Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20 вересня 2013 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутності взаєморозуміння. Позивач переконаний, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач просить суд: -розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 20 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 510); -після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 20.09.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 510, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4) Шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не мешкають разом з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні.

Outcome: approved