Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

26 березня 2021 року позивач Орган опіки та піклування міста Івано-Франківська звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що в поле зору працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради потрапив малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що 06 січня 2020 року хлопчик через залишення свого місця постійного проживання доставлений працівниками поліції до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Поліцією за даним фактом на матір складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження в адміністративній справі закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідач має статус одинокої матері, працює контролером у Комунальному підприємстві «Електроавтотранс» Івано-Франківської міської ради з 24 січня 2020 року. За місцем роботи [PERSON] протягом останнього часу роботи на підприємстві порушень трудової та фінансової дисципліни не допускала. Відповідач переїхала з міста Києва у 2018 році після придбання житла у місті Івано-Франківськ. Родичів у місті Івано-Франківськ у неї немає. З 22 лютого 2020 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Службі у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Підставою перебування дитини на обліку є ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Хлопчик проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За інформацією Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 17 серпня 2020 року та від 05 жовтня 2020 року, матір відвідувала сина по суботах, бо стверджувала, що працює, тому в інші дні приходити до сина не могла. Вона періодично телефонувала у заклад, цікавилась станом здоров`я та поведінкою [PERSON] , з сином спілкувалась за допомогою відео-зв`язку у системі обміну повідомленнями «Вайбер». За результатами проведеної психологом центру діагностики сімейних відносин встановлено, що найбільш привабливим персонажем для [PERSON] є матір, з якою хлопчик дуже хоче проводити час; значення сім`ї в світі дитини є надмірно велике; дитині притаманна скритність, недовіра до світу, настороженість; у досліджуваного діагностовано потребу в турботі та догляді; [PERSON] насторожений по відношенню до оточуючого світу, присутня внутрішня напруга та надмірна зацікавленість побаченими явищами. Дитина перебувала у Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей понад 9 місяців, оскільки матір [PERSON] щомісяця у своїх письмових поясненнях зобов`язувалась забрати сина додому, однак відповідних заяв не писала. Тільки 22 вересня 2020 року матір [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей із заявою про повернення сина з Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації їй на виховання. А вже 02 жовтня 2020 року матір знову звернулась до Служби у справах дітей із заявою про тимчасове влаштування [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя у зв`язку з необхідністю вирішення тимчасових труднощів. У зв`язку із хворобою матері та карантинними заходами у Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації [PERSON] повернуто матері на виховання 23 жовтня 2020 року. Ввечері 04 листопада 2020 року працівниками поліції хлопчик був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» через те, що матір залишила його самого у квартирі. За даним фактом матір було притягнено до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. За заявою матері та у зв`язку з необхідністю вирішення тимчасових труднощів з 10 листопада 2020 року [PERSON] був влаштований у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] терміном на 3 місяці. 12 лютого 2021 року на засіданні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради прийнято рішення про продовження строку перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя ще на 3 місяці. У своїх письмових поясненнях від 29 січня 2021 року патронатний вихователь вказує, що коли хлопчик потрапив до неї у сім`ю він був брудний, одяг несвіжий, дуже часто капризував, плакав, лінувався і не любив ходити в душ та туалет. У гостях [PERSON] міг собі дозволити вдарити іншу дитину. За час перебування хлопчика у сім`ї патронатного вихователя він став більш спокійним, дружнім, в гостях веде себе гарно, допомагає [PERSON] у приготуванні їжі. [PERSON] навчився рахувати і писати до «20», самостійно складати пазли, розстеляти та застеляти ліжко, складати власні речі, прибирати за собою після прийому їжі, гри, навчання, почав акуратно розмальовувати малюнки та вчиться каліграфії у спеціальному зошиті для дошкільнят. А також хлопчик любить співати, танцювати та часто згадує про маму. За результатами роботи з сім`єю [PERSON] встановлено, що впродовж періоду перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя мати неналежним чином виконувала умови договору про патронат над дитиною від 30 жовтня 2020 року № 03, стороною якого вона є. Крім того, [PERSON] неналежним чином співпрацювала з патронатним вихователем, працівниками Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей стосовно вирішення питання про забезпечення прав та інтересів дитини, подолання складних життєвих обставин. Працівниками Служби у справах дітей та міського центру соціальних служб систематично проводились бесіди з матір`ю щодо необхідності створення належних умов для повернення дитини додому, про зміну робочого графіка, що надасть можливість здійснювати повноцінний догляд за дитиною, про забезпечення сина речами першої необхідності. Неодноразово в телефонному режимі матір дитини запрошувалася в Службу у справах дітей на бесіду (за узгодженим напередодні часом та датою), проте вона не з`являлася. Також працівники Служби у справах дітей неодноразово відвідували [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] , однак матері вдома не було, хоча завжди у телефонному режимі вона була повідомлена про дату та час візиту. На телефонні дзвінки відповідач не відповідала. Відповідно до інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16 січня 2021 року № 9/49-29, сім`я перебуває під соціальним супроводом з 15 січня 2021 року. За час супроводу матір офіційно працевлаштована у Комунальному підприємстві «Електроавтотранс» на посаду контролера-касира, частково покращено санітарно-гігієнічні умови проживання, надано гуманітарну допомогу одягом та речами першої необхідності для дитини, складено лист-клопотання в Департамент освіти та науки щодо влаштування [PERSON] в дошкільний навчальний заклад. З [PERSON] проводилась робота щодо формування навиків догляду за дитиною, підвищення виховного потенціалу, потреби у спілкуванні з сином та участі у його житті, проведено бесіди щодо покращення емоційного мікроклімату в сім`ї, дотримання санітарно-гігієнічних умов проживання, ведення здорового способу життя та профілактики шкідливих звичок, щодо кола спілкування матері, планування бюджету та раціонального використання коштів, погашення заборгованості у банку. Матері рекомендовано змінити робочий графік з метою налагодження тісного зв`язку з сином та належним виконанням батьківських обов`язків. За сприянням Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для сім`ї придбано диван та комп`ютерний стіл. Надано рекомендації щодо ефективних методів виховання дитини, недопущення фізичного покарання та вживання нецензурної лексики, налагодження стосунків між матір`ю та сином. За час перебування дитини в Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та в сім`ї патронатного вихователя мати рідко відвідувала дитину, не цікавилась його життям та потребами, не проявляла особливої зацікавленості щодо долі сина, не докладала зусиль для повернення дитини в сім`ю, оскільки основною метою [PERSON] (з її слів) було погашення боргу перед банком. Проте заборгованість мати погашала нерегулярно. Відповідач часто ігнорувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, на телефонні дзвінки не відповідала, від запропонованої зміни в графіку роботи мати відмовилась. Незважаючи на проведену роботу, виховний потенціал матері залишився на низькому рівні, мати не може самостійно вирішувати власні проблеми та здійснювати належний догляд за дитиною. [PERSON] не завжди виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, посилаючись на зайнятість, не бажала самостійно вирішувати власні проблеми з метою задоволення потреб та інтересів дитини, знаходила різні виправдання за свою бездіяльність. 28 січня 2021 року працівниками Служби у справах дітей надіслано [PERSON] лист-повідомлення про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] та попереджено про встановлену законодавством України відповідальність батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків. Проте і на цей раз позитивних змін в поведінці матері не відбулося. 29 січня 2021 року працівником Служби у справах дітей спільно з методистом Центру практичної психології та соціальної роботи Департаменту освіти та науки проведено бесіду з дитиною [PERSON] . У ході бесіди з`ясовано, що хлопчик комфортно почувається в сім`ї патронатного вихователя, здобув багато нових соціальних навиків. Він має психологічний зв`язок з мамою, що є нормою для такого віку. Дитина немає спогадів про спільні проведені з мамою свята (не проговорює події). Однак, враховуючи вік дитини (6 років), він не може достатньо сформулювати свою думку. З 20 січня 2021 року фахівцем із соціальної роботи здійснено три візити в сім`ю за адресою проживання відповідача, однак матері вдома не було і дверей ніхто не відчинив, телефонні дзвінки [PERSON] відхиляла. 29 січня 2021 року вдалось зв`язатися з матір`ю в телефонному режимі, яка повідомила про небажання повертати сина з патронатної сім`ї та займатись його вихованням. Матері в черговий раз рекомендовано змінити ставлення до малолітнього [PERSON] , займатись його вихованням, створити належні побутові умови, більше спілкуватись з сином та брати участь у його житті. Однак [PERSON] ігнорувала телефонні дзвінки та рекомендації фахівця із соціальної роботи. Відповідача запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, що відбулося 03 лютого 2021 року, але вона не з`явилася (у телефонній розмові повідомила, що має погане самопочуття, але до лікаря за медичною допомогою не зверталася). Працівниками Служби у справах дітей неодноразово здійснювались телефонні дзвінки до [PERSON] з метою запрошення її в службу у справах дітей для надання письмових пояснень щодо даного питання, однак вона не з`являлася, хоча попередньо узгоджувались час та дата зустрічі. 09 лютого 2021 року працівниками Служби у справах дітей надіслано [PERSON] запрошення з повідомленням про вручення на засідання комісії з питань захисту прав дитини. 17 лютого 2021 року листом її поінформовано про прийняте рішення комісією з питань захисту прав дитини від 03 лютого 2021 року та попереджено, що у разі повторної відсутності без поважних причин рішення про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] може бути прийнято без її участі. Однак матір на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася. 17 лютого 2021 питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини без участі [PERSON] . За результатами розгляду прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Підсумовуючи результати соціальної роботи з сім`єю [PERSON] , вбачається свідоме ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . Незважаючи на те, що матір [PERSON] працевлаштована, отримує заробітну плату, є власником кімнати у гуртожитку, малолітній [PERSON] проживав з нею тільки 18 днів. Решту часу хлопчик перебував у Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та у сім`ї патронатного вихователя. Всі спроби змінити ставлення матері [PERSON] до виховання сина та відновлення у неї батьківського потенціалу не дали результату. За таких обставин позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 (однієї чверті) доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, пояснила, що вона бажає виховувати сина самостійно, намагається це робити, проте усі надані їй рекомендації не виконала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 07 листопада 2014 року серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до наказу № 044 від 22 лютого 2020 року Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, взято на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (а.с.12). Відповідач [PERSON] , [INFO] , має статус одинокої матері, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, оскільки відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15). Директором Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей складено результати соціально-психологічного діагностування [PERSON] , [INFO] (а.с. 16-18). 05 листопада 2020 року Головним управлінням національної поліції в Івано-Франківській області була дана відповідь начальнику Служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради стосовно повідомлення від 04 листопада 2020 року про те, що по [ADDRESS] плаче дитина віком 6-ти років (а.с.19). Комунальним підприємством «Електроавтотранс» дана характеристика на [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] протягом останнього часу роботи на підприємстві порушень трудової та фінансової дисципліни не допускала (а.с.20-21). 22 вересня 2020 року [PERSON] зверталася із заявою до Начальника служби у справах дітей про повернення на виховання в рідну сім`ю її сина [PERSON] (а.с.22). 02 жовтня 2020 року відповідача зверталася із заявою до Начальника служби у справах дітей про сприяння у тимчасовому влаштуванні її сина у патронатну сім`ю (а.с.23-24). 29 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було прийнято рішення № 1138 про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с.25-26). 12 лютого 2021 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було прийнято рішення № 194 про продовження терміну перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] строком на три місяці (а.с.27). 29 січня 2021 року патронатним вихователем [PERSON] були дані письмові пояснення Начальнику служби у справах дітей, відповідно до яких хлопчик потрапив до неї у сім`ю брудний, одяг був несвіжий, дуже часто капризував, плакав, лінувався і не любив ходити в душ та туалет. У гостях [PERSON] міг собі дозволити вдарити іншу дитину. За час перебування хлопчика у сім`ї патронатного вихователя він став більш спокійним, дружнім, в гостях веде себе гарно, допомагає [PERSON] у приготуванні їжі. [PERSON] навчився рахувати і писати до «20», самостійно складати пазли, розстеляти та застеляти ліжко, складати власні речі, прибирати за собою після прийому їжі, гри, навчання, почав акуратно розмальовувати малюнки та вчиться каліграфії у спеціальному зошиті для дошкільнят, також любить співати, танцювати та часто згадує про маму (а.с. 28-32). 30 жовтня 2020 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, [PERSON] , патронатним вихователем, [PERSON] , законним представником, був укладений договір про патронат над дитиною № 03 (а.с.33-36). Відповідно до інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16 січня 2021 року № 9/49-29, сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 15 січня 2020 року. За час супроводу матір офіційно працевлаштована у Комунальне підприємство «Електроавтотранс» на посаду контролера-касира, частково покращено санітарно-гігієнічні умови проживання, надано гуманітарну допомогу одягом та речами першої необхідності для дитини, складено лист-клопотання в Департамент освіти та науки щодо влаштування [PERSON] в дошкільний навчальний заклад. З [PERSON] проводилась робота щодо формування навиків догляду за дитиною, підвищення виховного потенціалу, потреби у спілкуванні з сином та участі у його житті, проведено бесіди щодо покращення емоційного мікроклімату в сім`ї, дотримання санітарно-гігієнічних умов проживання, ведення здорового способу життя та профілактики шкідливих звичок, щодо кола спілкування матері, планування бюджету та раціонального використання коштів, погашення заборгованості у банку. Матері рекомендовано змінити робочий графік з метою налагодження тісного зв`язку з сином та належним виконанням батьківських обов`язків. За сприянням Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для сім`ї придбано диван та комп`ютерний стіл. Надано рекомендації щодо ефективних методів виховання дитини, недопущення фізичного покарання та вживання нецензурної лексики, налагодження стосунків між матір`ю та сином (а.с.37-38). 28 січня 2021 року працівниками Служби у справах дітей надіслано [PERSON] лист-повідомлення про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] та попереджено про встановлену законодавством України відповідальність батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.39-40). 29 січня 2021 року працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради складено протокол бесіди з дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Як вбачається з інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02 лютого 2021 року № 17/49-20, з 20 січня 2021 року фахівцем із соціальної роботи здійснено три візити в сім`ю [PERSON] за адресою проживання, однак матері вдома не було і дверей ніхто не відчинив, телефонні дзвінки [PERSON] відхиляла. 29 січня 2021 року вдалось зв`язатися з матір`ю в телефонному режимі, яка повідомила про небажання повертати сина з патронатної сім`ї та займатись його вихованням. Матері в черговий раз рекомендовано змінити ставлення до малолітнього [PERSON] , займатись його вихованням, створити належні побутові умови, більше спілкуватись з сином та брати участь у його житті. Однак [PERSON] ігнорувала телефонні дзвінки та рекомендації фахівця із соціальної роботи (а.с.42). 09 лютого 2021 року працівниками Служби у справах дітей надіслано [PERSON] запрошення з повідомленням на засідання комісії з питань захисту прав дитини на 13.00 годину 17 лютого 2021 року (а.с.43). Згідно витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 03 лютого 2021 року, рекомендовано виконавчому комітету Івано-франківської міської ради прийняти рішення про продовження строку перебування [PERSON] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] на 3 місяці (а.с.44-47). Відповідно до копії Витягу з протоколу № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 17 лютого 2021 року про надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради рекомендовано позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.48-52). Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 11 березня 2021 року за №368 про розгляд питань органу опіки та піклування вирішено надати висновок Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.53, 54-58). 10 січня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 02 лютого 2021 року, 03 лютого 2021 року, 08 лютого 2021 року, 11 лютого 2021 року, 11 лютого 2021 року, 12 лютого 2021 року складено акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] (а.с.59-61). Згідно частин першої-другої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно частини четвертої статті 164 Сімейного кодексу України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідач не піклується про свою малолітню дитину, не забезпечує дитині необхідного виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу свого сина, не створює умов для отримання сином освіти, тобто ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню сина. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід позбавити батьківських прав матір [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Правилами частин другої-третьої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у неї на утриманні, окрім сина [PERSON] , [INFO] , інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач офіційно працевлаштована. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 (однієї чверті) доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 26 березня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 164, 165, 166, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved