Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24 вересня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом та просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. 28 жовтня 2013 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, де збільшила заявлений розмір аліментів до 1000 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не виконує обов'язку щодо її утримання, хоча має дохід, та відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на сина. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] в ході судового засідання з позовними вимогами не погодився та повідомив суду, що він не має можливості виплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі, так як хворіє, не працює, його дохід є непостійним та мінливим, оскільки він, не маючи освіти та спеціальності, підробляє по найму у людей. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 5.7) Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тому відповідач повинен брати участь у витратах на утримання неповнолітнього сина. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання батьком обов'язку щодо утримання сина, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання про розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходив зі слідуючого. У відповідності до положень ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні на підставі пояснень відповідача встановлено, що його доходи є мінливими та нерегулярними, оскільки він постійного заробітку не має, займається тимчасовими підробітками. При таких обставинах є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, згідно положень ч. 1 ст. 184 СК України. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що прожитковий мінімум на дитину від 06 до 18 років з 01 січня 2014 року складає 1286 грн. Оскільки обов'язки матері та батька по утриманню дитини є рівними, суд вважає справедливим покласти на відповідача обов'язок сплати аліментів на утримання сина у розмірі половини прожиткового мінімуму дитини від 06 до 18 років, що у грошовому еквіваленті складає 643 грн. 00 коп. Відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved