Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

25 жовтня 2016\~ року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,\~ що 06 лютого 1993\~ року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області (актовий запис №12). Від шлюбу мають сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім та самостійним. З червня 2014 року позивач та відповідач припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки, так як взаємовідносини як подружжя перестали існувати з ініціативи відповідача. Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, приводом для руйнування сімейних стосунків стало те, що відповідача було засуджено вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2012 року за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до 14 років позбавлення волі. У подальшому відповідача було звільнено від відбування покарання за станом здоров'я на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року. Весь час засудження позивач чекала відповідача та намагалася зберегти сім'ю. У кінці травня 2014 року відповідач повернувся додому, а згодом, в червні 2014 року, з його слів, виїхав на лікування до АР Крим, після чого позивач його більше не бачила та взагалі не знає про нього нічого, стосунків вони не підтримували та не підтримують. Згодом відповідача було оголошено у розшук та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.07.2014 року було скасовано ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року про звільнення відповідача від відбування покарання за хворобою. З червня 2014 року та й до теперішнього часу відповідач перебуває у розшуку, за місцем реєстрації свого проживання не з'являвся, жодних відомостей про себе не сповіщав, стосунків з сім'єю не підтримував. У зв'язку з викладеним, позивач вважає, що шлюб припинив своє існування. На теперішній час вже сплинуло більше двох років та за цей час позивач зустріла іншу людину, з якою бажає створити сім'ю та укласти офіційний шлюб. Позивач вважає, що відновлення та збереження сім'ї є неможливим та на теперішній час шлюб між ними існує лише юридично. Спору щодо поділу майна між ними на теперішній час не існує. \~ \~ \~ Позивач [PERSON],\~ у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], належним\~ чином повідомлений,\~\~ у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності , не надавав. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача,\~ суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надала: копію свідоцтва про шлюб\~ серії IV-КИ № 421417 від 06/02/1993\~\~ року, виданий Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис №\~\~\~ 12\~ (а.с. 5), свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії VI-КИ № 476180 виданий 17 вересня 1993 року . \~ \~ \~ \~Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про залишення\~\~ прізвища, яке вона мала до укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення\~\~ прізвища\~ позивача\~ «Мала ».\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved