Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

26.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2008 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та відповідачем укладено договір № А020179, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 12700 доларів США. , відповідно до договору встановлено термін кредитування 26.05.2018 року, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 106,00 доларів США. Відповідно до договору відповідач повинен сплачувати позивачу за користування кредитом річні у розмірі 9,5%. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. Починаючи з лютого 2015 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Станом на 21.07.2016 року заборгованість за договором відповідачем не погашена та складає 5 093, 72 доларів США, що еквівалентна 127 147,81 грн. Представник позивача Байправ М.С., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 27.05.2008 р., між ВАТ «КРЕДОБАНК» правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК», відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ «КРЕДОБАНК», затвердженого Рішенням загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 2009/04 від 26.11.09), погодженого Національним банком України 24.12.09р., зареєстрованого 29.12.09р. № запису 14151050044005740 та [PERSON] було укладено Кредитний договір № А020179 Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 27.05.2008 р. відповідно до 2.6. Договору грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 12 700,00 дол. США., що підтверджується меморіальним ордером № 226999 від 27.05.2008 р. Відповідно до п. 2.1. Договору встановлено термін кредитування до 26.05.2018 р. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 106,00 дол. США. (пункт 4.1. Договору). Згідно з п. 3.2. договору, Відповідач зобов'язується сплачувати Позивачу за користування кредитом проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR ЗМ збільшена на маржу 9,5%. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії Договору. Зміна процентної ставки, за договором, у зв'язку із зміною розміру ставки LIBOR ЗМ здійснюється без внесення змін до договору. Пунктом 4.1. договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором. Відповідно до п. 5.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Починаючи з лютого 2015 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за договором, шо призвело до порушення прав позивача. 05.06.2015 р. на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована. Станом на 21.07.2016 р. заборгованість за договором № А020179 від 27.05.2008р., відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України,договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджений документально, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобов'язання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved