Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 28 березня 2008 року Камінь-Каширська міжрайонна державна податкова інспекція Волинської області прийняла податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» в розмірі 8615680 грн. Дане рішення мотивоване тим, що головний інженер ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» [PERSON] протягом 2006-2007 років, отримуючи готівку від представників кооперативів с.Олика Ківерцівського району, кооперативу с.Туличів Турійського району, кооперативу с .Ворокомле Камінь-Каширського району, кооперативу с. Кругель Ковельського району, кооперативу с. Підбороччя Камінь-Каширського району Волинської області видавав їм примітивні особисті розписки, які власноручно оформляв, підписував та завіряв печаткою підприємства, посадовою особою якого він являється для придбання матеріалів на газифікацію згідно договорів. Отримані кошти не здавав в касу товариства, внаслідок чого не сплачувався податок. Вважає дії [PERSON] незаконними, оскільки печатка йому видавалася відповідно до наказів від 05.05.2006року №21 та 04.04.2007 року № 12 для укладання договорів на проведення будівельно-монтажних робіт по газифікації сіл. Водночас у розписках відсутні необхідні реквізити для первинних документів бухгалтерського обліку, а саме: число, місяць рік, прізвище, ім'я та по-батькові фізичної особи (юридичної), яка надавала кошти і від якого кооперативу та чи мала відповідні повноваження від кооперативу згідно Статуту. При отриманні суми, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, вимагається укладання письмового договору та видача видаткового ордеру. Товариство не доручало [PERSON] отримувати готівкові кошти від представників вуличних кооперативів. Не уповноважувало воно також [PERSON] посвідчувати свій підпис на розписках печаткою організації, він не отримував доручень від товариства на отримання готівкових коштів та не укладав договорів на отримання готівки, а використовував печатку незаконно, без відома керівника. Засвідчуючи свої підписи на розписках про отримання готівкових коштів печаткою товариства [PERSON] діяв протиправно, оскільки свої дії він спрямовував не на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Крім того, розписки без належних реквізитів не відповідають вимогам ДСТУ, а тому є недійсними і підлягають скасуванню. Отримуючи готівкові кошти в кооперативах, на які видавав розписки та завіряв печаткою товариства свій підпис, розпоряджаючись цими коштами на придбання матеріалів для будівництва вуличних газопроводів, [PERSON] діяв як фізична особа, готівкові кошти використовував на придбання матеріалів замовника. Вважає, що [PERSON] був укладений нікчемний правочин із залученням до цього процесу печатки згаданого підприємства, оскільки розписки між ним та кооперативами за юридичною природою були документами, які означають завдаток, який може виникнути між сторонами для досягнення спільної мети, а договір між [PERSON] та кооперативами про купівлю товарів був укладений в простій усній, а не письмовій формі, а тому є недійсним. Одна з найпоширеніших підстав нікчемності правочину - дефект форми (тобто недотримання вимог ч.4 ст.203 ЦК про вчинення певного виду правочину у формі встановленій законом). Саме такий дефект форми містить документи між [PERSON] та кооперативами названий податківцями - розписки, які за своєю суттю є завдатком, а завдаток має похідний характер від договору поставки, крім того договір поставки не було укладено взагалі в письмовій формі як того вимагає законодавство. У зв'язку з наведеним, посилаючись на окремі норми законодавства, уточнивши позовні вимоги, просить поновити строк звернення до суду з позовом про визнання правочину (розписки від 05.09.2007 р.) недійсним та визнати дії головного інженера ПрАТ (ВАТ) «Камінь-Каширська ПМК-70» [PERSON], щодо завірення його підпису та підпису [PERSON] на розписці від 05 вересня 2007 року печаткою товариства ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70», неправомірними, і визнати цей правочин (розписку) недійсним через відсутність повноважень у посадової особи - головного інженера ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» на його укладення, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області подано до суду заперечення на позовну заяву, де зазначає, що за результатами перевірки ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» складено акт від 19.02.2008 року №58/32-01036690, яким зафіксовано порушення п.п. 2.6, 3.3, 4.