Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

25.03.2014 р. ПАТ КБ «Надра» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат, обґрунтовуючи вимоги тим, що 30.11.2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір № 8/2007/840-К/1700-Н, згідно якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 22293,88 доларів США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 1,033 % на місяць зі строком повернення кредиту до 12.11.2022 р. Згідно п. 5.2. Договору у випадку прострочення виконання зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісії, можливих штрафних санкцій у строк, визначений умовами кредитного договору, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. В якості забезпечення зобов'язань між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 30.11.2007 р., яким [PERSON] зобов'язувалася перед Банком відповідати за виконання усіх зобов'язань позичальника перед Банком в повному обсязі. Відповідачі свої обовязки перед Банком по поверненню кредиту та відсотків за користування кредитом не виконали, тому станом на 03.09.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 342672,61 грн.. Представник позивача Ковалик М.Ф. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 33 (1526) від 06.05.2014 р., № 37 (1530) від 20.05.2014 р., в газеті «Урядовий кур'єр» № 86 (5215) від 16.05.2014 р., в судове засідання повторно не з'явилися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові матеріали суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 30 листопада 2007 р. відповідно до укладеного з позивачем кредитного договору № 8/2007/840-К/1700-Н Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 22293,88 доларів США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 1,033 % на місяць зі строком повернення кредиту до 12.11.2022 р., а у випадку прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісії, можливих штрафних санкцій у строк, визначений умовами кредитного договору, зобов'язувалася сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 4-6). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту (а.с. 8) станом на 03.09.2013 р. [PERSON] заборгувала Банку 342672,61 грн., у тому числі 176058,21 грн. - заборгованість по кредиту, 127439,67 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 21355,22 грн. - заборгованість по пені, 17819,51 грн. - заборгованість по штрафах. Відповідно до ст.. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідністю зі ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором, від простроченої суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, 1050 цього ж Кодексу за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що в якості забезпечення зобов'язань позичальника між Банком та [PERSON] 30.11.2007 р. був укладений договір поруки, яким вона зобов'язувалася перед Банком відповідати за виконання усіх зобов'язань позичальника перед Банком в повному обсязі (а.с. 7). Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. З положень ст. 554 цього ж Кодексу слідує, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав повністю, а відповідачі умови кредитного договору і договору поруки не виконали, тому позов підлягає задоволенню. Строки та умови виконання Договорів поруки сторонами не переглядалися. Крім того, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст.ст. 526, 527, 553, 554, 611, 625, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved