Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

25.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що [PERSON], [INFO] є її онукою, її матір'ю є відповідач по справі, батька записано на підставі ст. 135 СК України, останнім часом вихованням дитини відповідач не займається, оскільки зловживає спиртним напоями, про стан здоров'я не піклується, матеріально не утримує, онука проживає разом з нею. В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків по вихованню дитини до Олександрійської міської ради із клопотанням звертався ЗНЗ №10. Цьому зверненню передували збору батьків та педагогів, за результатами звернення навчального закладу до Олександрійської міської ради на засіданні органу опіки та піклування 15.03.2018 року прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з неї аліментів на її користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, пояснила, що відповідач є її донькою, дитина мешкає з позивачем з народження, після того, як дитині виповнився рік відповідач з дитиною не проживає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дитиною не опікується, не цікавиться її життям, матеріально не утримує, не вітає зі святами та днями народженнями, дитина весь цей час перебуває на утриманні позивача, яка займається її вихованням. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до приписів ст.. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву та будь-яких клопотань не надав. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги та висновок про доцільність позбавлення позивача батьківських прав підтримала, зазначила, що дослідженими в судовому засіданні докази повністю підтверджується факт невиконання відповідачем батьківських обов'язків, позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є близькою подругою позивача, дитина з народження проживає з бабусею, яка її виховує та утримає, мати з'являється дуже рідко, на останній день народження дитини навіть не привітала дитину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є рідною племінницею позивача, мати вихованням дитини не займається взагалі, не телефонує дитині, не цікавиться дитиною, її утримує та виховує позивач майже з народження. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] надала показання, відповідно до яких вони проживають вдвох з бабусею, яка її виховує, купує одяг, речі, подарунки, водить до школи та гуртків, мати приходить дуже рідко, пригадати, коли мати приходила до неї востаннє не може, за все життя одного разу мати гуляла з нею на дитячому майданчику, речі, подарунки не купує, не телефонує, життям не цікавиться, навіть не привітала з днем народження. Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до висновку Олександрійської міської ради Кіровоградської області як органу опіки та піклування від 15.03.2018 року, враховуючи, що [PERSON], [INFO] не виконує батьківські обов'язки, а саме: не приділяє доньці належної уваги, вихованням не займається, матеріально дитину забезпечує лише бабуся. Матір тривалий час залишає дитину з нею та зникає не повідомляючи про місце перебування, вживає алкогольні напої. Навчальний заклад мати не відвідує, не піклується про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток доньки, не проявляє інтересу до навчання та виховання. Всі ці питання бере на себе бабуся, тому орган опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Адміністрація загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 24.01.2018 року звернулася з клопотанням до Ради опіки та піклування Олександрійської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON], матері учениці 1-Б класу [PERSON], яка не піклується про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток доньки, не проявляє інтересу до навчання та виховання. З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON], від 03.01.2018 року складеного класним керівником та головою батьківського комітету комісією за місцем проживання позивача та дитини, вбачається, що квартира знаходиться в відмінному стані, в квартирі водопровід, в кімнатах чисто, затишно, є ліжко, шафа для одягу, куточок для навчання, шкільним приладдям дитина забезпечена повністю, підтверджено. що створено всі умови для морального, духовного, естетичного, фізичного розвитку [PERSON] та здобуття нею освіти. Відповідно до характеристики, виданої дошкільним навчальним закладом-ясла-садком №8 [PERSON] відвідувала ДНЗ №8 з вересня 2013 по травень 2017 року. Протягом всього періоду дівчинку до закладу приводила та забирала бабуся [PERSON], завжди чисту, охайну та вдягнену по сезону. На прохання вихователів та з власної ініціативи [PERSON] брала активну участь, як у освітньо-виховному процесі, так і в громадському житті закладу. Бабуся постійно дбала, щоб [PERSON] була забезпечена всім необхідним: одягом, канцтоварами, іграми та іграшками які відповідали віковим особливостям дитини. Згідно з характеристикою, виданої загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів №10 [PERSON] має високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Учениця надає перевагу предметам гуманітарного циклу, має широкий кругозір. Організована, любить читати, малювати, спокійна врівноважена, вихована, чуйна, користується авторитетом серед учнів. Мати не підтримує зв'язок з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не приділяє уваги вихованню та навчанню доньки. [PERSON] весь час проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з витягу з протоколу №2 батьківських зборів 1-Б класу загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 голова зборів та присутні ухвалили передати розгляд питання про невиконання батьківських обов'язків [PERSON] на педагогічну раду. Відповідно до витягу із протоколу №1 засідання педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 від 16.01.2018 року члени педагогічної ради ухвалили стосовно не заперечення щодо порушення клопотання перед комісією з питань захисту прав дитини Олександрійської міської ради про розгляд питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №408 від 26.06.2018 року [PERSON], [INFO] тимчасово влаштовано до сім'ї бабусі [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з невиконанням матір'ю батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує матеріально, не спілкується з дитиною, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї доньки, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту інтересів дитини. Щодо стягнення аліментів суд зазначає, що ч. 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст.166 СК України) Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідач не працює та не має постійного заробітку, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), щомісячно, до її повноліття, тобто до [INFO], але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 25.04.2018 року, тобто з дати звернення до суду Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. та в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved