Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

25 січня 2018 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 13 червня 2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] народила сина [PERSON], в Центрі охорони материнства та дитинства Міністерства охорони здоров'я, ДНР, про що їй було видано медичне свідоцтво про народження №30 від 09.01.2018 року. На час реєстрації дитини м. Донецьк було вже окупованою територією, і на його території не було жодного державного органу влади України. Тому він звернувся доКраматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження дитини, однак йому було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження від 09.01.2018 року,є незаконним документом, а тому не може бути підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, та рекомендовано було звернутися до суду. Встановлення факту народження дитини необхідно йому для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною. В судове засідання заявник не з'явився, але надав суду заяви, в якій просив справу слухати в його відсутність та заявлені вимоги просив задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є громадянином України, постійно мешкає та зареєстрован за адресою: [ADDRESS], та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], яка є громадянкою України, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.06.2017 року, серія [NUMBER] що видано Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. [INFO] року у м.Донецьк Донецької області, Україна, [PERSON] народила сина [PERSON], про що їм було видано Центром охорони та дитинства Міністерства охорони здоров'я ДНР медичне свідоцтво про народження №30 від 09.01.2018 року, яке відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадину України [PERSON] свідоцтво про народження його сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved