Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

25 вересня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 15.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3144111319-004249 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача в Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON], отримав позику у розмірі 2000 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожен день, строком на 31 день, тобто, до 14.06.2018 року 23:00 год. Повідомленням від 11.09.2018 року підтверджується, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано вказану позику. Згідно умов п. 10.1.3 Договору, позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Відповідно п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 18.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 12327 грн. 40 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2 000 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 4567 грн. 40 коп.; заборгованість за пенею в розмірі 760 грн. А тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №3144111319-004249 від 15.05.2018 року в сумі 12 327 грн. 40 коп. та судові витрати у вигляді 1762 грн. судового збору та 1500 грн. витрат за юридичні послуги. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Проте, директор ТОВ «Фінансова компанія є гроші» Корецька І.С. подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.05.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір №3144111319-004249 в електронному вигляді, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожен день строком до 14.06.2018 року 23:00 год., що підтверджуються Договором №3144111319-004249 від 15.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; повідомленням від 11.09.2018 про успішну видачу займу. Відповідно до п.2.1 договору Позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає Позичальнику (Клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а Позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Згідно п.3.2.1 Договору проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 221111, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 18.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 12327 грн. 40 коп. і складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2000 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 4567 грн. 40 коп.; заборгованість за пенею в розмірі 5760 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №3144111319-004249 від 15.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту станом на 18.09.2018 року в сумі 12327 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн. та 1500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 3262 грн., що підтверджені відповідними платіжними дорученнями. На підставі ст.ст. 526, 549, 599, 627, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved