Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

25 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеними позовами, які обґрунтовує тим, що 25 вересня 2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через сварки на ґрунті сімейно-побутових проблем. Оскільки [PERSON] збереження сім'ї вважає неможливим, діти проживають з позивачкою, а відповідач проживає окремо та ухиляється від надання коштів на утримання дітей, вона просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], а відповідач - по [ADDRESS]. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного надання коштів на утримання дітей. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачці за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, сторони не вбачають шляхів до примирення та збереження шлюбу, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає коштів на їх утримання, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з моменту звернення до суду. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст.ст.80, 88 ЦПК України.

Outcome: approved