Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

24\~квітня 2018 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить стягнути з [PERSON], 04.05.1972р.н., і/н [NUMBER], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] Крістіни Вячеславівни у звязку з навчанням в Дніпропетровському індустріальному коледжі у розмірі ? частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до припинення навчання тобто до 30.06.2018р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.12.2000р. між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська зроблено актовий запис №524. 22.06.1999р. до укладення шлюбу у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] Крістіна Вячеславівна, яка на сьогодні є повнолітньою та проживає разом з позивачем. Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2017р. шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 13.03.2018р. Відповідач є батьком дитини, однак не надає матеріальної допомоги аби забезпечити гідні умови для його дитини. З 01.09.2014р. дитина навчається в Дніпропетровському індустріальному коледжі за денною формою навчання терміном до 30.06.2018р. Щомісячно на утримання доньки витрачаються чималі кошти, зокрема це кошти на харчування, одяг та взуття, канцелярські приладдя, розвиток здібностей, оздоровлення, тощо. За попередніми розрахунками така сума складає більше 10000грн. на місяць. Позивач має мінливий дохід, якого категорично не вистачає для утримання доньки. Відповідач є працездатним, на утриманні інших дітей не має, офіційно працює за межами України та отримує стабільний дохід, який в середньому складає близько 3000 євро на місяць, що еквівалентно 96000грн. На сьогоднішній день відповідач не цікавиться справами доньки, а також фінансовим станом позивача та не надає підтримки на утримання дитини. Однак, незважаючи на припинення стосунків сторонами він залишається батьком дитини і має забезпечувати належні умови для її розвитку, становлення як особистості та члена суспільства. Зокрема, сплачувати аліменти на її утримання у зв'язку із навчанням. Матеріальну допомогу аби забезпечити нормальний розвиток дитини батько не надає. Враховуючи матеріальне становище позивача, відсутність у дитини можливості влаштуватись на роботу та самостійно заробляти собі на життя у зв'язку з денною формою навчання, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний чималий дохід, не має на утриманні інших дітей, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2018 року, позовну заяву розподілено на суддю Нізік О.В. Ухвалою судді Нізік О.В. від 25 квітня 2018 року було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у цій справі. Згідно з розпорядженням керівника апарату Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2018 року щодо повторного автоматичного розподілу судових справ, відповідно до п.п.2.3.22, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл судових справ, що перебувають у провадженні судді Нізік О.В. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2018 року цивільну справу розподілено на суддю Тітову І.В. Ухвалою судді Тітової І.В. від 18 червня 2018 року цивільну справу було прийнято до свого розгляду. 05 липня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що посилання позивача на те, що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні своєї доньки, [PERSON] Крістіни Вячеславівни, 22.06.1999р.н., не відповідає дійсності. Після розірвання шлюбу між сторонами 21.12.2017р., відповідач знаходиться в постійному контакті зі своєю донькою, в тому числі, на прохання самої доньки відповідач у міру можливості добровільно надає їй матеріальну допомогу, що підтверджується банківськими квитанціями про переведення грошових коштів на банківську карту доньки с грудня 2017 року до червня 2018 року включно на загальну суму 23500грн. Посилання позивача на те, що відповідач працює за межами України і отримує дохід в іноземній валюті, також не відповідають дійсності і нічим не підтверджено. Відповідач офіційно не працевлаштований, а також не здійснює підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з ЄДР про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем 16.01.2017р. Атким чином, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідач і надалі, в міру можливості, має намір брати участь в матеріальній і моральній підтримці своєї доньки в добровільному порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Від спільного сімейного життя сторони мають дитину [PERSON] Крістіну Вячеславівну, 22.06.1999р.н. 02 грудня 2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №524, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року (а.с.4-5), шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з довідкою №296 від 18.12.2017р., виданою навчальною частиною Дніпровського індустріального коледжу, [PERSON] Крістіна Вячеславівна, навчається в Дніпровському індустріальному коледжі на четвертому курсі денного відділення. Термін навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. (а.с.9). Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.1 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.3 ст.150 СК України батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням, адже вона навчається у Дніпровському індустріальному коледжі на денній формі навчання та у звязку із цим не працює. Доказів, що свідчили б про протилежне суду надано не було. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід. Крім того, відповідач добровільно надає своїй доньці - [PERSON] матеріальну допомогу, що підтверджується банківськими квитанціями про переведення грошових коштів на банківську карту доньки [PERSON] з грудня 2017 року до червня 2018 року на загальну суму 23500грн. (а.с.42-43). З урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні, матеріального становища сторін, наявності інших дітей, дослідивши можливості надання утримання батьком, матір'ю, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що донька потребує матеріальної допомоги батька, а батько може надавати матеріальну допомогу, однак, враховуючи встановлені судом обставини щодо матеріального та сімейного становища відповідача, а також те, що він добровільно надає допомогу доньці, суд вважає, що розмір аліментів на час навчання [PERSON] необхідно визначити в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial