Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

25.02.2019 заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Спруцко В.І.., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт проживання [PERSON] на території України. Ухвалою судді від 06.03.2019 відкрито провадження у даній справі. Заява мотивована тим, що він, [PERSON] , народився [INFO] у с. Уч-Арал Алакульського району Талди-Курганської області Казахської РСР. Його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, та карткою Форми № 1 «заява про видачу паспорту громадянина СРСР» від 16.06.1993. У вересні 1983 року він разом із матір`ю переїхав з Казахської РСР на постійне місце проживання до [ADDRESS] . У тому ж році він пішов навчатися до першого класу Портівської ЗОШ Мангушського р-ну Донецької області. З 1983 року по теперішній час він і його сім`я проживають за зазначеною адресою, що підтверджується висновком Мангушського РВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 09.11.2018, витягом з погосподарської книги № 21 Мелекінської сільської ради, довідкою Портовської ЗОШ І-ІІІ ст № 30 від 09.07.2018, довідкою Мелекінської сільської ради № 939 від 24.07.2018, актом депутата Мелекінської сільської ради [PERSON] від 06.02.2019 та архівною довідкою ДВНЗ «ПДТУ» № 76/56-53 від 07.02.2019. У 1991 році він закінчив Портовську ЗОШ, а з 1991 по 1993 роки навчався у ПТУ № 1 м. Маріуполя. З 1994 по 1996 роки він проходив службу у лавах Збройних сил України та знаходився на обліку у Першотравневому районному військовому комісаріаті з 30.07.1996 по теперішній час, що підтверджується відповіддю Першотравневого РВК № 10/626/1 від 05.02.2019. 16.06.1993 він отримав паспорт громадянина СРСР серії ХХІІ- [NUMBER] , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Донецькій області, у 1998 році він його, а також свідоцтво про народження втратив у громадському транспорті м. Маріуполя. Для отримання взамін втраченого паспорту до Міграційної служби він не звертався. Працював завжди по найму у приватних осіб, у зв`язку з чим документи, що пісвідчують його особу, не були потрібні. У серпні 2018 року він звернувся до МУ Апарат акима Алакульського р-ну Республіки Казахстан та отримав повторне свідоцтво про народження № [NUMBER] . У жовтні 2018 він звернувся до Мангушського районного відділу державної міграційної служби України ГУ у Донецькій області для отримання паспорту громадянина України, була проведена процедура встановлення особи та встановлено його особу, але не встановлено його належність до громадянства України, про що було надано висновок від 09.11.2018 та відповідь № 56-5791 від 06.10.2018, в якій йому було рекомендовано звернутися до суду. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ \~ \~ \~ \~Так, у відповідності до свідоцтва про народження № [NUMBER] , зареєстрованого ГУ Апарат аким Алакульського району Республіки Казахстан, виданого повторно 17.08.2018, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-5). \~ \~ \~ \~Згідно з Формою № 1, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Уч-Арал, Алакульський район, Талди-Курганська область, КазРСР, проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії ХХІІ- [NUMBER] від 16.06.1993 (а.с. 6). Згідно висновку за результатами проведення процедури встановлення особи від 03.11.2018, встановлено особу [PERSON] та не встановлено належність до Громадянства України (а.с. 7). Згідно погосподарської книги № 21 за 1986-1990 роки, у будинку [ADDRESS] у зазначеий період проживав [PERSON] (а.с. 11-13). Згідно довідки-підтвердження № 30 від 09.07.2018, виданої Портовською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Мангушської РДА Донецької області, [PERSON] , 1975 року народження, дійсно навчався в Портовській ЗОШ з 1983 по 1991 роки (а.с. 14). У відповідності до довідки виконкому Мелекінської сільської ради Мангушського р-ну Донецької області № 939 від 24.07.2018, [PERSON] , [INFO] , з 1994 після призову до лав збройних сил України не був зареєстрований на території Мелекінської сільської ради та на квартирному обліку не стояв (а.с. 15). Згідно з актом щодо встановлення фактичного місця проживання № 5 від 11.02.2015, складеного комісією у складі депутата Мелекінської сільської ради Чубарової В.І. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 1983 року проживає [PERSON] , [INFO] , та ї син [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Як вбачається з архівної довідки № 76/56-53 від 07.02.2019, виданої ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», [PERSON] дійсно навчався в ПТУ № 1 (денне відділення) з 01.09.1991 по 09.06.1993 (а.с. 17). Згідно з листом Першотравневого районного військового комісаріату Донецької області № 10/626/1 від 05.02.2019, [PERSON] перебуває на військовому обліку Першотравневого РВК з 30.07.1996 по теперішній час (а.с. 18). Відповідно до листа Мангушського районного відділу ГУ в Донецькій області № 56-5791 від 06.10.2018 щодо видачі паспорта громадянина України, [PERSON] повідомлено про те, що у відповідності до норм чинного законодавства було проведено процедуру встановлення його особи, але не встановлено належності його до громадянсьва України, у зв`язку з чим запропоновано звернутися до суду (19). Згідно з п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2ст. 256\~ЦПК\~суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~ст. 256 ЦПК\~та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 1,2 ч.1\~ст.3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. Зокрема, за ч.ч.1,7\~ст. 8 Закону України «Про громадянство України»\~\~на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції\~Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006\~зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України»\~або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом). Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав до суду докази свого фактичного проживання на території України у с. Портовське Мангушського р-ну Донецької області станом на 24 серпня 1991 року та 13.11.1991, та перебував у громадянстві колишнього СРСР.

Outcome: approved