Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

26 квітня 2016 року комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської області ради звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. В обґрунтування вимог заявник зазначає, що [PERSON], [INFO], з 22 березня 2016 року перебуває на обліку з діагнозом ВДТБ (22.03.2016) правої легені (Дисемінований) Дестр+МБТ+М+К0 Резист0 Гіст0 категорія 1 когорта 1 (2016). З 24.03.2016 року по 25.04.2016 року хворий лікувався в легеневому відділенні №1 КЗ «ППД» ДОР», виписаний за самовільну відсутність у відділенні. Про свій стан та необхідність продовження лікування в стаціонарних умовах хворий проінформований, відвіданий вдома медичною сестрою, від продовження лікування відмовився. Дана форма захворювання є заразною та небезпечною для оточуючих. В судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву, в які просив розглянути справу без його участі, вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, його форма захворювання є заразною та небезпечною для оточуючих. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст.285 ЦПК України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби та з урахуванням клопотання заявника суд ухвалює рішення без участі [PERSON] Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 22 березня 2016 року перебуває на обліку в комунальному закладі «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської області ради з діагнозом ВДТБ (22.03.2016) правої легені (Дисемінований) Дестр+МБТ+М+К0 Резист0 Гіст0 категорія 1 когорта 1 (2016), не закінчив курс лікування. В даний період часу у [PERSON] діагностовано активну форму туберкульозу. Згідно висновку лікарської консультативної комісії комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської області ради від 25 квітня 2016 року [PERSON] потребує лікування в стаціонарі протитуберкульозного закладу з дотриманням протиепідемічного режиму. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.286 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заяву комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved