overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

25.03.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, про що суду надав відповідну заяву (а.с.14). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі (а.с.15). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 54 (а.с. 2). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2020 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

25.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем з 09.11.2013 року, який зареєстрований 09.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1695. Від шлюбу в сторін дітей немає. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. Зазначає, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Зі згоди позивача або представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 09.11.2013 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 09.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1695 (а.с. 4). Від шлюбу в сторін дітей немає. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. Встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі стягнути з відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

25.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різність поглядів на життя, несумісність характерів, втрати почуттів один до одного. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, строк для примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 31 липня 2010 року між позивачем та відповідачкою зареєстрований шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області складено актовий запис № 192, та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

25.03.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 20 липня 2017 року зареєстровано шлюб у Вінницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №123, від якого мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають несумісні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, втратили почуття довіри, поваги та любові, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, який отриманий ним 30 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 20 липня 2017 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №123 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 24.05.2019 року, актовий запис №44 (а.с. 8). Примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який підтримує позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд прийшов до висновку про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

25.04.1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Великокиріївської сільської ради за актовим записом № 1. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У зв'язку з тим, що подружнє життя у сторін не склалося, вони прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу. При цьому було вирішено, що діти проживатимуть з матір'ю, а батько братиме участь у їх вихованні та утриманні, оскільки він працездатний та може матеріально забезпечувати дітей. Однак при цьому батько бажає, щоб аліменти утримувались з нього на підставі рішення суду. Враховуючи вищенаведене позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким щомісячно стягувати з нього на користь [PERSON], 1983 року народження аліменти у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] 2004 року народження та [PERSON] 2000 року народження, відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с. 4) та копії свідоцтва про одруження (а.с.3) народилися в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Однак, на момент розгляду даної цивільної справи в суді згідно позовної заяви встановлено, що сторони проживають окремо, а в провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа з приводу розірвання шлюбу між ними. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки він працює та має можливість надавити дітям матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

25.04.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на житлове приміщення і свої доводи обґрунтовує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2012р. 19.04.1999р. вона зареєструвала у своєму будинку, як члена сім'ї, колишнього чоловіка доньки - [PERSON], який не мешкає у будинку з січня 2012року, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал суду не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 Житлового кодексу України, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення понад одного року. Так, у судовому засіданні встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.11.2012р. 19.04.1999р. позивач за проханням доньки, прописала у себе в будинку колишнього чоловіка доньки - [PERSON], [INFO]. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 17.02.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області від 16.04.2014р. за № 144 [PERSON] у вищевказаному будинку не мешкає з січня 2012року. Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратив право на житлове приміщення, оскільки не мешкає у зазначеному будинку понад одного року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

25.04.2014р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказавши, що [INFO] року після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка (Державний акт серії ВН № 00194 Н), розміром 3,20 га, він є спадкоємцем за заповітом та своєчасно прийняв спадщину. Проте через розбіжності у записах про розмір спадкової земельної ділянки у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, не може реалізувати право на нотаріальне оформлення спадщини, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку. Позивач [PERSON] в письмовій заяві до суду заявлені вимоги підтримав, просила їх задовольнити (а.с.17). Представник відповідача - Шиманівської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути за його відсутності, вимоги позову визнав повністю (а.с.22). Судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с. 6), відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку, розміром 3,20 га, розташованої на території Шимінівської сільської ради, що посвідчується Державним актом на право власності на землю серії ВН № 063384, виданим Теплицькою РДА (а.с. 8), спадкоємцем якої за заповітом є позивач [PERSON] (а.с. 7), який своєчасно прийняв спадщину. Державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у оформленні спадщини після померлої [PERSON] ( а.с. 14), через розбіжності у правовстановлюючих документах на земельну ділянку відомостей щодо її розміру, яка відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку становить 3,2023 га (кадастровий номер земельної ділянки: 0523788000:01:000:0084) (а.с. 10). Спірні правовідносини регулюються: - ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту може бути визнання права; - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.1 ст.1225 ЦК України, за якою право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; - п. «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Оскільки [PERSON], являючись спадкоємицем після померлої [PERSON], прийняв спадщину, до складу якої входить право власності на земельну ділянку, розміром 3,2023 га, розташованої на території Шиманівської сільської ради, яке спадкодавиця набула за життя, однак у виданих документах допущені розбіжності у записах про розмір спадкової земельної ділянки, то з метою захисту законних прав позивачки на спадщину необхідно визнати за ним в порядку успадкування право власності на цю спадкову земельну ділянку, так як інший спосіб набути право власності у позивача відсутній.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

25.04.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 22.09.2007 року в Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 443. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22.09.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені в жовтня 2012 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.09.2007 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в жовтні 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

25.04.2014р. [PERSON] звернулась до суду з заявою, вказуючи, що з жовтня 1991 року до 02.03.2014 року вона і [PERSON] проживали однією сім'єю в [ADDRESS], при цьому були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, але через відсутність юридично встановленого факту проживання з [PERSON] однією сім`єю, вона не може реалізувати своє право на спадщину. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила встановити факт її проживання з [PERSON], який помер [INFO], однією сім`єю без шлюбу. Представник Погребищенської міської ради заявлені вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Свідок - [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт проживання заявниці однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе, заяву задовольнити повністю з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 4), що підтверджується свідченнями свідка [PERSON], письмовими свідченнями свідка [PERSON] (а.с. 24), заявниця також здійснила його поховання, зберігає та використовує після його смерті речі повсякденного вжитку та документи померлого. Дані правовідносини регулюються п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

25.04.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18.12.2009 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2009 року. Сторони з грудня 2013року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved