Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

26.03.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом та зазначила, що 02 вересня 2001 року вони з [PERSON] (далі - відповідач) уклали шлюб, який зареєстрований в Лисівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини з відповідачем не склалися на ґрунті психологічної несумісності характерів, внаслідок чого втратили почуття взаємоповаги та розуміння. Подальше спільне життя стало неможливим. Позивач зазначає, що умов для примирення з відповідачем не існує, оскільки відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Спір про поділ спільного майна подружжя на даний час відсутній. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач працездатний, стан здоров`я нормальний. У зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищевказане, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В судове засідання позивач не з`явилася, надіславши до суду, заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З`ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 02 вересня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено у Лисівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області. /а.с. 9/. Як вбачається із позовної заяви, шлюбні стосунки між сторонами припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказане згідно частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому суд, з огляду також на те, що відповідач проти позову не заперечує, вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Петрівцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 06, від 18.06.2003 року (а.с. 07), дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Петрівцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 07, від 30.08.2010 року (а.с. 08). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі частини 1 статті 24, статті 112, статті 180, частини 3 ст. 181 СК України,

Outcome: approved