Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

25 жовтня 2018 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2018 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04 грудня 2018 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] призначено строк на примирення до 15 січня 2019 року, а провадження у справі зупинено до закінчення наданого сторонам строку на примирення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року провадження у даній справі поновлено та призначено її до судового розгляду на 18 січня 2019 року. В своєму позові [PERSON] зазначила, що з 16 вересня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Останні декілька років їх сімейні стосунки значно погіршилися, між ними стали часто виникати сварки, зникло взаєморозуміння та повага один до одного. Через це з 01 вересня 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що продовження сімейних стосунків та відновлення сімї з відповідачем є неможливими. Просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився. Відзив на позов до суду не подав. Надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу з позивачкою. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відпорні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1820. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання та взаємоповаги. З 01 вересня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та не бажання відновлювати сімю, позицію відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved