overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з заявою про визнання недієздатним його брата [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він страждає психічним розладом. За станом здоровя не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, побутового обслуговування та медичного догляду. Просив суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити його над ним опікуна. У судове засідання заявник не зявився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги просив задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Словянської міської ради в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 75 від 14.05.2015 року, [PERSON], [INFO], страждає органічним розладом особистості внаслідок перенесеної ЧМТ 2006 році з помірно - вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням і епісиндромом (епіприпадки помірної частоти). Ступінь враженості інтелектуально - мнестичного зниження, органічних змін особистості з наявністю епіприпадків позбавляють випробуваного здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав та інтересів потребує установі над ним опіки. На підставі викладеного, у суду є всі підстави визнати [PERSON] недієздатним. У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання, наданого органом опіки та піклування виконкому Словянської міської ради щодо можливості призначення опікуном, вбачається, що орган опіки та піклування виконкому Словянської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] в разі наявності висновку судово медичної експертизи із висновком про те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, оскільки у відповідності до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 75 від 14.05.2015 року, [PERSON] страждає органічним розладом особистості, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, для захисту цивільних прав та інтересів потребує установі над ним опіки, орган опіки та піклування виконкому Словянської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], суд приходить до переконання, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним та для захисту громадянських прав і інтересів призначити йому опікуна [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказувє, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] у якому з 22 серпня 2006 року зареєстрований відповідач - його усиновлений 1977 року син, [PERSON], який більше року не проживає з ними за його зареєстрованою адресою, оскільки виїхав на постійне місце проживання до РФ. Через вказані обставини він не має можливості продати вказаний будинок, а тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та не заперечував проти проведення судового засідання у заочному порядку, оскільки відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, від нього заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Свідок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] пояснила, що її син знайшов свою біологічну матір, яка проживає в Калужській області Російської Федерації та імовірно виїхав до неї на місце проживання. Останній раз він у лютому вдень приїздив до них і після цього не з'являвся, засоби зв'язку з ним відсутні. Свідок [PERSON], який проживає поряд із належним [PERSON] будинком у селищі Липова Долина, повідомив, що він знає [PERSON], як односельця, більше тридцяти років та добре знає його сина [PERSON], якого в останнє бачив взимку 2014 року. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.4, 5). Із довідки виконкому Липоводолинської селищної ради Сумської області від 23 березня 2015 року, довідок Липоводолинського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 25 березня та 03 квітня 2015 року вбачається, що в зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], дружина [PERSON] та з 22 серпня 2006 року їх син [PERSON], який у розшуку не перебуває. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків сусід позивача [PERSON] та його дружина [PERSON] Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] у зв'язку зі своєю відсутністю та не проживанням в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 7 листопада 1992 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подавши до суду заяву, в якій він, підтримавши свої позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 7 листопада 1992 року виконавчим комітетом Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 20 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо необхідності розірвання шлюбу не заперечила, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 10 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що з ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, бійки, він постійно наносить їй тілесні ушкодження, зловживає спиртними напоями, зраджує. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; судові витрати покласти на неї. Позивачка у судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову заперечує. Суд, вислухавши позивачку, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року. Реєстрація шлюбу проводилась Слов'янською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 21. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, їм надавався термін для примирення, але до позитивного результату це не призвело, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 21 серпня 1993 року по 10 листопада 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки діти проживають з позивачкою, а відповідач проживає окремо та нерегулярно надає кошти на утримання дітей, вона просить стягнути аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, яка підтримала позов у повному обсязі, відповідача та його представника, які позов визнали частково, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 серпня 1993 року по 10 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та рішенням Путивльського районного суду від 10 листопада 2014 року (а.с.4,7). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). 30 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, і остання взяла собі шлюбне прізвище - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] але проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час позивачка працює на посаді садівника у Путивльському Педагогічному коледжі ім. С.В, Руднєва (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Як пояснив відповідач, він допомагає матері, яка має похилий вік і проживає одна, витрати на навчання старшого сина сторони несуть разом, на утримання меншого сина він дає грошові кошти, купує продукти харчування, позивачка зазначеної обставини не заперечувала, проте зазначила, що цих коштів недостатньо. Крім того, відповідач вказав, що має незадовільний стан здоров'я, проте інвалідом не є. Зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, має мінливий заробіток, не зареєстрований як безробітний в Путивльському районному центрі зайнятості, постійного місця роботи не має, його мати - пенсіонер за віком, враховуючи стан його здоров'я, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 05 січня 2013 року у виконавчому комітеті Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницькій області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося, протягом одного року та восьми місяців з відповідачем спільно не проживають, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05 січня 2013 року у виконавчому комітеті Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницькій області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з липня 2013 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви, пояснила, що з 17 травня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без своєї участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву в якій розгляд справи просив провести без своєї участі, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 року (а.с.2), від цього шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (свідоцтво по народження, а.с.3), який проживає разом з позивачем (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України \~ при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1998 року Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 1998 року Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 6 (а. с. 6), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 11.03.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] з 27.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням суду 11.03.2013 року (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про його народження (а.с.8), який мешкає з позивачкою (а.с.10). На даний час дитина знаходиться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач мешкає поза м. Первомайським, вихованням дитини не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved