Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 10.09.2018 року, він звернувся до приватного нотаріуса Кремінського нотаріального округу Луганської області Дашдамірова Е.А. за нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу належної йому квартири [ADDRESS], з наміром продати квартиру [PERSON] Але приватний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у останнього відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Також зазначив, що на підставі рішення Кремінського районного суду Луганської області від 07.12.2017 року за позовом [PERSON] до позивача було визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 05.03.2017 р. між позивачем та [PERSON], але вказане рішення було скасоване постановою апеляційного суду Луганської області від 16.05.2018 р. за апеляційною скаргою заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури, та ухвалено нове рішення, яким відповідачу [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] претендує на спірну квартиру, оскільки він сплатив позивачу 130 000,00грн. за продажу квартири. Отже, втрата правовстановлюючого документа на квартиру перешкоджає позивачу розпорядитися своєю власністю, чим порушуються його права. З урахуванням викладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання у справі були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання у справі був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою не заперечував проти позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Представник співвідповідача Кремінської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання у справі був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Дашдаміров Е.А. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання у справі був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, заперечень щодо позовних вимог не надав. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта (а.с.5-6). Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується відповіддю Кремінської районної ради Луганської області від 03.10.2018р. № 03-06-02/2481 (а.с. 28). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26.04.2017 р. № 85862796, право приватної власності на квартиру житлову за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на підставі договору купівлі-продажу, реєстр. № 347, посвідченого 04.02.1992 р. Кремінською державною нотаріальною конторою (а.с. 22). 10.09.2018 року листом за вих. № 3598/01-16 приватний нотаріус Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдаміров Е.А. відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 21). Згідно довідки Кремінської державної нотаріальної контори від 30.112018 року №368/01-16, видати дублікат договору купівлі-продажу від 04.02.1992р. за реєстр. № 347 неможливо у зв'язку із відсутністю його в архіві ДНК та переданням нотаріальних документів, станом до 1999 року включно, до Луганського обласного державного нотаріального архіву (а.с.52). Відповідно до відповіді Луганського обласного державного нотаріального архіву від 23.07.2018 р. № 751/01-20 договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS], посвідчений Кремінською ДНК Луганської області 04.02.1992р. за реєстровим № 347 до Луганського обласного державного нотаріального архіву, переміщеного до м. Старобільськ, не передавався, тому видати дублікат зазначеного договору не можливо (а.с. 23). Оціночна вартість квартири [ADDRESS] складає 161100,00, що підтверджується Звітом про оцінку майна № N04072018-002 від 04.07.2018 року (а.с. 12-20). Із встановлених обставин вбачається виникнення цивільно-правових відносин з приводу підтвердження права власності позивача на квартиру у зв'язку із втратою останнім правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що позивач [PERSON] втратив оригінал правовстановлюючого документа на належну йому квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], і не може отримати його дублікат, оскільки нотаріальна справа щодо вчинення вказаного договору не передавалася до Луганського обласного державного нотаріального архіву, внаслідок чого, підтвердити своє право власності на вказану квартиру позивач в позасудовому порядку не має можливості. Надані до справи у якості доказів копію рішення Кремінського районного суду Луганської області від 07.12.2017р. у справі № 414/2193/17 та копію постанови апеляційного суду Луганської області від 16.05.2018р. суд не бере до уваги, оскільки вказані докази не підтверджують обставин, що мають значення для справи та не стосуються предмета позову. При цьому суд бере до уваги, що сторонами не заперечувався факт отримання позивачем від відповідача у справі 130 000,00 гривень в рахунок оплати вартості спірної квартири, що свідчить про наявність у відповідача майнового інтересу щодо предмета спору та неможливість укладення договору купівлі-продажу щодо нього через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Частиною 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено визнання права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Згідно вимог ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки правовстановлюючий документ втрачений, а квартира була придбана позивачем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 04.02.1992 р. за реєстр. № 347 та право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, суд вважає, що право власності позивача на квартиру повинно бути захищено судом відповідно до ст. 392 ЦК України. На підставі викладеного, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачем не ставилося.

Outcome: approved