Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

25 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно дублікату(першого) свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія [NUMBER] ), виданого Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська 03.12.2004 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.12.2004 року, номер витягу 5717005, виданий Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.12.2004 року, реєстраційний номер 8843484, її матері [PERSON] належало 62/100 частини житлового будинку [ADDRESS] частини даного будинку належали її матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Товарною біржею «Нове століття» 29.08.1997 року за реєстровим №6-1311, зареєстрованого в Комунальному підприємстві» Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.0.1998 року за №136 в книзі №422. [INFO] її мати\~ [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2003 року. Спадкоємцями після її смерті були вона, [PERSON] , та мамині батьки - [PERSON] та [PERSON] . Оформленням спадщини після смерті мами від її імені займався дідусь за довіреністю. 22.05.2005 року державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори на її ім`я було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 62/300 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла її бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [INFO] помер її дідусь [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя дідусь склав на її ім`я заповіт, посвідчений 03.06.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстровим №366. Після його смерті вона у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом і на підставі її заяви була відкрита спадкова справа №21/2016. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 62/300 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , які він прийняв після смерті [PERSON] , на ім`я якої 22.05.2005 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом та яка була вже 22.04.2005 року померлою. Посилаючись на зазначене, а також, на вимоги статті 1301 ЦК України, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25.05.2005 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою за р№4-2958 на ім`я [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник - [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просила провести судове засідання у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1\~статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1\~статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин 1, 5, 6, 7\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13 вересня 2016 року Кіровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №447 від 13 вересня 2016 року. За життя [PERSON] залишив на ім`я позивачки заповіт, посвідчений 03 червня 2015 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстровим №366. У встановлений законом строк, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа за № 21/2016. Постановою нотаріуса від 25 червня 2020 року було відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 62/300 частини житлового будинку [ADDRESS] після смерті її дідуся [PERSON] , оскільки він прийняв цю частину спадкового майна після смерті [PERSON] , на ім`я якої було видане свідоцтво про право на спадщину, цивільна правоздатність якої як фізичної особи була уже припинена у момент її смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 15 листопада 2003 року відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, актовий запис №8730 від 15 листопада 2003 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: дочка [PERSON] та батьки [PERSON] , [PERSON] . 19 березня 2005 року [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби 27 листопада 2013 року. Встановлено, що за життя [PERSON] згідно дублікату(першого) свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія [NUMBER] ), виданого Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська 03.12.2004 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.12.2004 року, номер витягу 5717005, виданий Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.12.2004 року, реєстраційний номер 8843484, належало 62/100 частини житлового будинку [ADDRESS] частини даного будинку належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Товарною біржею «Нове століття» 29.08.1997 року за реєстровим №6-1311, зареєстрованого в Комунальному підприємстві» Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.0.1998 року за №136 в книзі №422. Відповідно до копії спадкової справи № 445/2004, заведеної після смерті [PERSON] Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, наданої на запит суду, з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщину на ім`я [PERSON] та [PERSON] оформляв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 11 січня 2005 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайленком В.П. за реєстровим №15. 25 травня 2005 року Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №446/2010, заведеної 01 вересня 2010 року Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 19 травня 2005 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №4270 від 19 травня 2005 року. Таким чином, встановлено, що [PERSON] на момент видачі їй Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 25 травня 2005 року свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] була вже померлою. Відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1301 ЦК України\~визначено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Частиною третьою пункту 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й з інших підстав, зокрема, визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, враховуючи те, що оспорюване позивачем свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 травня 2005 року було видано на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , а діючим\~законодавством не передбачено можливості самостійного скасування нотаріусом виданих ним попередньо свідоцтв, позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають задоволенню. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача суду не надано. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача відповідно до її клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved