Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

25 липня 2017 року, головний лікар КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» Солонський В.Н. звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу без її згоди. Обґрунтовуючи заяви посилався на те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню безстроково, під наглядом лікаря психіатра перебуває з 01.11.1998 року, 28 листопада 1998 року встановлено діагноз: шизофренія параноідна форма. 24 липня 2017 року [PERSON] була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги до приймального відділення КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР». Після огляду, з клінічної картини шизофренії параноідної форми у хворої [PERSON] спостерігається загострення параноідної симптоматики зі стійкими маячними ідеями відношення, впливу, заподіяння шкоди в свій адрес зі сторони матері, під впливом яких стала злобною, агресивною до матері. [PERSON] у встановленому законом порядку визнана недієздатною, її опікуном призначено мати - [PERSON] Згідно рішення ЛКК від 25 липня 2017 року, [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноідної форми та потребує лікування лише в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] та лікар-психіатр [PERSON], підтримали заяву, пославшись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити. [PERSON] у суді не заперечувала проти її госпіталізації для проходження лікування. Законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засідання заяву КЗ «КПНД» ДОР» підтримала, просила її задовольнити. Заслухавши представника заявника, лікаря-психіатра, особу, у відношенні якої внесено заяву, законного представника, думку прокурора, яка просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 01.11.1998 року, 28.11.1998 року встановлено діагноз шизофренія параноідна форма. З матеріалів справи вбачається, Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року, [PERSON] визнана недієздатною, встановлено опіку та її опікуном призначено [PERSON] (а.с. 7-9). 24 липня 2017 року [PERSON] була госпіталізована бригадою швидкої медичної допомоги в приймальне відділення КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» та оглянута черговим лікарем. У зв'язку з тим, що в клінічній картині шизофренії параноідної форми у хворої спостерігається загострення параноідної симптоматики зі стійкими маячними ідеями відношення, впливу, заподіяння шкоди в свій адрес зі сторони матері. З неадекватною, асоціальною, агресивною поведінкою, у зв'язку з чим погрожувала матері фізичною розправою, намагалася вдарити ногою, кидала в неї різні тупі предмети. При теперішньому обстежені свідомість клінічно не змінена, збуджена, непосидюча, погрожує матері розправою, афективно заряджена, розгальмована, настрій нестійкий, емоційно неадекватна, легко роздратовується, афектується, мислення розірване змістом, паралогічне з резонерством та тематичними сповзаннями, схильна до імпульсивних дій та агресії, висловлює маячні ідеї відношення, заподіяння шкоди з боку матері, негативно налаштована до оточуючих, критика до захворювання, власного стану та поведінки відсутня. Відповідно до рішення ЛКК № 1020 від 25 липня 2017 року (а.с. 3), комісії лікарів-психіатрів КЗ «Криворізький ПНД» ДОР» війшла висновку, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноідної форми та потребує лікування лише в стаціонарних умовах. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідності до цього рішення. В статтях 279 та 280 ЦПК України, які діють на даний час, законодавець закріпив, що за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved