Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

25 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслайнс Логістікс», [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслайнс» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Ляшенко Г.В., який діє на підставі довіреності юридичної особи № 472 від 21.10.2013 року, був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, на адресу суду надіслав заяву від 20 червня 2014 року, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення та просив розглядати справу за його відсутності. /а.с. 99,100/ У позовній заяві зазначено, що 26 квітня 2013 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Транслайнс Логістікс» було укладено договір про надання овердрафту № MSBKOB1.4074.009, відповідно до умов якого відповідачу ТОВ «Транслайнс Логістікс» надано кредит у вигляді овердрафту з лімітом в сумі 300 000 грн. на строк кредитування до 25 квітня 2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Розмір диференційованої процентної ставки залежить від строку користування овердрафтом, виходячи із періоду часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника в розмірі 30% річних за користування лімітом овердрафту від 8 до 15 днів від суми встановленого ліміту заборгованості за встановлення овердрафту. За умовами укладеного договору позивач зобов'язався здійснювати кредитне обслуговування, платежі з поточного рахунку відповідача ТОВ «Транслайнс Логістікс» № 26007.7.000000426 у разі відсутності на ньому коштів у межах встановленого банком ліміту. В свою чергу відповідач ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язався здійснювати своєчасне повернення овердрафту, сплачувати нараховані проценти, комісію та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строку, передбачені договором. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 26.04.2013 року між банком, ТОВ «Транслайнс Логістікс» і [PERSON] було укладено договір поруки № РХ 029031.58866.002. Між банком, ТОВ «Транслайнс Логістікс» та [PERSON] укладено договір поруки № РХ 029031.5577.011. Між банком, ТОВ «Транслайнс Логістікс» та ТОВ «Транслайнс» укладено договір поруки № РХ 029031.4084.009. Згідно зазначених договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Транслайнс» виступили поручителями ТОВ «Транслайнс Логістікс» і взяли на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. Згідно п. 4. договорів поруки у випадку невиконання відповідачем ТОВ «Транслайнс Логістікс» будь-якого зобов'язання за кредитним договором, Відповідачі [PERSON], [PERSON], ТОВ «Транслайнс», відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Позичальник ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 15.04. 2014 року залишається не погашеною сума овердрафту в розмірі 267 107,14 грн., заборгованість по сплаті відсотків складає 13189,10 грн., а також нарахована пеня в сумі 170,60 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язань за кредитним договором, відповідачам [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Транслайнс» позивачем направлялися повідомлення про сплату простроченої заборгованості, однак ці вимоги виконанні не були, прострочена заборгованість відповідачами не сплачена. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Транслайнс Логістікс», [PERSON], [PERSON], ТОВ «Транслайнс» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 280 466,84 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2 805 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які повторно належним чином повідомлені про день та час судового розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від них не надійшло заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності. /а.с.76, 96/ Відповідачі ТОВ «Транслайнс Логістікс» та ТОВ «Транслайнс» повідомлялися судом про день та час судового розгляду, шляхом надіслання судових повісток за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 83086, м. Донецьк, вул. Постишева, буд.11, кв.3, що в розумінні положень ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 квітня 2013 року юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслайнс Логістікс» уклали договір про надання овердрафту № MSBКОВ1.4074.009, за умовами якого банк зобов'язався здійснювати кредитне обслуговування, платежі з поточного рахунку позичальника №2600.7.000000426 у разі відсутності на ньому коштів у межах встановленого банком ліміту. На дату укладання договору - 26.04.2013 року ліміт овердрафту складав 80 000 грн., але ж умовами договору передбачалося змінення ліміту як в меншу так і в більшу сторону. Додаткової угодою №2 до договору про надання овердрафту № MSBKOB 1.4074.009 від 26.04.2013 року, укладеною 13 листопада 2013 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «Транслайнс Логістікс», ліміт овердрафту було збільшено до 300 000 грн. За умовами договору овердрафт надавався на строку до 25 квітня 2014 року включно. Умовами укладеного кредитного договору передбачалося також сплата відсотків за користування кредитом. Розмір диференційованої процентної ставки залежить від строку користування овердрафтом, виходячи із періоду часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника в розмірі 30 % річних за користування лімітом овердрафту від 8 до 15 днів від суми встановленого ліміту заборгованості за встановлення овердафту. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору відповідач ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язувався здійснювати своєчасне повернення овердрафту, сплачувати нараховані відсотки, комісію та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. На забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання овердрафту 26 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслайнс Логістікс» і [PERSON] уклали договір поруки № РХ 029031.58866.002. Крім того, договір поруки № РХ 029031.5577.011 від 26 квітня 2013 року був укладений між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслайнс Логістікс» і [PERSON], а також укладений договір поруки № РХ 029031.4084.009 від 26 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслайнс Логістікс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслайнс». Як передбачено вимогами вищезазначених договорів, поручителі зобов'язуються відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. У пункті четвертому договорів поруки сторони визначили, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором № MSBКОВ1.4074.009 від 26.04.2013 року поручитель та позичальник виступають перед банком як солідарні боржники. Судом встановлено, що договір про надання овердрафту та договори поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «ВБР», ТОВ «Транслайнс Логістікс», ТОВ «Транслайнс» та особисто [PERSON] і [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу ТОВ «Транслайнс Логістікс» овердрафт з лімітом на загальну суму 300 000 грн. Відповідно до розділу 2 Кредитного договору відповідач ТОВ «Транслайнс Логістікс» зобов'язаний сплачувати кредит та відсотки за увесь час фактичного користування, в залежності від строку користування овердрафтом. Відсотки вважаються простроченими і переносяться на рахунки простроченої заборгованості по відсоткам, якщо не будуть погашені вищевказаним способом автоматично до дати наступної за датою закінчення періоду безперервного користування овердрафтом та за останній період користування овердрафтом - не пізніше закінчення строку, зазначеного в договорі. Згідно пункту 7.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за овердрафтом після закінчення періоду безперервного користування банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена кредитним договором на період безперервного користування овердрафтом, що дорівнює 16-30 дням, від суми заборгованості, що встановлена в кредитному договорі за кожний день прострочення. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «ВБР» заборгованість ТОВ «Транслайнс Логістікс» за договором про надання овердрафту № MSBКОВ1.4074.009 від 26.04.2013 року перед Банком станом на 15 квітня 2014 року становить: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 267 107,14 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 13 189,10 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ТОВ «Транслайнс Логістікс» порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а відповідачі [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Транслайнс», незважаючи на письмові вимоги Банку, не виконують своїх обов'язків поручителів і не сплачують позивачу заборгованості ТОВ «Транслайнс Логістікс». Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовились від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов'язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Умовами пункту 7.12 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. За даними позивача сума пені по кредитному договору № MSBКОВ1.4074.009 від 26.04.2013 року станом на 15.04.2014 року становить 170,60 грн. Положеннями частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд визнає правильним представлений ПАТ «ВБР» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ТОВ «Транслайнс Логістікс» за договором про надання овердрафту № MSBКОВ1.4074.009 від 26.04.2013 року, нарахованих відсотків та пені. Згідно з вимогами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У пункті 4 договорів поруки від 26 квітня 2013 року № РХ 029031.58866.002 , № РХ 029031.5577.011 , № РХ 029031.4084.009, сторони визначили, що поручителі відповідають перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі, відповідальність поручителів і позичальника є солідарною. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, відповідачі належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором і договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «ВБР» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджена платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2 805 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved