Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

26.12.2017 року позивач УПСЗН Бахмутської міської ради звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суми у розмірі 2 788 грн. 54 коп., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 05.02.2015 року перебуває на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Також позивач у позові зазначає, що відповідачу відповідно до заяви від 05.01.2016 року та доданих до них копій документів було призначено та виплачено адресну грошову допомогу за період з 05.01.2016 року по 22.10.2016 року. Позивач вказує, що на виконання листа - завдання Мінсоцполітики, листа Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року № 03834/01-10 «Про проведення верифікації» отримана інформація була опрацьована, зокрема, за ознакою «ВПО, які мають депозит, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб». У відповідному файлі-запиті відповідач зазначений як особа, яка має депозит, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, а саме у банківській установі «ПриватБанк» з 01.05.2015 року. Але при подачі заяви про призначення грошової допомоги відповідач про наявність депозиту не повідомив, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді адресної допомоги за період з 05.01.2016 року по 30.09.2016 року на загальну суму 2 788 грн. 54 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму у вказаному розмірі, а також суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання, в якому вказав, що у зв'язку зі сплатою відповідачем суми надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 2 788 грн. 54 коп. на цих вимогах він не наполягає, але підтримує позовні вимоги по стягненню з відповідача суми судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 05.01.2016 року та відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року спеціалістами Управління відповідачу було призначено та виплачено грошову допомогу за період з 05.01.2016 року по 22.10.2016 року у розмірі 2 788 грн. 54 коп. (а. с. 6-13). З поданої заяви вбачається, що відповідач [PERSON] задекларував, що житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у володінні будь-кого із членів сім'ї не має; у володінні всіх членів сім'ї транспортних засобів не має; на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у будь-кого із членів сім'ї відсутні. Як встановлено у судовому засіданні, було виявлено, що відповідач мав депозит, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у банківській установі, що підтверджується актом про виявлення факту переплати. (а. с. 14). З розрахунку надміру виплачених сум допомоги на а. с. 15 вбачається, що загальна сума переплати становить 2 788 грн. 54 коп. (а. с. 15). Листом № 07/4094-23 від 02.12.2016 року відповідач був повідомлений про необхідність повернення надміру отриманих державних коштів. (а. с. 16). Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату жтлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 даного Порядку встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, визначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на (одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової шомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. При цьому, п. 6 вказаного Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної терапії; у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до пункту 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату жтлово-комунальних послуг, уповноважені органи мають право перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її падання. Отже внаслідок надання відповідачем недостовірної інформації йому було надмірно нараховані бюджетні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання, як переміщеній особі на загальну суму 2 788 грн. 54 коп., що підтверджується розрахунком надміру виплачених сум допомоги та довідкою на а. с. 15. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як вбачається, з квитанції № 1 від 15.02.2018 року відповідачем [PERSON] на рахунок позивача УПСЗН Бахмутської міської ради було перераховано суму у розмірі 2 788 грн. 54 коп. (а. с. 37). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). 12.02.2018 року позивачем був сплачений судовий збір по вказаній справі у сумі 1 600 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 619 від 12.02.2018 року. Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати по сплаті судового збору, зв'язку з чим з відповідача на користь позивача така сума підлягає стягненню.

Outcome: approved