Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

24.10.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Пірс», Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України», треті особи: публічне акціонерне товариство «Турбоатом», Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про зобов`язання вчинити певні дії. Згодом за клопотанням позивача було змінено одного з відповідачів, а саме відповідача Акціонерне товариство «Укрсиббанк» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий депозитарний центр». Згодом позивач уточнила свої позовні вимоги. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року у справі № 638/15994/17 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Зобовязано ТОВ «ПІРС» здійснити безумовну операцію списання цінних паперів з рахунку в цінних паперах [PERSON] на рахунок в цінних паперах [PERSON] , в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. 20.06.2019 року ТОВ «Міжгалузевий депозитарний центр» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року по справі №638/15994/17 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Пірс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий депозитарний центр», Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», треті особи: публічне акціонерне товариство «Турбоатом», національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що задовольняючи позовні вимоги, суд не врахував заяву про зміну предмету позову, а також вказав про те, що умов передбачених ст. 280 ЦПК України не існувало. Ухвалою від 09.07.2019 року Дзержинського районного суду м. Харкова заяву про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року по справі №638/15994/17 задоволено, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року по справі №638/15994/17 скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 року по справі №638/20958/16-ц за [PERSON] визнано право власності на прості іменні акції ПАТ «ТУРБОАТОМ» у кількості 26036 шт. номінальною вартістю 0,25 грн. Між ТОВ «ПІРС» та померлим [PERSON] 06.02.2006 року було укладено Договір про відкриття рахунку у цінних паперперах №3288, згідно якому ТОВ «ПІРС» прийняло на себе зобовязання здійснювати ведення та обслуговування його рахунку, здійснювати зберігання та облік належних [PERSON] цінних паперів. П. 1 ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему України» визначає, що депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках, депонентів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України; переказ цінних паперів (прав на цінні папери та/або прав за цінними паперами) - рух певної кількості цінних паперів (прав на цінні папери та/або прав за цінними паперами), що відображає у професійного учасника депозитарної системи або Національного банку України переведення цінних паперів (прав на цінні папери та/або прав за цінними паперами) відповідного випуску з одного рахунка в цінних паперах на інший рахунок у цінних паперах, при якому обсяг депозитарного активу за цим випуском не змінюється, або проведення операцій, пов`язаних із встановленням та зняттям обмежень прав на цінні папери та/або прав за цінними паперами. Згідно п. 2 Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 № 735, депозитарна операція - сукупність дій Центрального депозитарію, депозитарної установи, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр) або клірингової установи у разі провадження ними депозитарної діяльності депозитарної установи щодо здійснення ними депозитарної діяльності відповідно до законодавства України; ініціатор депозитарної операції - особа, за розпорядженням чи іншою вимогою якої в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, депозитарної установи виконуються депозитарні операції. Ініціатором депозитарної операції можуть бути депонент, клієнт, керуючий рахунком у цінних паперах, Центральний депозитарій, депозитарна установа, державні органи у межах їх повноважень, а також інші суб`єкти у випадках, визначених законом; Пунктом 5, Розділ III цього положення визначено, що облікові операції - депозитарні операції з ведення рахунків у цінних паперах та відображення операцій з цінними паперами, наслідком яких є зміна кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, встановлення або зняття обмежень щодо їх обігу. До облікових операцій Центрального депозитарію, депозитарних установ належать операції зарахування, списання, переказу. Переказ - облікова операція, що відображає переведення цінних паперів, прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах одного клієнта, депонента на рахунок у цінних паперах іншого клієнта, депонента або проведення операцій, пов`язаних з обмеженнями щодо обігу (блокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери на визначений строк та/або до настання певної події (зокрема у зв`язку з обтяженням цінних паперів зобов`язаннями) або відміною встановлених обмежень (розблокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери. Таким чином, головним обов`язком депозитарної установи, якою є Відповідач є забезпечення обігу цінних паперів Позивача, які обліковуються на рахунку в цінних, відкритих Позивачем у Відповідача. Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.07.2016 року № 314-ЦФ-УП-ДУ Відповідача позбавлено ліцензії на ведення діяльності на провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності. В порушення вимог чинного законодавства Відповідач ухиляється від списання прав на цінні папери Позивача з рахунку в цінних паперах в цій депозитарній установі. Вимоги до дій депозитарних установ, а також дій юридичних осіб, яким було анульовано ліцензії на провадження депозитарної діяльності, що припиняють провадження ними професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності встановленні Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Комісії від 08.04.2014 №431, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2014 за №459/25236 (даті - Положення про припинення). Пунктом 4 розділу II Положення про припинення визначено, що у разі прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, крім випадків анулювання ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, дата набрання чинності цим рішенням є датою початку припинення діяльності. Згідно з пунктом 6 розділу II Положення, зокрема, у разі відкриття ліквідаційної процедури або прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, крім випадків анулювання ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, з дати початку припинення діяльності Депозитарна установа припиняє здійснення облікових операцій на рахунках у цінних паперах депонентів, за винятком, серед іншого, операцій щодо списання прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах депонента в Депозитарній установі з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього самого депонента в обраній ним депозитарній установі. Таким чином, відповідно до зазначених вимог вказаного Положення про припинення у випадках прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії депозитарній установі забороняється здійснення облікових операцій на рахунках у цінних паперах депонента. Одночасно, передбачена можливість проведення такою депозитарною установою операцій щодо списання прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах депонента в цій депозитарній установі з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього депонента в іншій, обраній ним депозитарній установі. Пунктом 10 розділу II Положення про припинення передбачено, що Депозитарна установа повинна не пізніше 5 робочих днів з дати початку припинення діяльності передати копію баз даних станом на кінець операційного дня, що передує даті початку припинення діяльності, на електронних носіях у форматі, визначеному уповноваженим на зберігання, на відповідальне довгострокове зберігання до уповноваженого на зберігання. Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 13.12.2016 р. №09/04/26418 ТОВ «ПІРС» не передало документацію про рахунки депонентів в цінних паперах до Національного депозитарію у встановлені законом строки. Відповідач, ТОВ «Міжгалузевий депозитарний центр», надав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, Вх. № 5024 від 04.02.2019 року, крім того, 06.09.2019 року він же звернувся до суду з заявою, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив проводити розгляд справи без участі свого представника. Представник відповідача ТОВ «ПІРС» у судове засідання не з`явився, заперечення на позовну заяву не подавав. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. П. 1 ст. 6 цієї Конвенції визнає право людини на доступ до правосуддя. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру порушення, яке мало місце. Способи захисту обираються самим позивачем. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, у разі встановлення необхідності захисту порушених прав позивача, з`ясовує чи відповідає вимогам законності спосіб, у який позивач бажає захистити (поновити) своє порушене право. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, яка також є джерелом права в Україні, суд може і повинен з`ясувати ефективність такого судового захисту. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про депозитарну систему України» передбачено, що рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цю депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства. Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав. На рахунку в цінних паперах депозитарної установи на підставі депозитарного договору в порядку, встановленому Комісією, а у випадках, встановлених цим Законом, Національним банком України, зберігаються та обліковуються цінні папери, права на які та права за якими належать депонентам такої депозитарної установи, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові (ч.2 ст.5 Закону України «Про депозитарну систему України»). Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.07.2016 року № 314-ЦФ-УП-ДУ Відповідача позбавлено ліцензії на ведення діяльності на провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності. Зазначене визнано сторонами як доведений факт. Вимоги до дій депозитарних установ, а також дій юридичних осіб, яким було анульовано ліцензії на провадження депозитарної діяльності, що припиняють провадження ними професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності встановленні Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Комісії від 08.04.2014 №431, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2014 за №459/25236. Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Положення у разі прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, крім випадків анулювання ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, дата набрання чинності цим рішенням є датою початку припинення діяльності. Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Положення, зокрема, у разі відкриття ліквідаційної процедури або прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, крім випадків анулювання ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, з дати початку припинення діяльності Депозитарна установа припиняє здійснення облікових операцій на рахунках у цінних паперах депонентів, за винятком, серед іншого, операцій щодо списання прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах депонента в Депозитарній установі з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього самого депонента в обраній ним депозитарній установі. Таким чином, відповідно до зазначених вимог вказаного Положення у випадках прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії депозитарній установі забороняється здійснення облікових операцій на рахунках у цінних паперах депонента. ТОВ «ПІРС» на підставі п.8 розділу II Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, затвердженого рішенням НКЦПФР від 08.04.2014 №431 повинні були протягом 5 робочих днів з дати початку припинення діяльності розмістити на офіційному сайті Депозитарної установи повідомлення про початок процедури припинення провадження Діяльності депозитарної установи та повідомити у спосіб, визначений відповідним договором, серед іншого - депонентів, з якими укладені договори про відкриття/обслуговування рахунку у цінних паперах, щодо необхідності закриття рахунків у цінних паперах, що обслуговуються відповідно до цих договорів, із зазначенням попередження, що у разі незакриття рахунку(ів) у цінних паперах протягом 60 календарних днів з дати початку припинення діяльності цінні папери, права на які обліковуються на такому (таких) рахунку(ах) в цінних паперах, будуть надалі обліковуватися на рахунку в цінних паперах Депозитарної установи, який залишається після припинення Депозитарною установою депозитарної діяльності депозитарної установи в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію цінних паперів для обліку цінних паперів тих її депонентів, що не закрили свої рахунки в цінних паперах в установленому порядку, управління яким здійснює уповноважений на зберігання (далі - Рахунок). Пунктом 10 розділу ІІ Положення передбачено, що Депозитарна установа повинна не пізніше 5 робочих днів з дати початку припинення діяльності передати копію баз даних станом на кінець операційного дня, що передує даті початку припинення діяльності, на електронних носіях у форматі, визначеному уповноваженим на зберігання, на відповідальне довгострокове зберігання до уповноваженого на зберігання. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач ТОВ «ПІРС» не здійснив передання до ПАТ «НДУ» документації про рахунки в цінних паперах. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі істотних недоліків позивач, як споживач, має право вимагати розірвання договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, чим порушуються права позивача, а тому позов в частині вимог щодо зобов`язання ТОВ «ПІРС» здійснити передання до ПАТ «НДУ» документації про рахунки в цінних паперах, обґрунтований та підлягає задоволенню. Що стосується інших позовних вимог, суд зазначає, що вимоги Позивача до ПАТ «НДУ» і ТОВ «МДЦ» передбачає кінцевим етапом їх виконання зарахування належних позивачу акцій на рахунок позивача в цінних паперах у депозитарній установі (ТОВ «МДЦ») та забезпечує фіксування прав позивача на акції в депозитарній системі з моменту виконання цих вимог. Вимога позивача до ТОВ «Пірс» передбачає кінцевим етапом її виконання тільки передання певних документів від ТОВ «Пірс» до ПАТ «НДУ» та спрямована на отримання можливості доступу до інформації з депозитарної системи щодо рахунку правопопередника позивача за попередні періоди. Отже ці дві групи вимог, у разі їх виконання, мають різне завершення та вирішують для позивача різні завдання щодо реалізації його прав, а відтак вони не є тотожними та такими, що дублюють одна одну. У той же час невиконання однієї групи вимог не веде до неможливості виконання вимог, звернутих до ТОВ «МДЦ» та ПАТ «НДУ» і навпаки, що свідчить про їх самостійне значення для захисту прав позивача. Виходячи з вищевикладеного та з права позивача вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу, позивачем вірно обрано спосіб судового захисту. Як свідчать фактичні обставини справи, порушення прав позивача виникло спочатку через неправомірну бездіяльність колишньої депозитарної установи ТОВ «Пірс», яка здійснювала обслуговування рахунку в цінних паперах правопопередника позивача - [PERSON] та яка, при позбавленні ліцензії на депозитарну діяльність у 2016 році, не передала до ПАТ «НДУ» документацію про рахунки, що обслуговувалися. Але і після того, як за позивачем у судовому порядку 05.07.2017 року було визнано право власності на 26036 акцій ПАТ «Турбоатом», депозитарна система не забезпечила облік прав позивача на вказані акції в депозитарному обліку. Конкретними професійними учасниками депозитарної системи від яких залежить вчинення певних дій, які призведуть до фіксування прав позивача на акції в депозитарному обліку є ПАТ «НДУ», який виконує на цей час функції Центрального депозитарія та ТОВ «МДЦ», яке є депозитарною установою, між якою та позивачем укладений договір про обслуговування рахунку в цінних паперах позивача. Проте, самостійно, без рішення суду, яке зобов`язувало би їх вчинити конкретні дії, спрямовані на відображення в депозитарній системі тих прав позивача на акції, які вже встановлені рішенням суду у справі 638/20958/16-ц, ПАТ НДУ та ТОВ «МДЦ» не здійснили. При цьому, ПАТ «НДУ» та ТОВ «МДЦ» в ході цієї судової справи не довели того, що відображення прав позивача на акції ПАТ «Турбоатом» в депозитарній системі можливо без здійснення ними тих дій, які зазначені у п. 4 та п. 5 останньої Заяви про зміну предмету позову. Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України» визначено, що власник рахунка у цінних паперах є особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України відкрито рахунок у цінних паперах. За ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, статтею 319 ЦК України визначено, що право власності здійснюється особою на власний розсуд. Відсутність належних дій з боку відповідачів значно звужує позивача у здійсненні ним права власності. Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про повне задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved