Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

25.01.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської об*єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області, третя особа: П*ята Харківська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту та просить: скасувати тимчасове застереження (реєстраційний №9297996). Тип обтяження - тимчасове застереження. Зареєстровано 01.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АРК - Захаров А.В.; Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про тимчасове застереження (реєстраційний №9297996). Тип обтяження - тимчасове застереження. Зареєстровано 01.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АРК - Захаров А.В.; Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]; скасувати арешт нерухомого майна (реєстраційний №9365005). Тип обтяження - арешт нерухомого майна. Зареєстровано 22.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АР Крим - Захаров А.В. Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис (реєстраційний №9365005). Тип обтяження - арешт нерухомого майна. Зареєстровано 22.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АР Крим - Захаров А.В. Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]. 31.01.2018 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова було відкрито провадження та призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ті обставини, що 01 липня 1983 року відділом ЗАГС Московського РВК м. Харкова між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 липня 1983 року). [INFO] [PERSON], у віці 68 років помер, про що 09 липня 2016 року складено відповідний актовий запис №110321 та Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER]). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 63/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на 63/100 частини зазначеного житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 01.04.1998 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Білоусом О.М. (реєстровий №2398) та зареєстрованого 06.04.1998 року (реєстровий №1711/11). 27 липня 2016 року позивачка, як єдина спадкоємниця за заповітом після смерті чоловіка, звернулася до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була зареєстрована спадкова справа №59284750 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44585266 від 27.07.2016 року). При оформленні документів на право власності на спадкове майно дізналася, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесені записи:1) реєстраційний №9297996. Тип обтяження - тимчасове застереження. Зареєстровано 01.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АРК -Захаров А.В.; Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник:[PERSON]; 2) реєстраційний №9365005. Тип обтяження - арешт нерухомого майна. Зареєстровано 22.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АР Крим -Захаров А.В. Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]. Загальною підставою внесення записів про тимчасове застереження (реєстраційний №9297996, зареєстровано 01.12.2009 року) та арешту майна [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 9365005, зареєстровано 22.12.2009 року) є постанова слідчого з особливо важливих справ прокуратури АР Крим Захарова А.В. від 18.11.2009 року, про накладення арешту на майно обвинуваченого [PERSON] за ст.368 ч.2 КК України у кримінальній справі №10977190118 (згідно додаткових даних, зазначених в інформаційній довідці). Згідно даної постанови слідчий її постановив з метою забезпечення можливої конфіскації в майбутньому по даній кримінальній справі, а також можливого цивільного позову за даною кримінальною справою в майбутньому. Вироком Апеляційного суду Харківської області по кримінальній справі №1-69/10 від 26 травня 2010 року, (набув чинності 22 червня 2010 року), [PERSON] був засуджений за ст.ст.190 ч.2 і 364 ч.І КК України до покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю, пов'язаною з виконанням організаційно-розпорядчої діяльності, строком на 2 роки, із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки. В мотивувальній частині вироку зазначено, що оскільки санкції ст.ст.190 ч,2 і 364 ч.1 КК України не передбачають додаткового покарання у вигляді конфіскації майна і майно [PERSON], на яке досудовим слідством накладено арешт, не є об'єктом спеціальної конфіскації, суд повертає його законному власнику - [PERSON] Але постанова слідчого про накладення арешту скасована не була. Оскільки наявність зазначеного арешту будинку унеможливлює прийняття нею спадщини та оформлення права власності на будинок, порушує її конституційне право на власність як спадкоємця, в лютому 2017 року вона звернулася з відповідною письмовою заявою до Прокуратури Автономної Республіки Крим про скасування постанови слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим Захарова А.В. від 18.11.2009 року, якою було накладено арешт на майно колишнього мого чоловіка [PERSON], обвинуваченого за ст.368 ч.2 КК України у кримінальній справі №10977190118. Згідно інформації, наданої Прокуратурою АР Крим, викладеної на звернення у листі-відповіді від 01.03.2017 року за вих.№17/1-753-17, прокуратура не вбачає підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, а саме скасування постанови слідчого про накладення арешту на майно [PERSON], у зв'язку з тим, що питання, які виникають після виконання вироку вирішуються судом. Таким чином, на даний час в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна існують записи про обтяження щодо нерухомого майна належного її покійному чоловіку - [PERSON], а саме: тимчасове застереження (реєстраційний №9297996, зареєстровано 01.12.2009 р.) та арешт нерухомого майна [PERSON] (реєстраційний №9365005) та перешкоджають їй оформити право власності на спадкове майно чим порушуються майнові права, що є підставою її звернення до суду. В судове засідання позивач не з*явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідача - Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавали, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Представники П'ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просять слухати зазначену справу у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. В статті 5 ЦПК України також передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 01 липня 1983 року відділом ЗАГС Московського РВК м. Харкова між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що міститься в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO], актовий запис №10321. (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 01.04.1998 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Білоусом О.М. (реєстровий №2398) та зареєстрованого 06.04.1998 року (реєстровий №1711/11). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 27.07.2016 року було заведено спадкову справу №495/2016, де спадкодавцем є [PERSON], який помер [INFO] (а.с.13). За даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесені записи:1) реєстраційний №9297996. Тип обтяження - тимчасове застереження. Зареєстровано 01.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АРК -Захаров А.В.; Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]; 2) реєстраційний №9365005. Тип обтяження - арешт нерухомого майна. Зареєстровано 22.12.2009 року. Підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н, 18.11.2009, Прокуратура АР Крим, слідчий з особливо важливих справ Прокуратури АР Крим -Захаров А.В. Об'єкт обтяження: 63/100 частин жилого будинку, адреса: [ADDRESS]. Власник: [PERSON]. Загальною підставою внесення записів про тимчасове застереження (реєстраційний №9297996, зареєстровано 01.12.2009 року) та арешту майна [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 9365005) є постанова слідчого з особливо важливих справ прокуратури АР Крим Захарова А.В. від 18.11.2009 року, про накладення арешту на майно обвинуваченого [PERSON] за ст.368 ч.2 КК України у кримінальній справі №10977190118. Відповідно до вироку Апеляційного суду Харківської області по кримінальній справі №1-69/10 від 21 травня 2010 року, [PERSON] було засуджено за ст.ст.190 ч.2 і 364 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю, пов'язаною з виконанням організаційно-розпорядчої діяльності, строком на 2 роки, із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Крім того, в мотивувальній частині вироку зазначено, що оскільки санкції ст.ст.190 ч.2 і 364 ч.1 КК України не передбачають додаткового покарання у вигляді конфіскації майна і майно [PERSON], на яке досудовим слідством накладено арешт, не є об'єктом спеціальної конфіскації, суд повертає його законному власнику - [PERSON] у даному вироку суду зазначено, що майно, яке належить [PERSON], на яке досудовим слідством було накладено арешт - повернути його законному власнику - [PERSON].(а.с.19-22). Даний вирок набув чинності 22.06.2010 року, звернутий до виконання. Судом під час розгляду справи встановлено, що постанови, винесені під час досудового слідства про накладення арешту скасовані не були. За відповіддю начальника слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних поводжень Прокуратури Автономної республіки Крим від 01.03.2017 року ( а.с. 18) підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, а саме скасувати постанову слідчого про накладення арешту на майно, на даний час не вбачається. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Кабінет Міністрів України Постановою №1127 від 25.12.2015 року затвердив Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 15 цього Порядку передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2017 року, яке набуло чинності 26.12.2017 року скасовані арешти (реєстраційний номер обтяження 9297996 від 18.11.2009 р.) 63/100 частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS], належної на праві власності [PERSON], накладений слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим Захаровим А.В, згідно постанови про накладення арешту на майно від 18 вересня 2009 року у кримінальній справі №10977190118; вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт на майно (реєстраційний номер обтяження 9297996 від 18.11.2009р.), накладений згідно постанови від 18 вересня 2009 року слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим Захаровим А.В. у кримінальній справі №10977190118, скасовано арешт та звільнено з-під арешту транспортний засіб - автомобіль марки (модель) ГАЗ-24, кузов [NUMBER], рік випуску 1974, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане МРЕВ м. Харкова 25.12.2003 року, що належав на праві власності померлому спадкодавцю [PERSON], який накладено постановою від 02 листопада 2009 року слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Автономної республіки Крим Захарова А.В. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 12.01.2018 року зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки подані документи не в повному обсязі. Звертаючись з даним позовом до суду, [PERSON] просить поновити її порушене право, оскільки вона є спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] і не може вступити у спадщину, враховуючи накладені арешти слідчим, а також враховуючи, що в рішенні суду від 12.12.2017 року та в Єдиному реєстрі заборон є розбіжності, це є перешкодою для скасування арешту та вилучення запису про обтяження. Таким чином, приймаючи до уваги, що державним реєстратором встановлені розбіжності в порівнянні даних з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та наданому на розгляд рішенні суду від 12.12.2017 року, і іншим шляхом позивачка позбавлена можливості поновити свої права на прийняття спадщини після померлого чоловіка, враховуючи те, що станом на теперішній час [PERSON] помер, а арешт, накладений слідчим по ОВС прокуратури АР Крим було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які були скасовані вироком суду від 21 травня 2010 року, однак не вилучені записи про скасування арешту, суд приходить до висновку, що даними записами про обтяження порушуються права позивачки [PERSON], як спадкоємця, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved