Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

25.08.2020 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 47\~358,05 грн., яка утворилась за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 47\~358,05 грн. за період з\~\~01.01.2014 року по 30.06.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 року цивільну справу №333/4603/20 передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холоду Р.С. Ухвалою суду від 10.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~17.03.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року. 21.04.2021 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення до позовної заяви, в якій просив відхилити заяву [PERSON] про застосування строків позовної давності та задовольнити заявлені ним вимоги. В судовому засіданні представники позивача\~ [PERSON] \~та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] до зали судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. У попередньому судовому засіданні [PERSON] зазначила, що розраховувати по його показниках. Крім того, з травня 2017 року вона з родиною користувалася бойлером і передавала показники до Концерну «МТМ». Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МТМ», виходячи з такого. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.п. 3,4 ч. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних\~послуг є: послуг\~з постачання\~теплової енергії\~-\~теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Судом встановлено, що, відповідно до п. 2.2 статуту КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року №99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Судом встановлено, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року надано послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 47\~358,05 грн. \~Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 25.08.2020 року №2508/3, отримувачами послуг за вказаною вище адресою є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідачі у справі зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідями на запит з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 02.09.2020 року №№01-71/12393, 01-71/12394, 01-71/12395. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом\~для оплати\~послуг є\~календарний місяць.\~Плата за\~послуги вноситься\~не пізніше\~20\~числа місяця,\~що настає\~за розрахунковим,\~якщо договором\~не встановлено\~інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідачі у справі зобов`язання з оплати наданих послуг за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року належним чином не виконали, у зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості за надані послуги у розмірі 47\~358,05 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своєї позиції відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року. Розглянувши заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, які виникли за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з розрахунку суми боргу позовних вимог по нарахуванням та оплатам за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року, відповідачі у вересні 2016 року здійснили оплату послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 100 грн. В подальшому оплату отриманих від позивача послуг не здійснювали. При цьому, позивач звернувся до суду лише 25.08.2020 р., тобто поза межами 3-річного строку, передбаченого ст. 257 ЦК України. Про наявність обставин, які свідчать про переривання строку позовної давності (про спроби сплати відповідачем заборгованості у період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року, або про звернення позивача із заявою про видачу судового наказу) КОНЦЕРН «МТМ» у своєму позові не вказав і відповідні докази цього не надав. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, які заявлені за період з 01.01.2014 року по жовтень 2017 року, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за період з вересня 2017 року по червень 2020 року у розмірі 27\~683,09 грн., з яких: 17\~150,87 грн. заборгованість за постачання теплової енергії + 10\~532,22 грн. заборгованість за постачання гарячої води. Сума заборгованості за постачання теплової енергії 17\~150,87 грн. = (29\~913,04 (сума заборгованості за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року) 12\~762,17 (сума заборгованості за період з 01.01.2014 року по жовтень 2017 року)). Сума заборгованості за постачання гарячої води - 10\~532,22 грн. = 17\~445,01 (сума заборгованості за період з 01.01.2014 року по 30.06.2020 року) 7\~373,06 (сума заборгованості за період з 01.01.2014 року по жовтень 2017 року) + 460,27 грн. Сума 460,27 грн. це вартість за постачання гарячої води за серпень та вересень 2017 року. У вересні 2017 року Концерн «МТМ» здійснив перерахунок заборгованості по ГВП і вказав, що за період з листопада 2015 року по серпень 2017 року відповідачами було витрачено 70 куб.м, тобто 3,18 куб.м щомісячно (70 куб.м / 22 місця). Тому, суму 460,27 грн. складається: 3,18 куб.м Х 2 місяця (серпень та вересень 2017 року) = 6,36 куб.м Х 72,37 грн. (вартість 1 куб.м). До посилань [PERSON] , що розрахунки по гарячій воді необхідно розраховувати по показниках лічильника, суд відноситься критично, так як відповідачі не довели суду, що лічильник був своєчасно опломбований і міг правомірно використовуватися. Він не був прийнятий до обліку, так як відсутній відповідний акт. Доводи [PERSON] , що вона декілька разів подавала заяву до Концерну «МТМ», щоб їй опломбували лічильник також не підтверджується доказами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно заявленим вимогам. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені у процентному відношенні 58,45%, тому з відповідачів підлягає стягнення судовий збір у розмірі 1\~228 грн. 62 коп. (27\~683,09х2\~102: 47\~358,05).

Outcome: partial