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, встановлено не оприбуткування ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» у касу готівкових коштів у сумі 1723136 грн. Підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій стало невнесення до каси підприємства коштів, отриманих головним інженером ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» від голів вуличних кооперативів для придбання матеріалів для будівництва газопроводів. В акті перевірки зазначено, що товариством проведені будівельно-монтажні роботи прокладання вуличних газопроводів, головами кооперативів в селах Туличів, Ворокомле, Підбороччя, Олика та Кругель оплата за виконані роботи проведена готівковими коштами згідно наданих головним інженером [PERSON] розписок про отримання готівкових коштів (скріплених печаткою товариства) та на підставі актів виконаних робіт. До каси ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» не оприбуткована готівка в сумі 1723136 грн. отримана головним інженером [PERSON] Згідно бухгалтерських документів та актів виконаних робіт вартість виконаних робіт складалась лише з вартості наданих послуг, без врахування вартості матеріалів. Отримані в ході перевірки матеріали підтверджують той факт, що кошти на закупівлю матеріалів для прокладання вуличних газопроводів отримувались від замовників (вуличних кооперативів) головним інженером ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70», після, чого здійснювалось придбання матеріалів, якими ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» надавались роботи. Згідно пояснень голів вуличних кооперативів, при проведенні вуличних газопроводів всі роботи, включаючи придбання матеріалів, проводились ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70», що свідчать акти звірок виконання будівельно-монтажних робіт завірені печаткою товариства. Оплата за виконані роботи проводилась вуличними кооперативами готівковими коштами в касу ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій. В акті планової документальної перевірки зазначається, що по розписках інженера ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» [PERSON], на яких проставлені товариства, ним отримані кошти на придбання матеріалів для будівництва газопроводів у с. Туличів Турійського району, с.Ворокомле та с.Підбороччя Камінь-Каширського району, с.Олика Ківецівського району та с. Кругель Ковельського району в сумах відповідно 79932 грн., 448620 грн., 152700 грн., 1023532 грн. та 18352 грн., всього на суму 1723136 грн. Вказана сума коштів як оплата за використані під час будівництва вуличних газопроводів матеріали, не внесена головним інженером [PERSON] в касу товариства. Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем п.п. 2.6, 3.3, 4.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затверджене Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, а саме не оприбуткування підприємством касу готівкових коштів на суму 1 723 136,00 грн. За результатами перевірки прийнято рішення Камінь-Каширської МДПІ №0000082301 яким застосовано до ВАТ «Камінь-Каширська ПМК - 70» штрафи (фінансову) санкцію у сумі 8 615 680 грн. (1 723 136 грн. х 5) за неоприбуткування (неповне та або несвоєчасне) оприбуткування у касі готівки. ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» вказане рішення оскаржувало в судовому порядку. Останнє судове рішення по адміністративному позову ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» - постанова Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. у справі №803/1385/14, якою адміністративний позов ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Камінь-Каширської МДПІ № 0000082301 від 20.03.2008 року в сумі 8 515 680 грн. Суть допущеного ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» порушення не спростовується Волинським окружним адміністративним судом, позивачем вказане порушення допущено і правомірно встановлено під час перевірки Камінь-Каширською МДПІ. Ковельською ОДПІ та ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» оскаржено вищевказану постанову Волинського окружного адміністративного суду до Львівського апеляційного адміністративного суду, ухвалою якого від 23.11.2016 р. відкрито апеляційне провадження. Тобто, судове рішення, яке може вплинути на права та обов'язки у даній справі, безпосередньо пов'язано із даною судовою справою щодо визнання недійсним правочину, набрало законної сили. Також з позовних вимог ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» є незрозумілим, якого саме правочину стосуються позовні вимоги, так як розписка, на яку посилається позивач, не є формою договору, та не може бути визнаною недійсним. У своїх позовних вимогах позивач вказує про нікчемність правочину, однак згідно ст. 212 ЦК України, такий правочин не визнається судом недійсним. Враховуючи зазначене, просить відмовити у позові. Представники позивача при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Уточнивши позовні вимоги, просять постановити судове рішення, яким дії [PERSON], внаслідок яких він незаконно використовуючи печатку товариства засвідчив свій підпис на розписці від 05 вересня 2007 року про отримання готівкових коштів в розмірі 20000 грн. від представника вуличного кооперативу на придбання матеріалів для проведення будівельно-монтажних робіт по газифікації сіл печаткою ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» визнати протиправними, правочин недійсним, а саму розписку нечинною, що підлягає скасуванню через відсутність повноважень у посадової особи - відповідача по справі та визнати відтиск печатки товариства на згаданій розписці недійсним. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації судового оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», на розгляд справи не з'явився, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду від нього не надходило. Заслухавши представників позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову немає. В силу ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що в березні 2008 року Камінь-Каширською міжрайонною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій (фінансових) до ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» на суму 8615680 грн. Питання оскарження даного повідомлення-рішення про застосування цих санкцій розглядалося неодноразово адміністративними судами до юрисдикції яких відноситься вирішення даних спорів. Поряд із згаданими штрафними санкціями на ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» податковими органами накладено 100000 грн. штрафу за неоприбуткування 20000 грн. готівкових коштів, отриманих за роботи по будівництву вуличних газопроводів. Виходячи із позовних вимог, саме цю суму штрафних санкцій на даний час оспорює позивач. Постановою старшого слідчого ОВС СВ ПМ ДПА у Волинській області Михалко Т.М від 05 серпня 2008 року в порушенні кримінальної справи відносно головного інженера [PERSON] відмовлено. Як убачається із постанови Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, ухвалою суду від 12 жовтня 2016 року відмовлено в прийнятті збільшення позовних вимог визнання протиправними дії [PERSON], внаслідок яких він засвідчував підписи на розписках про отримання готівкових коштів від представників вуличних кооперативів. Із оглянутих у судовому засіданні відмовних матеріалів слідчого відділу Податкової міліції ДПА Волинської області та прокуратури Камінь-Каширського району Волинської області за 2008 рік убачається, що ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» виконувала роботи по будівництву вуличних газопроводів в смт. Олика Ківерцівського району, с. Туличів Турійського району, с .Ворокомле Камінь-Каширського району, с. Кругель Ковельського району, с. Підбороччя Камінь-Каширського району Волинської області та в інших районах. Відповідач [PERSON], який працював на посаді головного інженера, безпосередньо займався організацією і здійсненням цих робіт. Із вищевказаних відмовних матеріалів убачається, що для придбання матеріалів для виконання робіт по облаштуванню газопроводів та на оплату самих робіт представники кооперативів названих населених пунктів передавали йому готівкові кошти в значних сумах під розписки. На окремих розписках дійсно є печатка ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70». На аркуші справі 61 том №1 відмовного матеріалу є розписки про отримання коштів, зокрема на звороті 20000 грн. 05 вересня 2007 року і стоїть підпис [PERSON], печатка ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» та ще один підпис без зазначення прізвища. Від кого отримано і куди внесено названу суму на розписці не вказано. В судовому засіданні суд намагався встановити хто такий [PERSON] і чи представники позивача не бажають допитати його як свідка, на що було дано пояснення, що дана особа не ідентифікована і хто він такий вони не знають. Оскільки представниками позивача не доведено, що саме ця розписка була дана відповідачу і він, отримавши кошти, не вніс їх в касу товариства, суд не може покласти її в основу задоволення позовних вимог. Покликання представників позивача на те, що в даному випадку був нікчемний правочин, не ґрунтується на законі, оскільки не доведено, що між ким мав місце правочин і з якою метою, і кому саме під які зобов'язання були передбачені зазначені в розписці кошти. Дії [PERSON], внаслідок яких він незаконно використовуючи печатку товариства засвідчив свій підпис, суд не може визнати протиправними, оскільки [PERSON] діяв як посадова особа товариства, а не державного органу, а тому мав нести відповідальність згідно трудового законодавства. Крім того, з відмовних матеріалів убачається, що печаткою товариства засвідчені і інші розписки, однак від кого прийняті кошти і для чого призначалися не зазначено. Щодо визнання недійсним відтиску печатки на згаданій розписці, то представники позивача не довели хто саме і коли її там ставив. Покликання їх на те, що це зробив [PERSON] не доведено, хоча згідно наказів печатка товариства видавалась [PERSON] для укладення договорів. Покликання представників позивача як на доказ недійсності розписки, яка оспорюється - на акт від 19 лютого 2008 року, складений в смт. Олика Ківерцівського району між головним інженером ВАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» [PERSON] та головою кооперативу [PERSON], про те, що всі розписки про отримання [PERSON] коштів є недійсними, судом до уваги не приймається, оскільки будь-яких даних про те, що спірна розписка входить в їх коло не зазначено, а сам акт не є належним та допустимим доказом. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed