Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

25 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2017р. о 18 год. 44 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди\~на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не\~надала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні лікар-психіатр пояснила, що заінтересована особа дійсно потребує психіатричної допомоги, однак, дані про останню не встановлені, оскільки документів які б підтвердили та ідентифікували її особу відсутні. У судовому засіданні прокурор, висловив думки про те, що зазначена заява не підлягає задоволенню в звязку з неможливістю ідентифікувати особу госпіталізованої. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, адвоката, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2017р. о 18 год. 44 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний мовному контакту. Контакт малопродуктивний. На запитання відповідає після пауз, лаконічно, по-суті, виснажується. Орієнтований в особистості, в своєму місцезнаходженні, в календарному часі. Увага легко відволікається. Під час розмови налякано озирається по сторонам. Напередодні був агресивний, до чогось прислуховується, «балакає» з неіснуючими чоловіками, «просив налити випити». Психічно хворим себе не вважає. критика до свого стану порушена. Від госпіталізації відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Психотичний розлад переважно галюцинаторний, з судомами по анамнезу. Главою 10 (ст.ст.279-282 ) ЦПК України. Закон України «Про психіатричну допомогу»\~врегульовано порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який\~забезпечує її життєдіяльність. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.163 ЦПК України\~суд встановлює особи тих, хто з'явився, а також перевіряє повноваження представників. В ході розгляду справи заявником не було\~підтверджено особу госпіталізованої громадянина, у самої особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги також відсутні будь-які документи з її даними, в звязку з чим встановити особу не представляється можливим. Отже, виходячи із засад пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, зважаючи на відсутність у зацікавленої особи будь-якого документу, який би дав можливість суду встановити її особу, місце проживання (реєстрації), та залучити до участі в розгляді заяви законного представника особи, щодо якої подано заяву про проведення в примусовому порядку госпіталізації до психіатричного закладу, даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви КЗ «ДКПЛ» ДОР щодо надання психіатричної допомоги у примусовому порядку невідомій особі слід відмовити.

Outcome: dismissed