Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

26 листопада 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якій просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20\~521, 15 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 19.12.2016 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №UO1.198.73026. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 11\~510, 00 грн. зі сплатою 11, 51% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно Кредитного договору, в свою чергу відповідач належним чином зобовязання не виконую внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 24.10.2018 року складає 20\~521, 15 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Представник позивача,[PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.10.2018 року, в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила суд провести розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 19 грудня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №UO1.198.73026. (а.с. 7-9, 10, 11) Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 11\~510, 00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 48 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок. (п.1.2. Договору) Пунктом 1.3. договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 11.5100% річних від залишкової суми кредиту. Пункт 3.3. та 3.3.1 встановлює відповідальність позичальника, а саме позичальник сплачує (штрафні санкції), що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0, 15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0, 65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 11\~510, 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №UO1.198.73 від 19 грудня 2016 року та меморіальним ордером від 20 грудня 2016 року. (а.с. 12, 13) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Представник позивача вказує, що відповідач не виконує в повному обсязі зобовязання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 24.10.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 20\~521, 15 грн., з яких: основний борг 6\~885, 66 грн., прострочений борг 2\~745, 40 грн., прострочені проценти 1\~750, 79, строкові проценти 12, 15 грн., пеня 9\~127, 15 грн. (а.с. 15) Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 13 серпня 2018 року на адресу [PERSON] було направлено Вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань, яка не була виконана позичальником. (а.с. 22) Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до меморіального ордеру від 19.11.2018 року у сумі 1 762, 00 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного і

Outcome: approved