Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-07 00:00:00

26.08.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 4,840 кв.м у межах згідно з планом, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 21 лютого 2005 року, посвідченим секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради в реєстрі за №7. Інший спадкоємець за іншим заповітом щодо іншого майна є це відповідач [PERSON] . Постановою нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори №567/02-31 від 28 липня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що він на час прийняття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем та не подавав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Цей строк [PERSON] було пропущено з поважної причини, оскільки на території України з 14 березня 2020 року було введено карантин та обмежено пересування громадського транспорту, тому він не мав можливості дістатися до іншого населеного пункту та звернутися до вказаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , строком у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. До початку проведення підготовчого судового засідання позивачем надано суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. До початку проведення судового засідання відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 січня 2020 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті [INFO] у с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.9). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що ст.\~1272\~ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданої суду копії спадкової справи №225/2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що із заявою при прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, а саме 28 липня 2020 року, звернулися [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії заповіту від 21 лютого 2005 року, посвідченого секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №7, [PERSON] , на випадок своєї смерті, заповіла [PERSON] , належну їй, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП №002480 від 26 січня 2005 року, земельну ділянку в розмірі 4,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно до змісту ст.\~1272\~ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Водночас суд зазначає про те, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 11 липня 2020 року, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він звернувся 28.07.2020 року, тобто з пропуском 12 днів, а з позовом до суду звернувся 26.08.2020 року. З оглядну на наявність викладених обставин, пропущений позивачем [PERSON] строк\~для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018). Таким чином, з метою недопущення порушення спадкових прав позивача [PERSON] та відповідно відновлення його законних прав як спадкоємця в порядку спадкування за заповітом, що відповідає верховенству права, суд вважає за необхідне визначити позивачу строк в три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори. На підставі викладеного,

Outcome: approved