Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

24 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до КП «ЖГ Кіровського району» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на слідуючи обставини. Позивачка є власником 1 / 2 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Власником іншої 1 / 2 частини квартири є сестра позивачка- третя особа по справі [PERSON]. Квартира розташована на 4 поверсі чотириповерхового будинку. Покрівля та система водовідводу липневих стоків покрівлі будинку прийшли в незадовільний стан, внаслідок чого протягом більш 10 років регулярно протікає покрівля , затоплюючи її квартиру. З 2004 року вона та члени її сім'ї неодноразово звертались до КП «ЖГ Кіровського району» Дніпропетровської міської ради та до управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з даного приводу. Однак вони отримували лише формальні відписки. 7 квітня 2015 року, в результаті бездіяльності відповідача КП «ЖГ Кіровського району», під час зливи, квартира позивачки була залита, внаслідок чого було пошкоджено її майно. Вартість відновлювально-ремонтних робіт складає 114\~308 грн. 81 коп. Позивачка просила винести рішення про стягнення на її користь вказаної суми з відповідача КП «ЖГ Кіровського району», а також стягнути моральну шкоду в сумі 50\~000 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1643 грн. 09 коп. В процесі розгляду справи по суті представником позивачки позовна заява уточнена. Представник позивачки просив стягнути на користь позивачки вказані суми солідарно з відповідача КП «ЖГ Кіровського району» та з співвідповідача, залученого до справи в процесі розгляду справи за клопотанням представника позивачки - Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Вказані уточнені позовні вимоги підтримані в судовому засіданні представником позивачки. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, вважали його безпідставним, оскільки їх вини у завданні шкоди позивачці немає, та у звязку з тим, що позивачкою не надано суду належних доказів. Третя особа по справі- Міхайлова І.І. в судове засідання не зявилась, завчасно надала суду заяву про згоду з позовом та розглядом справи у її відсутність (а.с.70). Суд, заслухав сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Позивачка [PERSON] є власником 1 / 2 частини квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджено договором дарування від 21 травня 2005 року, посвідченого належним чином в нотаріальному порядку (а.с.8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9), технічним паспортом (а.с.10-12). Цими ж документами підтверджується, що власником іншої 1 / 2 частини квартири є сестра позивачка- третя особа по справі [PERSON]. Квартира розташована на 4 поверсі чотириповерхового будинку. Як видно із звернень члена сім'ї позивачки- Аршиніченко [PERSON] (а.с.13-16, 19,20, 22, 27, 29-32, 36,), та мешканців вказаного будинку (а.с.34) вони систематично, з 2004 року, звертались до відповідачів та до Дніпропетровської міської ради з приводу того, що покрівля та система водовідводу липневих стоків покрівлі будинку прийшли в незадовільний стан, внаслідок чого протягом більш 10 років регулярно протікає покрівля, затоплюючи квартиру позивачки та інших мешканців. Однак фактично дій по здійсненню ані капітального, ані поточного, часткового ремонту, здійснено не було. На вказані звернення давались письмові відповіді (а.с.17,18, 21, 23, 24,28, 33), при цьому факти, вказані у зверненнях, не заперечувались, вони підтверджені актами (а.с.25, 26,35,37), з яких зокрема видно, що покрівельні роботи на будинку виконані з грубими порушеннями технології виконання робіт, внаслідок чого виникають залиття, руйнування будинку, пошкодження майна квартири позивачки. Факт конкретного залиття квартири позивачки та пошкодження майна підтверджується відповідним актом обстеження приміщення квартири від 09 червня 2015 року. Технічний стан квартири позивачки визначений технічним висновком експерта [PERSON] (а.с.55-66). Суд визнає доказаним, що внаслідок бездіяльності відповідачів: КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, як балансоутримувача будинку, та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, як розпорядника коштів, позивачці було завдано матеріальної шкоди. Як видно із звернень до відповідачів члена сім'ї позивачки та мешканців будинку, ними ставились питання не тільки з питання виконання капітального ремонту будинку, а і поточного. Відповідачі обмежились письмовими відповідями, зміст яких фактично зведений до відсутності фінансування. В той же час, дій на виконання будь-яких ремонтних робіт, які б унеможливили залиття квартири позивачки, не було здійснено, всупереч обовязкам належного утримання та обслуговування будинку. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 76 від 17.05.2005р. передбачено огляд житлових будинків та окремих квартир, у разі аварій і пошкодження майна мешканців (п.2.2.1). відповідно до п.2.3.5 Правил, облік заявок про аварії ведеться у спеціальному журналі. Виявлені при огляді несправності і роботи з їх усунення записуються в журнал. Відповідно до п.2.3.6 Правил у разі залиття квартир складається відповідний акт, форма якого затверджується вказаним наказом № 76. Відповідачі порушили п.2 ст. 24 ЖК України, оскільки вони повинні забезпечувати схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, контролювати додержання громадянами правил користування приміщеннями, утримання жилого будинку та при домової території. Обовязок відповідачів дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою передбачається статтею 175 ЖК України. Згідно ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Згідно положення про управління житлового господарства метою його діяльності є забезпечення задовільних умов життєдіяльності мешканців району, створення сприятливих умов для функціонування житлового фонду усіх форм власності. Завданнями управління є забезпечення організації благоустрою території району та координація роботи комунальних підприємств району в частині утримання та ремонту об'єктів житлового фонду району. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час, позивачка, на підтвердження своїх позовних вимог стосовно стягнення матеріальної шкоди, надала суду кошторисний розрахунок вартості обєкту будівництва на ремонтні роботи в квартирі (а.с.39-54), згідно якого розмір вартості складає 114\~308 грн. 81 коп. Однак, суд не може визнати вказане належним доказом. Кошторисний розрахунок виконано представником ТОВ «СМУ-1» 28 травня 2015 року, в той час, як у вказаного виконавця закінчився 20 травня 2015 року строк дії ліцензії № 516351 (а.с.42), виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області щодо господарської діяльності, яка повязана із створенням обєктів архітектури. Стороною позивача суду надано поновлену ліцензію з 10 серпня 2015 року (а.с.109). Саме на це вказували у письмових запереченнях представники відповідачів. Суд, в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, неодноразово звертав увагу представника позивачки про сприяння всебічному та повному зясуванню обставин справи, повторно розяснював процесуальні права, в тому числі щодо можливості призначення повторного дослідження та визначення вартості обєкту будівництва, попереджав про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Представником позивача, який вважав отриманий доказ належним доказом, вказане ігноровано. Суд звертає увагу, що в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України в судових засідання також розяснювалось право на клопотання про залучення до справи інших співвідповідачів. Представником позивача було заявлено клопотання лише про залучення в якості співвідповідача Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, відмовившись від залучення інших осіб в якості співвідповідача. Суд в такому разі позбавлений можливості залучити інших співвідповідачів до справи і не може виходити за рамки заявлених вимог. За таких умов, суд відмовляє в задоволенні вимог стосовно стягнення матеріальної шкоди. Позивач також просила суд стягнути на її користь з відповідачів моральну шкоду. Такі вимоги позивача ґрунтуються на законі. Безспірно встановлено, що неодноразовим залиттям квартири позивачці спричинена моральна шкода. Наявність обєктивних фактів залиття та завдання матеріальної шкоди позивачці, свідчить беззаперечно про завдання позивачці і моральних переживань, стресів.Це призвело до її моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, незручностей, вимушеності проживати в пошкодженій квартирі, неможливості здійснення ремонту за власний рахунок, необхідності звертатися до суду за захистом порушеного права. Порушення прав позивачки триває дійсно протягом більш ніж десяти років. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує і принципи розумності та справедливості і приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в розмірі 10000 гривень. Судові витрати позивачці повинно стягнути з відповідачів у відповідності до ст.88 ЦПК України. Оскільки позов задовольняється лише в частині стягнення моральної шкоди, то належить стягнути суму сплачену позивачкою- 500 грн. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: partial