Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

26.06.2018 року позивач, в особі свого представника за довіреністю, звернувся до суду з позовом до відповідачів: УПФУ в Великоновосілківському районі Донецької області, територіальної громади Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у вигляді пенсії недоотриманої його померлим батьком. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через пропущення ним 6 місячного строку визначеного законом для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Уповноважені представники сторін в судове засідання не з'явились. Від позивача та його представника надійшли заяви, в яких вимоги позову вказані особи підтримали повністю та просили суд здійснювати розгляд без їх участі. Від відповідача № 2 також надійшла заява в яких орган місцевого самоврядування зазначив, що позов визнає та просить розглянути справу без присутності представника ради. Серез недоведеність відповідності позовних вимог приписам закону, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник відповідача № 1, в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи присутня заява Великоновосілківського об'єднаного УПФУ Донецької області, яке є правонаступником УПФУ в Великоновосілківському районі Донецької області, згідно якої управління вказує, що на обліку в Управлінні дійсно обліковується невиплачена сума пенсії гр. [PERSON], який помер [INFO], яка може бути віднесена до спадщини. Згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Такі члени сім'ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.У разі відсутності членів сім'ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Гр. [PERSON] помер [INFO] Як вбачається зі змісту позовної заяви, свідоцтво про смерть батька позивач отримав в жовтні 2017 року. Позов до суду подано в червні 2018 року. За період часу з дати отримання свідоцтва про смерть до дати звернення до суду жодних звернень щодо виплати недоотриманої пенсії до управління не надходило. Крім того відповідач звертає увагу на те, що основним предметом спору є подовження строку звернення до нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій. Перелік функцій та повноважень управління Пенсійного фонду України встановлено Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від22.12.2014 року № 28-2. Вказане Положення не передбачає здійснення управлінням нотаріальних функцій або повноважень щодо подовження строку на прийняття спадщини. В абзаці 2. частини 24 постанови Верховний Суд України від 30.05.2008 N 7зазначено, що суди відкривають провадження справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ). а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, управління зауважило, що не може виступати відповідачем в даній справі. Дослідивши матеріали справи та ознайомившись з позовною заявою судом встановлено наступні обставини: Згідно копій: паспорту позивача, свідоцтва про його народження, свідоцтва про реєстрацію смерті [PERSON], вбачається, що позивач є сином померлого [PERSON] та відповідно є спадкоємцем майна померлого за законом, з огляду на те, що матеріали справи не містять заповіту (а.с. 10-12, 16, 17). [PERSON], помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.10.2017 року (а.с. 17) Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої Донецької державної нотаріальної контори Давидової С.М.. заявникові [PERSON], в особі його представника за довіреністю, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадок залишений після смерті [INFO] батька заявника [PERSON], у зв'язку з пропущенням заявником строку на подання відповідної заяви (а.с. 15). Згідно копії довідки особи вимушеного переселенця вбачається, що представник позивача за довіреністю [PERSON] зареєстрована та фактично проживає у [ADDRESS] Згідно норми ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦПК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, а саме - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 цієї статті - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно позовної заяви, строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, а саме - в зв'язку з тим , що батько позивача по справі помер [INFO] в м. Донецьку Донецької області, а це територія є непідконтрольною Українській владі, тому позивач не мав можливості вчасно зареєструвати смерть свого батька та реалізувати спадкові права. Факт смерті батька позивач встановив в судовому порядку, тому свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO], позивач оформив та отримав лише 27 жовтня 2017 року. Також позивач, за його позовною заявою, є дуже хворою людиною та знаходився деякий час на лікуванні, в зв'язку з цим, не мав можливості звернутись до нотаріуса так як при звернені необхідно надати оригінал свідоцтва про смерть виданого на підконтрольної території Української влади. Пов'язуючи пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту смерті, а відтак отримання свідоцтва про смерть батька, позивач не пояснює та не підтверджує жодними доказами саме поважність причин пропуску. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Факт смерті встановлено в судовому порядку та свідоцтво про смерть отримане 27 жовтня 2017 року, тобто більш ніж через рік після настання смерті та відкриття спадщини. Судом приймаються до уваги обставини ускладненого перетину лінії розмежування з тимчасово не підконтрольною територією, але при цьому посилання позивача на те, що позивач є дуже хворою людиною та знаходився деякий час на лікуванні, що на думку позивача пояснює довготривале оформлення необхідних документів, не підтверджується жодними доказами, а тому до уваги судом прийнято бути не може. Крім того позивач не зазначає чому він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини по завершенню ще 6 місяців, а до суду з даним позовом по завершенню ще 8 місяців після отримання ним свідоцтва про смерть [PERSON] тим більш, що його інтереси представляє його представник за довіреністю від 19.09.2017 року. За тлумаченням ч. 3 ст. 1272 ЦК України, з чим згідно позову погоджується і сам позивач, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через (ймовірно) труднощі переїздів з тимчасово окупованої території та у зв'язку з хворобою та проходженням лікування, що в даному випадку заявлено, однак не підтверджено позивачем, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку що вимоги позову є не доведеними, а відтак задоволенню не підлягають. Ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до змісту статті 129 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказів на підтвердження протилежного учасники процесу не подали, про їх наявність суд не повідомили. З врахуванням наведених норм закону та викладених обставин, суд вважає, що вимоги позову необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed