Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач подав заяву до відповідача про оспорювання батьківства. 19 серпня 2005 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського МУЮ. Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2014 року, яке набуло чинності 18.12.2014 року, шлюб було розірвано. У грудні 2014 року позивач від своєї співмешканки [PERSON] дізнався, що його колишня дружина у липні 2014 року народила дитину [PERSON], народження якої було зареєстровано в органах РАЦС м. Костянтинівка, та відповідно до ст.122 СК України, батьком дитини було записано позивача, так як на той час він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Позивач категорично не згоден з тим, що він є батьком дитини [PERSON] 2014 р.н. так як насправді він не є її батьком. Останній раз позивач бачився з Відповідачкою у 2008 році. У цьому ж році їх спільне проживання закінчилося і з того періоду навіть не розмовляв з нею не говорячи вже про те, щоб бачитися з нею. Це було встановлене в рішенні суду та відповідно до ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню. У 2012 році позивача було заарештовано і по теперішній час він відбуває покарання в ВК № 87 м. Горлівка. На побачення з позивачем відповідачка не приїздила, у позивача інша родина та з 2008 року мешкає однією сім'єю з [PERSON]. Позивач просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] [INFO] яка народилася у м. Костянтинівка, Донецької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила що дійсно [PERSON], [INFO] не є біологічною донькою [PERSON]. В судовому засіданні представник третьої особи орган опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації [PERSON], підтримала позовні вимоги позивача, не заперечували проти задоволення позову. Свідок [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що позивача та відповідача по справі знає. З позивачем з 2008 року вони мешкають однією сім'єю, та в них є спільна дитина. Про те що відповідачка [PERSON], записала батьком своєї дитини в свідоцтві про народження позивача, взнала від самої позивачки. Свідок [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що позивачку знає на протязі довгого часу. Зі слів позивачки свідок знає, що дитина [PERSON], [INFO] не є біологічною дитиною [PERSON]. Батько дитини інший чоловік. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, свідків суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2005 року, який зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 1063. Шлюб між сторонами було розірвано 08 грудня 2014 року, що підтверджується копією заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (а.с.8). 28 липня 2014 року народилась [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, в графі батько вказано «[PERSON]» (а.с.7). Згідно довідки № 21 від 04.03.2015 року виданою Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, [PERSON], [INFO], засуджений 30 квітня 2013 року Костянтинівським міськрайониим судом Донецької області за ст.121 ч.1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, під вартою перебуває з 27.12.2012 року (а.с. 19). Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню по наступним обставинам. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1-3 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказують на те, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалю рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 10 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved