Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

26.06.2019 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 30.08.2002 року сторони у справі уклали між собою шлюб. Мають спільних дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, виникли розбіжності у поглядах на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, шлюб носить характер суто формального, а тому існує лише юридично. Позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам, тому просив розірвати шлюб. Спору з відповідачкою про місце проживання дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, дійсно стверджує, що сім`ю зберегти неможливо, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. 30.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 672, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 6) Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 8), та [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 7). Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не виникає. Як вбачається з довідки № 2315, виданої 11.12.2018 року Балтською міською радою, [PERSON] проживає зі своїм сином [PERSON] , 2003 року народження. (а.с. 9). Спору, щодо поділу спільного майна, між сторонами не виникає. Після розірвання шлюбу відповідачка просить шлюбне прізвище « [PERSON] ». По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сім`ї остаточно втраченою. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до\~ ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України,\~ якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved