Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

25.11.2015 позивач [PERSON] в особі свого уповноваженого представника [PERSON] /а.с.14/ звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідачів ПОВ «Ірланд Транзіт», [PERSON] та приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П., за участі третіх осіб: ПАТ «Банк Комбіо», ТОВ «Леон», посилаючись в обґрунтування на наступні обставини./а.с.4-13/ 18.11.2011 між позивачем та третьою особою ПАТ «Банк Комбіо», в забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Леон» перед третьою особою ПАТ «Банк Комбіо» за кредитними договорами від 15.12.2010, укладено Договір іпотеки належної позивачу на праві власності квартири [ADDRESS], далі Договір іпотеки від 18.11.2011. В подальшому, право вимоги за Кредитними договорами від 15.12.2010 та Договором іпотеки від 18.11.2011 третьою особою ПАТ «Банк Комбіо» було передано відповідачу ПОВ «Ірланд Транзіт» на підставі Договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014, далі Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014. 10.12.2014 право вимоги відповідача ПОВ «Ірланд Транзіт» за Договором іпотеки від 18.11.2011 було передано відповідачу [PERSON] на підставі Договору відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Макаровою О.П. за реєстровим №498, далі оспорюваний Договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відповідача [PERSON] на вищезазначену спірну квартиру. Позивач, посилаючись на недотримання при передачі 12.09.2014 прав за Договором іпотеки від 18.11.2011 вимог ч.3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» щодо нотаріального оформлення, в силу положень ч.1 ст.216, ч.1 ст.220 ЦПК України стверджує про нікчемність договору та відсутність наслідків у вигляді переходу прав іпотекодержателя від третьої особи ПАТ «Банк Комбіо» до відповідача ПОВ «Ірланд Транзіт». За таких обставин, позивач просить суд визнати оспорюваний Договір відступлення прав від 10.12.2014 недійсним на підставі ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦПК України, оскільки третя особа ПОВ «Ірланд Транзіт» не мав права його вчиняти. У зв'язку з цим, також просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте на підставі оспорюваного Договору. В судове засідання з розгляду справи позивач [PERSON] не з'явися, направив своїх представників [PERSON] та [PERSON] /а.с.14, 134/, які проти заочного розгляду справи не заперечували, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові та письмових поясненнях на позов, просили позов задовольнити. Відповідачі ПАТ «Банк Комбіо» та [PERSON] повідомлялись судом за наявними в матеріалах справи адресами, в судове засідання не з'явились, представників своїх не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідач приватний нотаріус КМНО Макарова О.П., повідомлена судом належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Третя особа ТОВ «Леон» в судове засідання представника не направила, подало до суду заяву про розгляд справи у відсутність, згідно якої проти задоволення позову не заперечує./а.с.99-100/ Третя особа ПАТ «Банк Комбіо», повідомлений належним чином, в судове засідання представника не направив, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутність представника до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача, які не заперечували проти заочного розгляду у відсутність відповідачів, визнав можливим на підставі ч.4 ст.169, ч.1 с.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів, а також у відсутність позивача та представників третіх осіб у справі. Заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. 18.11.2011 між позивачем та третьою особою ПАТ «Банк Комбіо», в забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Леон» перед третьою особою ПАТ «Банк Комбіо» за Генеральною кредитною угодою та кредитними договорами від 15.12.2010, далі Кредитні договори від 15.12.2010, укладено Іпотечний договір про передачу в іпотеку належної позивачу на праві власності квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кандзюбою О.Є. за р.№3420, далі Договір іпотеки від 18.11.2011. 11.09.2014 між третьою особою ПАТ «Банк Комбіо» та відповідачем ПОВ «Ірланд Транзіт» було укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти), далі Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 11.09.2014, предметом якого було забезпечення зобов'язань третьої особи ТОВ «Леон» перед ПАТ «Банк Комбіо» за Кредитними договорами від 15.12.2010 шляхом передачі в заставу ПОВ «Ірланд Транзіт» майнових прав та відступлення прав вимоги грошових коштів у розмірі 354 768,88 Євро згідно з Договором інвестиційного вкладу №06д/840 від 17.06.2008. Як вбачається з листа ПАТ «Банк Комбіо» від 12.09.2014, адресованого ТОВ «Леон» та ПОВ «Ірланд Транзіт», 12.09.2014 в зв'язку з порушенням умов Кредитного договору Позичальником, Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 354 768,88 Євро, що еквівалентно 458 645,29 доларів США, в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком. Цим листом Банк також повідомив ПОВ «Ірланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за Кредитним договором у сумі 458 645,29 доларів США, прав Іпотекодержателя та Заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань./а.с.62/ 10.12.2014 між відповідачами ПОВ «Ірланд Транзіт» та [PERSON] укладено Договір відступлення прав за Договором іпотеки від 18.11.2011, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Макаровою О.П. за реєстровим №498, далі оспорюваний Договір відступлення прав від 10.12.2014. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 10.12.2014 №30782552 підставою відступлення прав ПОВ «Ірланд Транзіт» за Договором іпотеки від 18.11.2011 зазначено вищезгаданий Договір застави та відступлення прав вимоги, укладений від 11.09.2014 між третьою особою ПАТ «Банк Комбіо» та відповідачем ПОВ «Ірланд Транзіт». /а.с.66-67, 132-133/ В подальшому, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за зазначеним Договором іпотеки від 18.11.2011 шляхом визнання права власності відповідача [PERSON] на вищезазначену спірну квартиру як іпотекодержателя. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами - копіями документів в матеріалах справи, які прийняті до уваги судом: копіями Генеральної кредитної угоди та кредитних договорів від 15.12.2010 /а.с.15-49/, Договору іпотеки від 18.11.2011 /а.с.50-52/, копіями Договору застави майнових прав та про відступлення прав вимоги від 11.09.2014, Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 10.12.2014 /а.с.58-61, 63-65/, копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.66-67, 132-133/, копією листа ПАТ «Банк Комбіо» від 12.09.2014 /а.с.62/ та копією рішення суду з ЄДРСР, належність та допустимість якого не заперечувалась особами у справі /а.с.68-73/. Інших доказів на спростування встановлених обставин суду не надано і такі дані в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 2. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, недотримання сторонами ПАТ «Банк Комбіо» та ПОВ «Ірланд Транзіт» вимог ст.513 ЦК України та ст.24 Закону України «Про іпотеку» про нотаріальне посвідчення правочину про заміну кредитора (іпотекодержателя) у зобов'язанні за Договором іпотеки від 18.11.2011 вказує на його нікчемність з підстав, визначених ч.1 ст.220 ЦК України. Разом з тим, позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.1 ст.24 ЦК України відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Виходячи з вище викладеного, оскільки позивач не є стороною оспорюваного Договору відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 і закон не вимагає його згоди як боржника та іпотекодавця на заміну кредитора та іпотекодержателя у зобов'язанні, іншого Договором про іпотеку від 18.11.2011 не передбачено, оспорюваний договір не стосується інтересів позивача, а тому позивач не відноситься до кола осіб, які наділені суб'єктивним правом відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України оспорювати Договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, оскільки судом не встановлено порушення оспорюваним Договором відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 прав і інтересів позивача, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed