Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

26 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з з фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.»), Італійська Республіка в особі Представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» на користь [PERSON]середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 вересня 2017 року по 26 квітня 2018 року у сумі 238594,20 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що працювала на посаді менеджера Представництва фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.»), Італійська Республіка з 02 січня 2004 року. 30 вересня 2015 року позивач звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Представництва, однак розрахунку при звільненні відповідач з нею не провів. Судовим наказом від 04 листопада 2015 року, виданим Печерським районним судом м. Києва постановлено стягнути з фірми «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.», (Італійська Республіка) в особі Представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 164 849,54 грн. Вказане рішення виконане частково. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2017. по на її користь з відповідача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 747 901,05 грн. за період з 30.09.2015 по 13.09.2017. Оскільки відповідач не виплатив до теперішнього часу стягнуту з нього заробітну плату, останній зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 вересня 2017 року (наступний день після постановлення судового рішення) по 26 квітня 2018 року (день зверення до суду). Кількість робочих днів затримки розрахунку за вищевказаний період становить 156 робочих днів. Ухвалою від 02.05.2018 провадження у справі відкрите. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначене на 29.05.2018 року. Відповідач у поданому 25.05.2018 відзиві на позовну заяву вимоги позивача визнав частково. В обґрунтування заперечень зазначає, що 12 березня 2018 року на рахунок для обліку депозитних сум Печерського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, відкритого в Державній казначейській службі України, було зараховано грошові кошти, розмір яких достатній для погашення заборгованості перед позивачем. Таким чином, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. За період з 14.09.2017 року по 12.03.2018 року така кількість складає 103 робочих дня, відтак до стягнення з відповідача підлягає 157 533 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав частково, погодившись з доводами відповідача про кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком та фактом виплати заборгованості по заробітній платі. Представник відповідача не заперечувала наявність затримки розрахунку при звільненні позивача та наявність заборгованості в сумі 157 533 грн. 35 коп. Неможливість виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пояснила специфікою процедури ліквідації підприємства в Італійській Республіці. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, подані сторонами в обґрунтування своїх доводів і заперечень, суд приходить до наступного. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Судовим розглядом встановлено, що Позивач працювала на посаді менеджера Представництва фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.»), Італійська Республіка (надалі також «Представництво») з 02 січня 2004 року, що підтверджується записом у трудовій книжці, трудовим договором б/н від 30.01.2015. 30 вересня 2015 року позивач звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Представництва, що підтверджується записом у трудовій книжці, витягом з наказу № 139-і від 30.09.2015. Судовим наказом від 04 листопада 2015 року, виданим Печерським районним судом м. Києва постановлено стягнути з фірми «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.», (Італійська Республіка) в особі Представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 164 849,54 грн. 12 грудня 2016 року постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження за вищевказаним судовим наказом. 11 липня 2017 року в рахунок часткового погашення заборгованості за вищевказаним судовим наказом на валютний рахунок позивача від відповідача надійшли кошти у сумі 5 255,87 Євро, що за курсом НБУ на дату надходження коштів (2961,0954 грн. за 100 Євро) склало 155 631,32 грн. 12 березня 2018 року на рахунок для обліку депозитних сум Печерського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, відкритого в Державній казначейській службі України, було зараховано грошові кошти в сумі 9 236 грн.22 коп. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Суд встановив, що у день звільнення всі належні звільненому позивачу суми виплачені не були, повний розрахунок був проведений лише 12.03.2018, відтак наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 14.09.2017 по 12.03.2018 в сумі 157 533 грн. 35 коп. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнуто 2333 грн. судового збору.

Outcome: partial