Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

25 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі із відповідачем, шлюб розірваний 29 серпня 1997 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час виховує ще трьох дітей від цивільного чоловіка та доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, має статус багатодітної матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. На теперішній час донька навчається в Маріупольському будівельному коледжу, є студенткою денної форми навчання, строк навчання до 30.06.2015 року, працювати не має можливості, у зв'язку з чим донька не має самостійного джерела прибутку, тому коштів бракує та вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює, має постійний заробіток, вважає, що він в змозі надавати доньці матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 500 гривень з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення донькою навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23-х років. Позивачка [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 350 гривень з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання даного позову до суду та до закінчення донькою навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23-х років. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 березня 1996 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, актовий запис №197, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], в графі «батько» зазначено - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 29 серпня 1997 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №348, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 29 серпня 1997 року. Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишено «[PERSON]». Згідно довідки №43/14 від 12 лютого 2014 року, виданої директором Маріупольського будівельного коледжу, [PERSON] є студенткою третього курсу денної форми навчання зі спеціальності «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», термін закінчення навчання 30.06.2015 році. Згідно довідки від 24 квітня 2014 року, виданої головою КСН «Первомайський», позивачка [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з цивільним чоловіком - [PERSON], сином - [PERSON], [INFO], донькою - [PERSON], [INFO], донькою - [PERSON], [INFO]. сином - [PERSON], [INFO], сином - [PERSON], [INFO]. Згідно посвідчення [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Маріупольської міської ради від 23 жовтня 2013 року, позивачка [PERSON] має статус багатодітної матері. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Проаналізувавши норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що у відповідача є можливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки у розмірі 350 гривень з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення донькою навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23-річного віку. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено ст.79 ЦПК України судові витрати складається з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати встановлюється законом. Як вбачається зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (що у грошовому еквіваленті складає 243,60 грн.), що таким чином суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved