Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

24 травня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак із обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом 09 жовтня 2017 року звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила на підставі ч. 2 ст 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (п. 4 позовної вимоги, а.с. 3). Представник відповідача Бахтинської сільської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника (а.с. 29, 35). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 24 травня 2011 року (а.с. 8). Згідно Державного акта серії ВН № 083816 (а.с.18) [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,1772 га на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. За даними Спадкового реєстру № 49445387 від 12.10.2017 спадкодавець по своїй смерті залишала заповіт (а.с. 30). Із тексту заповіту (а.с. 37), посвідченого 21 жовтня 2004 року секретарем Бахтинської сільської ради, [PERSON] житловий будинок та право на земельну частку (пай) заповіла [PERSON]. Свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 184 від 30 березня 2017 оку (а.с. 11), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 14), а також заповітом (а.с. 37) позивач довела, що має право спадкувати після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, а також частину спадщини - за заповітом. Таким чином, позивач довела суду факт смерті спадкодавця і своє право спадкувати після її смерті. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області у розясненні № 297/01-16 від 07.08.2017 (а.с. 22) зазначила, що не вбачається можливим прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення нею строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на день смерті матері проживала з нею без реєстрації, а тому вважала, що фактично прийняла спадщину. Крім того, через важке матеріальне становище змушена була поїхати на заробітки і після повернення, у 2014 році, зареєструвалась у будинку батьків. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49445375 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 31) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заведена). Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved