Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

25 квітня 2016 року представник ТОВ «Одісей Моторс» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) в якій просив стягнути з останнього заборгованість, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 жовтня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого позивач передав відповідачу у власність бурову установку YHD-2000S, що була в експлуатації (далі - товар), вартість якої була узгоджена та складала 140000 гривень 00 копійок (далі - договір). Однак відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь кошти з урахуванням інфляції та неустойки у розмірі 423632 гривень 66 копійок, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 6354 гривень 49 копійок. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі, і у випадку неявки відповідача розглянути справу заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим судом 28 листопада 2016 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі від 19 травня 2016 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 38-39). Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами. 23 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір (а.с. 6-8). Відповідно до акту прийому-передачі від 23 жовтня 2014 року №221/10 позивач надав відповідачу товар (а.с. 9). З листа-вимоги від 06 вересня 2016 року № 34 вбачається, що позивач направив відповідачу вимогу щодо повернення товару та сплатити неустойки або сплатити вартості товару (а.с. 68). 05 жовтня 2016 року відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120161602900000358, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України щодо заволодіння відповідачем товару шляхом шахрайства (а.с. 85). Сторони визначили порядок оплати вартості товару, згідно яким, відповідач на протязі 15 календарних днів з моменту підписання договору, повинен сплатити частину вартості товару у сумі 42000 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 7000 гривень 00 копійок. Та на протязі 60 календарних днів з моменту підписання договору іншу частину вартості товару у сумі 98000 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 16333 гривень 00 копійок (п. 3.1 договору). Право власності на товар переходить до відповідача з моменту здійснення відповідачем повної оплати вартості товару (п. 4.3 договору). У раз порушення відповідачем пункту 3.1. договору, відповідач зобовязується повернути товар позивачу на протязі 7 календарних днів. У разі неповернення товару відповідач зобовязується виплачувати позивачу неустойку у розмірі 600 гривень 00 копійок у тому числі ПДВ 100 гривень 00 копійок, за кожен день прострочення повернення товару (п. 6.2 договору). Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.1, 2, 3 ст. 692 ЦК України). Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд задовольняючи позов виходить з таких мотивів. Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм ЦК України, договору, суд констатує, що відповідачем було порушено істотні умови договору, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості та отримання сплатити певної грошової суми за договором. Позивач не може реалізувати своє право на повернення товару згідно п.6.2 договору, тому має право вимагати оплати за товар. Відповідач належним чином взяті на себе зобовязання за договором не виконував, у звязку з чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 423632 гривень 66 копійок, яка складається з суми: невиконаного грошового зобовязання 140000 гривень 00 копійок; інфляції 64632 гривень 66 копійок; неустойки 219000 гривень 00 копійок. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції та неустойки. Вирішуючи справу

Outcome: approved