Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

26.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22.08.2001 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося. З березня 2019 року шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просила суд розірвати шлюб між нею (позивачем) та [PERSON] , зареєстрований 21.08.2001 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №4. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне, - [PERSON] . У судове засідання позивач не з'явилась, з поданої до суду заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, з поданої до суду заяви вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч.3 ст.200, ст.206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 22.08.2001 року між сторонами виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області було зареєстрований шлюб, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved