Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

25.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.01.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2935,83 грн. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 2935,83 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 16,67% від загальної суми платежів; 5 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Позивач в повному обсязі виконав свої договірні обов'язки щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2. Правил отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та п. 5.4.2. договору, тому за ним рахується заборгованість відповідно до розрахунку - Структура грошових нарахувань, яка відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останнім платежами. Згідно Структури грошових нарахувань та надходжень відповідач сплатив 1039,31грн., з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано: 48,93 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 990,38 грн. на погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість не погашена та становить 11442,59 грн.: 1945,45 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 9453,34 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 43.80 грн. компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. З врахуванням наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 11442,59 грн. та судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача до початку судового розгляду звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.01.2012 року між позивачем (як оператором системи LeaseIT), в особі ТОВ «Розетка. УА», яке діяло на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року, та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №120382649. За змістом договору його предметом є мобільний телефон Nokia 603 White, загальна сума платежу - 2935,83 грн. Умови платежу: платіж при отриманні обладнання - 16,67%; кількість місячних платежів крім першого - 5, щомісячно, рівними частинами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 1.1. договору, клієнт (відповідач) бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач), зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнтк послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. договору, порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 8.7. договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна №120382649 від 25.01.2012 року. Пунктом 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 11442 грн. 59 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 1945,45 грн. - компенсації вартості наданого обладнання; - 9453,34 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів; - 43.80 грн. - компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved