Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

26 листопада 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 08 вересня 2015 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 1 000 грн. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати основного боргу, відсотків та пені. Заборгованість станом на 12 жовтня 2020 року становить 18 070, 46 грн, з яких: 7 437, 21 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 599, 24 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК; 8 034, 01 грн - заборгованість за нарахованою пенею. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08 вересня 2015 року у розмірі - 18 070, 46 грн, а також 2 102 грн понесених судових витрат. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 січня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 73). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 88). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 11). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема його збільшення до 1 000 грн (а.с. 10). Відповідно до укладеного договору відповідач отримувала дві кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 08 вересня 2015 року, термін дії 04/19; № [NUMBER] , дата відкриття 21 березня 2018 року, термін дії 12/21 (а.с. 9), рух коштів по яких відображено у виписці банку (а.с. 71-72). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» (а.с. 12), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 13-61). Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість відповідача [PERSON] за договором б/н від 08 вересня 2015 року, станом на 12 жовтня 2020 року, становить - 18 070, 46 грн, з яких: 7 437, 21 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 599, 24 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК; 8 034, 01 грн - заборгованість за пенею (а.с. 6-8). Суд звертає увагу, що у анкеті-заяві позичальника від 08 вересня 2015 року, підписаній сторонами, не зазначена відсоткова ставка, відповідно до якої повинні здійснюватися нарахування за користування кредитом, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язань. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 вересня 2015 року, шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитним коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Такий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17. З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційном веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https:privatbank.ua/terms, адже такий огляд не спростує тих обставин, що Умови неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані та що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд зважає, оскільки є встановленим, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] розпочала користувалася кредитними коштами, що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача: № [NUMBER] , № [NUMBER] , то зазначені обставини дають підстави вважати, що остання фактично користувалася кредитними коштами наданими АТ КБ «ПриватБанк». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 12 жовтня 2020 року, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає - 7 437, 21 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором щодо тіла кредиту не спростований, а тому, суд приходить до висновку, щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 08 вересня 2015 року у сумі - 7 437, 21 грн, а тому позовні вимоги банку в цій частині підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки анкетою-заявою позичальника від 08 вересня 2015 року підписаною сторонами, не встановлена процентна ставка, то на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми, що за підрахунками суду становить - 92, 93 грн. При цьому суд зауважує, що нарахування позивачем суми - 2 599, 24 грн, яка становить 84 відсотки від простроченої заборгованості за кредитом, з посиланням на ст. 625 ЦК України, прямо суперечить положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України. У зв`язку з тим, що відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, вона має заборгованість за кредитом, на яку відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховуються три відсотки річних від простроченої суми. В цій частини позовні вимоги підлягають задоволенню. Проте правові підстави для стягнення з відповідача пені, а також 84 відсотків річних з посиланням на ст. 625 ЦК України, з огляду на вищенаведене, відсутні. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить - 7 530, 14 грн, яка складається з 7 437, 21 грн заборгованості за тілом кредиту та трьох відсотків річних у сумі - 92, 93 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (41,67 %) у сумі - 875, 90 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial