Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

26.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначає, що 25.10.1994 року [PERSON], який є її батьком, отримав ордер №000087 на вселення у вказану квартиру сім'ї у складі чотирьох чоловік, а саме: самого [PERSON], дружини [PERSON], та дітей [PERSON] (зараз [PERSON]) та [PERSON]. В 2007 році відповідач добровільно залишив квартиру та з того часу жодного разу не звертався з приводу вселення або усунення перешкод в користуванні квартирою. Особисті речі [PERSON] в квартирі відсутні, витрат зі сплати комунальних послуг останній не несе, жодних стосунків з сім'єю не підтримує. В квартирі залишились проживати [PERSON], [PERSON], її син [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з цим просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач направила до суду письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 41). Відповідач [PERSON], причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України (а.с. 39). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила у заяві За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що згідно ордеру на житлове приміщення № 000087 від 25.10.1994 року [PERSON] отримав право на вселення, з сім'єю у складі чотирьох чоловік, в трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 3). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 23.07.2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] 2007 року народження та [PERSON].(а.с. 4). Згідно акту про непроживання № 170 складеного 16.07.2018 року комісією КП ЖЕО в присутності свідків, відповідач [PERSON], в квартирі [ADDRESS], не проживає з 2007 року (а.с. 5). За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з послідуючими змінами і доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні встановлено, що відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає в спірній квартирі, не несе витрат з утримання квартири та сплати комунальних послуг. Окрім того відсутність відповідача понад встановлені строки, підтверджується актом про непроживання від 16.07.218 року. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2007 року, суд вважає, що він втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704.80 грн., який, у зв'язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1).

Outcome: approved