Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

25.08.2016 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною заявою, яку було уточнено представником позивача, у якій вона просила суд постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який відповідно до технічного паспорту 1968 року складається з: А-основне жиле приміщення, а-допоміжне приміщення, В-сарай, Г-сарай з погребом, І-мощення, №1-огорожа. В судовому засіданні представник позивача підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини. 28.08.1886 р. народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 957452 від 28.02.1956 р. (а.с. 9) [PERSON] з Архівною довідкою №П-1184 від 12.08.2011 р., виданою Державним архівом Одеської області, в подальшому у віці 21 року [PERSON] вийшла заміж за одеського міщанина [PERSON]. Шлюб був зареєстрований в метричній книзі Олексіївської церкви м. Одеси, де міститься запис №153 від 22 липня 1907 року про шлюб: Наречений - одеський міщанин [PERSON] [PERSON], православний, перший шлюб, 26 років; Наречена - донька одеського міщанина [PERSON] [PERSON], православна, перший шлюб, 21 рік. (а.с. 10) В період шлюбу [PERSON] та [PERSON]/ Шевченко уклали купчу від 10.09.1918 р. щодо відчуження домоволодіння, що знаходилось у м. Одесі, Петропавловської поліцейської ділянки по Липинському провулку на Бугайовці (Виписка з кріпосного Одеського Нотаріального архіву по 4 частині м. Одеси). Відповідно до вказаного документу [PERSON]/Шевченко передала у власність [PERSON] нерухоме майно, що знаходилось у м. Одесі, Петропавловської поліцейської ділянки по Липинському провулку на Бугайовці. (а.с. 11-14, 79-82) 29 травня 1922 року [PERSON] помер, зазначене підтверджується записом № 6342 від 31.05.1922 року з книги реєстрації актів про смерть, про що Державним архівом Одеської області надано архівну довідку № П-1185 від 12.08.2011 р. (а.с. 17) [PERSON] продовжувала проживати в цьому будинку. В 1923 році [PERSON] вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР № 479787 від 28 травня 1958 року, внаслідок чого прізвище дружини змінено на «Іванова». (а.с. 21) Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації здійснило реєстрацію права особистої власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.1918 р. під № 666 стор.12-кн. 135 від 18.11.1968 р. (а.с. 16 і 33) У 1968 році [PERSON] звернулась до народного суду Іллічівського району міста Одеси з позовом про встановлення факту прийняття спадщини в травні 1922 року. Рішенням народного суду Іллічівського району міста Одеси від 25.03.1969 року (справа №2-573/69), яке набрало законної сили, встановлено факт прийняття [PERSON] спадкової маси, що складається з ? житлового будинку, що розташований в м. Одесі, 3-й Первомайський провулок №24, в 1922 році в травні місяці. Також цим рішенням встановлено, що заявник ([PERSON]) вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON], з яким вона купила зазначений будинок. Таким чином, з вказаного рішення випливає, що на 25.03.1969 року [PERSON] являлась єдиним власником житлового будинку, що розташований в м. Одесі, 3-й Первомайський провулок, № 24 (а.с. 18-19). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК УРСР 1963 року рішення, ухвала і постанова суду або судді, що набрали законної сили є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. В подальшому в сімї [PERSON] народилась донька [PERSON], що підтверджується копією посвідки про народження серії УГ №504742 від 14 травня 1925 року. (а.с. 22) [PERSON] 09.10.1948 року уклала шлюб з [PERSON], зазначене засвідчується копією свідоцтва про одруження серії ХV-УА №008030 від 09.10.1948 р. та змінила прізвище на «Кравчинська». (а.с. 23) Від даного шлюбу народились два сини - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження ЯУ №971803, видане Іллічівським РАГС м. Одеси 05.11.1949 р.) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження ЯИ №440772, видане Іллічівським РАГС м. Одеси 30.10.1953 р.). (а.с. 24-25) [PERSON], яка була матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] та [PERSON] в заповіті від 18.10.1968 р., посвідченого нотаріусом Пятої Одеської Державної Нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі № 1-6967, заповіла своїм онукам належний їй будинок, що знаходиться в м. Одесі, Бугайовка, Третій Первомайський провулок, №24 (колишній Третій Липинський. №31) в рівних долях кожному з них. (а.с. 31) Відповідно до Звідного оціночного акту та Плану схеми ділянки за адресою: буд. № 24 по пров. 3 Травневий у м. Одесі зазначений будинок складається з: А,а-житлове, загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., Б-сарай, В-сарай, Г-сарай з погребом, Д-вбиральня, № 1 огорожа, І-мощення. (а.с. 51-55) На теперішній час обєкти Б-сарай та Д-вбиральня не збереглися та відсутні. 16.12.1968 року [PERSON] померла у віці 80 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 6954, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №171439, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області від 20 листопада 2008 р. (а.с. 26) Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у вигляді спірного житлового будинку, однак не оформили своїх спадкових прав та не отримали свідоцтво про право на спадщину. 29.01.1990 р. помер [PERSON], що підтверджується повторно виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №090421 від 12 квітня 2007 р. (актовий запис 938). Після його смерті державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 215/2011 (а.с. 27, 36) [PERSON] помер 03.03.2011 р., про що Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №256604 від 04 березня 2011 р. та державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 214/2011. (а.с. 28) З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] звернулась до Пятої одеської державної нотаріальної контори їхня матір [PERSON] З листа державного нотаріуса від 12.09.2011 р. № 1060/0214 Пятої одеської державної нотаріальної контори на імя [PERSON] видно, що у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було відмовлено через недоведеність родинних відносин [PERSON] та [PERSON], а також через те, що правовстановлюючий документ на будинок втратив цілісність. (а.с. 34) Оцінка вказаних доказів в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що в установленому на час відкриття спадщини законодавством [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали власниками житлового будинку, що розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Майський провулок, буд.24. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пунктів 1, 4 і 5 Прикінцевих і Перехідних положень до ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] та [PERSON], як спадкоємець 1 черги за законом, фактично прийняла спадкове майно, проживаючи в спадковому будинку з 1951 року по день смерті, що підтверджується довідкою №564/1 від 01.08.2012 р. остання набула право власності на житловнй будинок, що розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Майський провулок, буд.24. За життя [PERSON] склала заповіт від 31.05.2011 р., посвідчений державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], у якому зробила розпорядження, а саме все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27095038 зазначений заповіт зареєстровано за № 51227438, бланк ВРК 607602, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-784. (а.с. 30, 35) 25.03.2012 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 297846, виданим 26.03.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 3038. (а.с.8) Після її смерті з заявою про прийняття спадщини до Пятої одеської державної нотаріальної контори звернулась спадкоємець за заповітом [PERSON], внаслідок чого згідно [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31426400 від 20.08.2012 зареєстровано спадкову справу № 328/2012, номер у Спадковому реєстрі 53265735. Листом від 10.08.2016 р. № 1118/02/14 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 24 по пров. Третьому Травневому в м. Одесі, який належав [PERSON], померлому 29.05.1922 р., спадкоємицею якого була його дружина [PERSON], яка померла 16.12.1968 р., спадкоємцями за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, 18.10.1968 р. за реєстровим № 1-6367 якої були: [PERSON], який помер 03.03.2011 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, [PERSON], який помер 29.01.1990 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємицею яких була їх мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, неможливо довести шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] та право встановлювальний документ на зазначений будинок, а саме виписка з кріпосного Одеського нотаріального архіву від 10.09.1918 р. втратив цілісність. В звязку з зазначеним, за захистом прав та законних інтересів [PERSON] рекомендовано звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси. (а.с. 37) Судом встановлено, що [PERSON], спадкоємець за заповітом [PERSON], є дружиною сина спадкодавця - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЖД №496257 від 24 листопада 1988 р. (а.с. 29) Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. [PERSON]П в установленому ЦК України (ст. 1269) порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інші спадкоємці або особи, які зареєстровані за адресою [INFO], відсутні. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач у встановлений законом строк звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] встановлені судом. Правовстановлюваючий документ на зазначений будинок, а саме виписка з кріпосного Одеського нотаріального архіву від 10.09.1918 р. хоча і втратив цілісність, але з його змісту та на підставі досліджених судом доказів, судом зроблений висновок про наявність такого обєкту цивільних прав, як житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який належав подружжю [PERSON], потім [PERSON] та її спадкоємцям. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який складається з літ. «А», «а», загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., В-сарай, Г-сарай з погребом, І-мощення, №1-огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 25 березня 2012 року.

Outcome: approved