Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

25.07.2018 р. до суду заявлено цей позов, у якому позивач просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по однієї третини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття дітей, а стягнення аліментів за попереднім рішенням Теплицького районного суду Вінницької області №144/730/15-ц від 23.07.2015 р. припинити з огляду на те, що за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області №144/730/15-ц від 23.07.2015 р. з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.06.2015 р. і до їх повноліття, з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів істотно збільшилися витрати на утримання неповнолітніх дітей та змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і стягуваних з нього аліментів на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей їй не вистачає. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову змінила, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, аліменти в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово змінені вимоги позову визнав повністю, погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття дітей, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.23). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області №144/730/15-ц від 23.07.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON], для утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.06.2015 р. і до їх повноліття, з моменту прийняття попереднього рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей позивачу не вистачає, що порушує права неповнолітніх дітей, а тому батько неповнолітніх дітей може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти для утримання їх спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей, який суд визначив з урахуванням інтересів дітей, відповідача, меж заявленого позивачем та визнаного відповідачем розміру, висновки суду підтверджується такими доказами: свідоцтвом про народженням серії [NUMBER] від 26.12.2002 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.03.2010 р., рішенням Теплицького районного суду Вінницької області №144/730/15-ц від 23.07.2015 р. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.2001 р., довідкою виконавчого комітету Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 935 від 10.07.2018 р., листком запису заключних (уточнених) діагнозів (а.с.а.с.6,7,8-9,10,11,12). Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182 ч.2, 184, 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; суд може визначити розмір аліментів у визначеній судом твердій грошовій сумі, або частці від заробітку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід; за рішенням суду визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшено, коли цього потребують інтереси дитини. Оскільки стягуваних за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області №144/730/15-ц від 23.07.2015 р. аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], для утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн., на кожну дитину, щомісячно, позивачу для їх утримання не вистачає, з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку збільшився, а тому батько неповнолітніх дітей може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти для утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved