Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільно набутого під час шлюбу майна подружжя, предметом якого є визнання спірних земельних ділянок спільною сумісною власністю сторін та виділення їй по 1/2 частці кожної земельної ділянки. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 24 листопада 2007 року по 20 квітня 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу подружжям було придбано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Миру, 137 та земельна ділянка площею 0,15 га за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Виноградна, 40/1. Посилаючись на неможливість досягнути згоди з [PERSON] щодо її права на 1/2 частку кожної з земельних ділянок, вирішила звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні 06 вересня 2017 року позов не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що земельна ділянка, що розташована в с. Покровка, по вул. Виноградній, 40/1 була придбана за кошти матері відповідача [PERSON], які він отримав у позику та віддав позику своїми коштами у вересні 2017 році, а земельна ділянка, що розташована в с. Куцуруб, по вул. Миру, 137, надавалась безоплатно особисто [PERSON] у приватну власність і відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України та ст. 118 Земельного кодексі України є його особистою приватною власністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року. 20 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Ці обставини не оспорюються сторонами, а крім того, підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 027085 від 24 листопада 2007 року (а.с.6) та рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/405/15-ц від 20 квітня 2015 року (а.с.11). Судом встановлено, що на момент звернення позивачки до суду домовленість між сторонами щодо добровільного поділу майна подружжя була відсутня, і, як наслідок, існує спір, що має бути вирішений у судовому порядку. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 628902, який виданий відділом Держкомзему у Очаківському районі Миколаївської області 17 жовтня 2011 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482510001000454, [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер 4825182201:03:020:0090), площею 0,1500 га за цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Миру, буд. 137, що була передана йому у власність на підставі рішення ХХХХХІІ сесії 5 скликання Куцурубської сільської ради № 1 від 04 лютого 2010 року (а.с. 7). Крім того, 02 березня 2012 року відповідач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки придбав у [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 4825183201:01:003:0206), площею 0,1500 га за цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Виноградна, буд. 40/1, що належала останньому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 268825, виданного відділом Держкомзему у Очаківському районі Миколаївської області 30 січня 2012 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 482510001000990, що підтверджується відповідними копіями договору купівлі-продажу та державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 8-9). Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 223/103-17 від 11 липня 2017 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Миру, буд. 137 становить 160161 грн. 62 коп., земельної ділянки за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Виноградна, буд. 40/1 160816 грн. 16 коп. (а.с. 13-14). Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України правовий статус майна щодо якого виник спір, визначається нормами матеріального права, яке діяло на час його придбання. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частинами 3, 5 статті 61 СК України, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором використане в інтересах сім'ї. В разі поділу спільного сумісного майна, частки кожного з подружжя визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Таким чином, у разі встановлення того, що майно набуте за час шлюбу, за чинним сімейним законодавством презюмується його належність подружжю. Той з подружжя, хто вважає майно своїм особистим, повинен належними та допустимими доказами це довести. Так, суд вважає безпідставними посилання позивача та його представника на те, що вказані вище спірні земельні ділянки є обєктами особистої приватної власності відповідача. Як вбачається, за приписами ч. 5 ст. 61 СК України, положення якої діяли з 08 лютого 2011 року до 13 червня 2012 року, приватизована чи набута безоплатно одним з подружжя у цей період, земельна ділянка із земельного фонду, вважалася об'єктом права спільної сумісної власності. При цьому, положеннями ст. 4 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»\~\~(у редакції Закону України\~\~«Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 р. № 1878- VII) та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку підлягає обовязковій державній реєстрації та вважається набутим з часу такої реєстрації. Отже, оскільки право власності на приватизовану земельну ділянку, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Миру, буд. 137 виникло у відповідача з часу її державної реєстрації 17 жовтня 2011 року, тому ця земельна ділянка, згідно з положеннями ч. 5 ст. 61 СК України (які діяли на час виникнення спірних правовідносин), є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, як зазначено вище, до складу спільного сумісно майна подружжя належать також і зобов'язання, які виникли з договору, укладеного в інтересах сім'ї (ч. 3 ст. 61 СК України). Відповідно до розписки від 02 березня 2012 року, у період шлюбу, сторони позичили у [PERSON] грошові кошти у розмірі 22000 грн. на придбання земельної ділянки в с.Покровка Очаківського району терміном на три роки, яку посвідчили своїми підписами (а.с.35), внаслідок чого у них, як чоловіка, так і дружини виникли зобов'язання перед позикодавцем, що також підтвердила у судовому засідання свідок [PERSON] Того ж дня, 02 березня 2012 року, між відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки. Із змісту якого вбачається, що даний договір купівлі-продажу вчиняється за згодою дружини покупця [PERSON], справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 02 березня 2012 року за реєстровим № 211 (а.с.9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже достовірними доказами підтверджено, що земельна ділянка, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Виноградна, буд. 40/1 придбана у шлюбі за позичені кошти подружжям, згоду на укладення договору купівлі-продажу щодо її придбання давала і позивачка, тобто вона була придбана в інтересах сім'ї. Крім того, безпідставними є посилання представника відповідача на те, що вказана земельна ділянка належить особисто [PERSON], оскільки саме ним у вересні 2017 року сума позики повернена [PERSON] Виконання боргових зобов'язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок коштів одного з них може бути підставою для вимог до іншого подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК України. В межах цієї справи таких вимог не заявлено. Таким чином, наданими відповідачем доказами, щодо належності йому на праві особистої приватної власності земельної ділянки за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Виноградна, буд. 40/1, не спростована презумпція спільності зазначеного майна подружжя, яка передбачена ч. 3 ст. 61 СК України. Отже, судом встановлено, що спірні земельні ділянки були набуті сторонами як подружжям за час шлюбу, і вони належать їм на праві спільної сумісної власності, частки яких відповідно до ст. 70 СК України є рівними по 1/2 за кожним із подружжя. Вартість спірного майна сторонами по справі не оспорювалася, тому суд вважає, що поділу між сторонами підлягає нерухоме майно загальною вартістю 320 977 грн. 78 коп., і вони мають право на 1/2 частку зазначеного спільного сумісного майна подружжя кожний, вартістю по 160 488 грн. 89 коп. Таким чином, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved