 24.05.2016 року за № 02-14/278 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відсутність правовстановлювального документу на нерухоме майно, який підтверджує право власності на нерухоме майно, порушує вимоги ст.ст. 25, 346 ЦК України. Відповідно до вимог п. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності виникає з моменту державної реєстрації цього права у порядку, встановленому чинним законодавством України. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. Лише за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів нотаріус видає спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Обовязок подання нотаріусу відомостей та документів, необхідних для оформлення спадщини, покладається законодавством України на спадкоємців. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved