Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просила визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті матері [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. В період шлюбу її з батьком - [PERSON] ними було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], що був записаний на батька. Після смерті матері відкрилася спадщина на її майно - 1/2 частину даного житлового будинку, що належала їй на праві спільної сумісної власності. На час смерті матері позивач була неповнолітньою, але прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їй частку житлового будинку їй було відмовлено нотаріусом у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на будинок. Крім неї, спадщину після смерті матері прийняли син спадкодавця - [PERSON] та чоловік - [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняла його дружина - [PERSON], оскільки проживала із спадкодавцем у спірному будинку на час його смерті. Враховуючи викладене, позивач просила визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] В ході судового розгляду позивач зменшила розмір позовних вимог, просила визнати за нею право власності на 1/8 частину вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, оскільки ще одним спадкоємцем спадкового майна [PERSON] є також її дочка - [PERSON], яка заявила, що претендує на належну їй частку житлового будинку. У судовому засіданні позивач підтримала зменшені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Просила також стягнути з відповідачів солідарно на її користь судові витрати, понесені нею у зв'язку з судовим розглядом справи, зокрема, витрати по сплаті судового збору, оцінці та проведенні технічної інвентаризації спірного майна, витрати, пов'язані з явкою до суду її та представника, та явкою її та спеціаліста до спірного житлового будинку для проведення його огляду з метою виготовлення технічної документації, витрати, пов'язані із зверненням до нотаріуса, а також витрати, пов'язані з пересиланням до суду заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні 15 квітня 2014 року заперечував проти позову, посилаючись на те, що спірний будинок знаходиться у його власності. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо наявності частки позивача у спірному житловому будинку, однак, заперечували проти стягнення з них на користь позивача судових витрат у справі. Відповідач [PERSON] також пояснила, що будинок був побудований її батьками в період перебування в шлюбі, на час смерті матері у спірному будинку з нею проживали її чоловік - [PERSON] та троє дітей: вона, позивач та їх брат - [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідачів, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 34/2014 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 19 листопада 2013 року (а.с.6). Відносини спадкування, що в даному випадку виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), оскільки спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, як майно, нажите за час шлюбу з чоловіком - [PERSON]. Факт перебування спадкодавця [PERSON] в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08 березня 1973 року та побудови спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в період 1978-1981 років підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та технічним паспортом на будинок (а.с.7, 67-73) та не заперечується сторонами. Як вбачається з будівельного паспорта на спірний житловий будинок, а також довідки Привітненської сільської ради № 76 від 10 вересня 2013 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], записано [PERSON] (а.с.75-83,8). Водночас, згідно із ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що на час смерті [PERSON] з нею в спірному житловому будинку проживали: її чоловік - [PERSON] (відповідач), дочка - [PERSON] (позивач), дочка - [PERSON] (відповідач) та син - [PERSON]. Вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, отже, прийняли спадщину, та їх частка у спадковому майні складає по 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с.11), його частку спадкового майна прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті його дружина - [PERSON], яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.54). Інших спадкоємців майна померлої [PERSON] судом не встановлено. Родинні стосунки позивача та її матері підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с.9) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження її дошлюбного прізвища (а.с.10). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 34/2014 до майна померлої [PERSON], позивач як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину, зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна, однак, постановою нотаріуса від 12 березня 2014 року їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.74). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що право власності на частку даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги і за нею необхідно визнати право власності на належну їй 1/8 частину вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно із ч.1,3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема: витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вона не повинна нічого втратити внаслідок судового процесу. Витрати відшкодовуються лише в обсязі, який підтверджено документально, тобто письмовими доказами. Склад та обсяг судових витрат не може доводитися іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, до стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають судові витрати на загальну суму 1 028,56 грн., по 342,86 грн. з кожного, а саме: пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн., підтверджені квитанцією № 7571495 від 20 березня 2014 року (а.с.1); пов'язані з оцінкою спірного нерухомого майна в сумі 200 грн., проведення якої підтверджується матеріалами справи (а.с.13-15), а сплата - квитанцією до прибуткового касового ордера від 12 березня 2014 року (а.с.91); пов'язані із явкою до суду 15 квітня та 23 травня 2014 року позивача та її представника на загальну суму 53,70 грн., що підтверджуються корінцем квитка та фіскальними чеками (а.с.85,92,93); пов'язані із виготовленням технічної документації на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та явкою позивача 12 травня 2014 року до житлового будинку у зв'язку з проведенням його огляду спеціалістом для проведення технічної інвентаризації на загальну суму 531,26 грн., що підтверджуються квитанціями № Л-2945 від 28 квітня 2014 року, №№ 67,68 від 28 квітня 2014 року та фіскальним чеком від 12 травня 2014 року (а.с.88,89,94,84). Разом з тим, суд не бере до уваги представлені позивачем до відшкодування документи у виді фіскальних чеків та квитка на автобус в підтвердження судових витрат на суму 3,80 грн. (а.с.86), 20 грн. (а.с.87) та 99,86 грн. (а.с.90), оскільки з них не вбачається, що вказані витрати пов'язані із розглядом даної судової справи. Окрім того, не підлягають до відшкодування витрати позивача, понесені при зверненні до нотаріуса, оскільки вони пов'язані з відкриттям спадкової справи та докази в підтвердження їх сплати відсутні в матеріалах справи.

Outcome: approved