Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

24 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування цих вимог вказував, що після смерті її дружини залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаної квартири. Він є єдиним спадкоємцем після смерті дружини та спадщину прийняв так як на час смерті проживав із останньою. Однак у вчиненні нотаріальних дій з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу вказаної квартири було втрачено, тому за захистом своїх спадкових прав він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач Шевченківська сільська рада Жовтневого району миколаївської області також звернулася до суду із заявою, в якій проти заявлених [PERSON] вимог не заперечувала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER], позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 12). За даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], про що Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 40 від 16.07.2004 року (а.с. 10). Згідно копії договору купівлі-продажу від 1 листопада 1993 року, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] придбала в колгоспі ім.Шевченка квартиру [ADDRESS]. Відомості про [PERSON] як власника вказаного майна внесено до Миколаївського БТІ 03.11.1993 року за № 658 (а.с. 13-14). Відповідно до рішення Шевченківської сільської ради № 118 від 31.08.2009 року, нумерація будинку по [ADDRESS] була змінена, та будинку, в якому [PERSON] придбала квартиру, присвоєно номер 2 (а.с. 16-17). За відомостями Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, станом на 28.12.2013 року власником вказаної квартири значилася [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 160 (а.с. 18). За даними Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, однак за довідкою Шевченківської сільської ради Жовтневого району, [PERSON] на час смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], та на час її смерть із нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] (а.с. 11). Отже, відповідно до ст.ст. 1261, 1268-1269 ЦК України, позивач є таким, що спадщину після смерті дружини [PERSON] прийняв. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса від 06.06.2014 року № 505/01-16, згідно якого [PERSON] було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаної квартири у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу щодо цього майна (а.с. 22). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вказує позивач, оригінал правовстановлюючого документу - Договору купівлі-продажу було втрачено, однак належність спадкодавцю вищевказаної квартири на час її смерті підтверджується даними досліджених судом письмових доказів. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті дружини [PERSON], та відповідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальною порядку у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу неможливе, тому на підставі до ст. 16 ЦК України, встановивши належність вищевказаного майна спадкодавцю та права щодо цього майна його спадкоємця [PERSON], суд вважає що цивільне право останнього підлягає захисту судом, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved