Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

24 жовтня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем 17.04.2010 року зареєструвала шлюб. 25.10.2010 року в них народився син [PERSON]. З 08.10.2016 року шлюб між ними розірвано. На даний час вона з [PERSON] не може досягти згоди щодо розміру та порядку отримання грошових коштів на утримання сина [PERSON], в звязку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. 25 жовтня 2010 року в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №180153 від 28.10.2010 року, а/з № 3959. 27 вересня 2016 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб, зареєстрований 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 475 розірвано. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачкою. Крім того, судом встановлено, що сторони не досягли згоди щодо розміру та порядку отримання грошових коштів на утримання сина [PERSON]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 вищевказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому приходжу до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже з 24 жовтня 2016 року. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved