Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-24 00:00:00

26.05.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - встановити факт проживання Позивача та Відповідача однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 01 квітня 2006 року по 01 листопада 2013 року; - визнати будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку за тією ж адресою спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. - визнати за право власності Позивача на 1\\2 будинка за адресою [ADDRESS], та земельну ділянку. - стягнути з Відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовував наступним: Він та Відповідачка почали спільно проживати у 2006 році в орендованій Позивачем квартирі у м. Києві, вели спільне господарство, бюджет та побут, мали взаємні права та обов'язки, і, хоча шлюб офіційно так і не зареєстрували, вони вісім років проживали у фактичних шлюбних відносинах. Він та Відповідачка фактично проживали як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився спільний син, - [PERSON]. Існування фактичних шлюбних відносин між ним та Відповідачкою і їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу підтверджується письмовими поясненнями друзів і родичів, які висловили бажання виступити свідками у суді. Також на підтвердження даного факту в подальшому Позивачем можуть бути надані спільні фотографії, відеозаписи тощо. У листопаді 2013 року він та відповідачка розійшлися та стали проживати окремо. За час спільного проживання однією сім'єю, а саме у 2011 р. він та відповідачка спільно придбали будинок у [ADDRESS], за кошти позивача, (які йому надала його мати, що підтверджується банківськими квитанціями). Право власності на будинок зареєстроване виключно на Відповідачку. Для купівлі будинку матір Позивача, - [PERSON] взяла у банку кредит. Відповідачка жодних коштів для купівлі будинку не надала, як вартість майна, так і витрати на оформлення були сплачені самим Позивачем. До листопада 2013 року Позивач, Відповідач та їхній син проживали у даному будинку спільно. У листопаді 2013 р. Відповідачка виїхала, забравши з собою дитину. На даний час Позивач, - [PERSON] проживає у даному будинку, підтримує його належний санітарно - технічний стан, сплачує рахунки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Переселенської сільської ради. Не зважаючи нате, що Відповідачка та спільний син, - [PERSON] зареєстровані за адресою розташування спірного будинку, вони у будинку не проживають. Точне місце проживання відповідача позивачу не відоме, оскільки відповідачка ігнорує телефонні дзвінки позивача та інтернет - повідомлення. Можливо, відповідачка зараз проживає з матір'ю за адресою:[ADDRESS]. Позивач використав усі можливі способи позасудового врегулювання спору, тому вимушений звернутися з даною позовною заявою. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно зі ст. 74 СК якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 Сімейного Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. За приписами ч. 2 ст. З СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. ч.І ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. І ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, по належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права цільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.06.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та поділ майна, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - встановити факт проживання Позивача та Відповідача однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 01 квітня 2006 року по 01 листопада 2013 року; - визнати будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку за тією ж адресою спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. - визнати право власності Позивача на будинок (у повному обсязі), за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку ( у повному обсязі) разом вартістю 38000 (тридцять вісім тисяч) грн. 10.06.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України відкрито провадження у справі та призначено справу до слухання. В судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2015 року, позивач [PERSON] підтримав позов, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, проте, не бажав стягувати судові витрати з відповідачки. Зокрема, позивач [PERSON] в судовому засіданні показав наступне. Познайомився з відповідачкою в 2001 році. Восени 2005 року відповідачка приїхала з Лівану, де була на заробітках, після чого вони вирішили проживати разом. 28.12.2005 року він переїхав в м. Київ. В період 2005 року по 2007 рік проживали на зйомних квартирах в [ADDRESS], по [ADDRESS], в 2008 році двічі жили в матері позивачки. Далі жили на квартирах по вул.. Китаєвська, вул.. Ломоносова, після придбання будинку переїхали на постійне місце проживання в [ADDRESS]. При укладанні договорів на придбання будинку був присутній. Під час того, як вони проживали в селі, він кожень день їздив на роботу в м. Київ, відповідачка працювала в селі в магазині. Причиною розірвання стосунків вважає втручання матері позивачки. Кошти на придбання будинку дала йому його матір, по кошти їздив до своєї матері в Крим. В судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2015 року, представник позивача [PERSON] підтримала позов, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, що стосується судових витрат, то вирішення даного питання поклала на розсуд суду. В судове засідання, яке відбулося 23.10.2015 року, відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. В судове засідання, яке відбулося 23.10.2015 року, представник відповідачки [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій представник відповідачки зазначив наступне: - у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться справа № 368/1003/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] Просимо позов [PERSON] задовільнити частково, а саме: Визнати спірний будинок з земельною ділянкою спільним майном Позивача та Відповідача; Розподілити зазначений спірний будинок з земельною ділянкою по 1\\2 частині між Позивачем та Відповідачем; Сплату судового збору покласти на Позивача; В решті позовних вимог відмовити. Справу просять розглядати без участі Відповідача та її представників. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив наступне. Проживає в[ADDRESS] з 1976 року. З 2003 року є головою села по теперішній час, тому місцеве населення знає добре, зокрема, знає [PERSON], який є рідним батьком відповідачки, та який, на його думку, як голови села, характеризується з позитивної сторони. Так, в 2011 році батько відповідачки, - [PERSON] повідомив йому, що до нього в село переїздить проживати дочка, - відповідачка по справі, - [PERSON], причому, приїздить не одна, а з зятем, - відповідачем по справі, - [PERSON]. Отже, що стосується позивача та відповідачки, то вони переїхали жити в [ADDRESS] в 2011 році, так як придбали в селі будинок. На його думку позивач та відповідачка проживали однією сім»єю, в них була дитина, - маленький хлопчик, спільно обробляли город, здійснювали догляд за будинком, причому, робили все разом. Коли позивач та відповідачка проживали в селі, а саме, по 2013 рік, позивач [PERSON] працював в м. Києві, а відповідачка [PERSON] працювала в місцевому магазині. Що стосується будинку, то зі слів [PERSON] йому відомо, що гроші на будинок давала мати позивача, а саме, позивач їздив по гроші в Крим до матері, його туди возив [PERSON] на власному автомобілі. На даний час будинок знаходиться в задовільному стані, в ньому проживає позивач, де на даний час проживає відповідачка, йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив наступне. Познайомився з позивачем [PERSON] орієнтовно в 2011 році, в с. Переселення Кагарлицького району, в той час він крив кришу тестю позивача, - [PERSON] Знає, що позивач спільно з відповідачкою як одна сім»я, тобто, як чоловік та дружина, видно, що вони любили один одного. Сторони по справі тримали господарство, тобто, вони тримали кури, гуси, качки. Так, трапилося, що він з позивачем потоваришували, тому він часто приходив з своєю дружиною до позивача та відповідачки в гості, вони, на його думку, жили як чоловік та дружина. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила наступне. Є рідною матір»ю відповідачки. Її дочка, - [PERSON], ніколи не проживала однією сім»єю з позивачем, - [PERSON], так як її дочка постійно проживала в неї вдома в м. Кагарлик. Дійсно, до листопада 2011 року її дочка проживала в неї в квартирі, після чого переїхала жити в [ADDRESS], проте, в кінці 2013 року її дочка знову переїхала жити постійно в м. Київ до неї на квартиру. Що стосується спільного життя її дочки з позивачем, то може стверджувати, що вони ніколи не проживали спільно, декілька раз сходилися, проте, розійшлися, так як в сім»ї були постійні сварки, скандали. В селі [PERSON] проживає без дозволу її дочки. Що стосується будинку, то вона знає, що на придбання даного будинку її дочка позичала гроші в її подруги, - [PERSON], позичила близько 100000 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила наступне. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] познайомилися в 2005 чи в 2006 році в Криму, куди вона та відповідачка їздили на відпочинок. У сторін є син [PERSON], проте, як їй відомо, позивач у вихованні сина участі не приймає. Заперечує той факт, що позивач та відповідачка проживали коли - небудь однією сім»єю, просто вони іноді сходилися. Дійсно, вона позичала відповідачці кошти під розписку на придбання будинку, позичила коштів десь на загальну суму 110000 грн. В будинку, який розміщено в селі, ніколи не була, на даний час підтримує з відповідачкою зв»язок, проте, переважно по телефону. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив наступне. Знає позивача [PERSON] та відповідачку [PERSON] з 2011 року, познайомилися в селі Переселення Кагарлицького району. Позивачка та відповідач жили в будинку, який розміщено по [ADDRESS]. Позивач іноді наймав його для допомоги по господарству. Що стосується спільного проживання позивача та відповідачки, то, на його думку, вони проживали спільно однією сім»єю, відповідачка називала позивача в присутності сторонніх осіб ніжно, як жінка свого чоловіка, спільно тримали господарство, як - то, - спільно тримали город біля будинку. Коли вони проживали в селі, відповідачка працювала в селі в магазині, позивач їздив на Київ на роботу. Що стосується будинку, то йому відомо, що даний будинок придбано за кошти позивача, проте, де він їх взяв, йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив наступне. [PERSON] є його рідною дочкою, вона є дочкою від першого шлюбу. В 1995 році він розлучився з [PERSON], а дочка, яка є відповідачкою по справі, проживала з своєю матір»ю. Хоча він і не проживав в тій сім»ї, проте, сплачував аліменти, цікавився життям дочки. Що стосується відносин з дочкою, то вони не завжди були добрими, так як його бувша дружина та мати відповідачки, - [PERSON] постійно налаштовувала дочку проти нього. Що стосується спільного проживання позивача та відповідачки, то позивача [PERSON] він знає з 2010 року. В той час його дочка, яка є відповідачкою по справі, зателефонувала йому, та повідомила, що хоче приїхати до нього в гості в с. Переселення. Його дочка приїхала до нього з позивачем, - [PERSON], де він з ним і познайомився, а також приїхали з внуком, - [PERSON]. В 2011 році його дочка та позивач [PERSON] придбали в селі будинок, та почали в ньому проживати разом з дитиною. Що стосується придбання будинку, то даний будинок придбав [PERSON], за кошти, які йому дала його мати. По гроші він возив [PERSON] в Крим на власному автомобілі. Що стосується спільного проживання однією сім»єю без офіційного оформлення, то він вважає, що такий факт мав місце, так, позивач та відповідачка постійно проживали в спірному будинку по [ADDRESS], починаючи з 2011 року по осінь 2013 року, окрім цього він знає, що сторони по справі прожили спільно близько 8 - ми років. Під час проживання тримали курей, індокачок, садили городину, позивач зробив невеликий косметичний ремонт в будинку. Під час спільного проживання в даному будинку вони спільне господарство, жили як одна сім»я, позивач та відповідачка часто приходили до нього до хати в гості. З осені 2013 року відносини між позивачем та відповідачкою погіршилися, він особисто вважає, що це негативний вплив його бувшої жінки, - матері відповідачки, після чого його дочка знову поїхала постійно проживати в м. Київ, а позивач проживає в будинку. Стверджує, що [PERSON] та його дочка [PERSON] жили як одна сім»я. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду наступне. Знає позивача [PERSON] з 2006 року. Вони спільно працювали на роботі в місті Києві, де потоваришували. Окрім того, вони товаришували сім»ями, він неодноразово з своєю дружиною був в гостях у відповідача на зйомній квартирі. В 2009 році він похрестив дитину сторін по справі, - [PERSON]. Хто запропонував його взяти кумом, він не знає, проте така пропозиція відбулася на квартирі, де сторони проживали на той час. З часом між ними відносини дещо погіршилися, після чого він почав підтримувати відносини по телефону лише з позивачем, з відповідачкою він відносин на даний час фактично не підтримує. Що стосується будинку, то він фактично по даному факту нічого сказати не може, знає лише, що сторони придбали даний будинок в якомусь селі, проте, за чиї кошти, нічого сказати не може. Стверджує, що на той час, коли їхні сім»ї підтримували відносини, [PERSON] та [PERSON] проживали як сім»я. Суд, вислухавши сторони по справі, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Так, як видно з матеріалів справи, хоча позивач [PERSON] і зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте, згідно довідки № 355, яка видана 07.05.2015 року виконавчим комітетом Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, позивач дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS], відповідно, позов в даній частині підсудний Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Обгрунтування судом позову в частині встановлення факту проживання однією сім»єю. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Отже, суд приходить до висновку що мав місце факт проживання позивача [PERSON] з [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 01.04.2006 року по 01.11.2013 року, з огляду на наступне. Як встановлено судом в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] почали спільно проживати з початку 2006 року. Позивач [PERSON] познайомився з відповідачкою [PERSON] в 2001 році в АР Крим, куди приїхала відповідачка [PERSON] на відпочинок спільно з свідком по даній справі [PERSON] Відповідно, в продовження знайомства позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] почали проживати в орендованих квартирах у м. Києві, вели спільне господарство, бюджет та побут, мали взаємні права та обов'язки, і, хоча шлюб офіційно так і не зареєстрували, вони вісім років проживали у фактичних шлюбних відносинах. Отже, сторони фактично проживали як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. В результаті спільного проживання [INFO] року у сторін народилася спільна дитина, син, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане (повторно) 16 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] року в місті Києві, про що 31 березня 2009 року складено відповідний актовий запис за № 503. В графі «батько» зазначений позивач, - [PERSON], громадянин України. В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON], громадянка України. Окрім того, існування фактичних шлюбних відносин між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] та та їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які наведені судом вище. Отже, що стосується вирішення даного спору, то суд сприймав докази, які кожна із сторін надавала на підставі ст.. 57 - 64 ЦПК України. Так, згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно ст.. 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Згідно ст.. 63 ЦПК України показання свідка, - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Згідно ст.. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Норми матеріального та процесуального права, використані судом при вирішенні вимог в частині спільного проживання без реєстрації шлюбу. Отже, відповідно до Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забез\-печення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів по\-дружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу проводиться урочисто і засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затвер\-джує Кабінет Міністрів України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Вищевказане питання розглядається в порядку окремого провадження. Згідно ст.. 3 СК України: 1. Сім 'я є первинним та основним осередком суспільства. 2.Сім 'ю складають особи, які спільно проживають, пов 'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв 'язку з на\-вчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з ін\-ших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не про\-живає. 3.Права члена сім'ї має одинока особа. 4.Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать мо\-ральним засадам суспільства. Частина 1 статті 3 СК України є нормою-декламацією і не має предмету правового регулювання. Частина 2 ст. 2 СК складається із двох норм. Перша стосується визначення ознак, які юридично характеризують сім'ю. Це, зокрема, спільне проживання, спільний побут та спільність взаємних прав та обов'язків. Виняток встановлений абзацом другим ч. 2 коментованої статті для подружжя, яке за визначених умов може вважатися сім'єю і без наявності ознаки спільного проживання, а також для дитини, яка належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. В ч. 4 ст. 3 СК України встановлено перелік підстав для утворення сім'ї, зок\-рема шлюб, кровне споріднення, усиновлення, інші підстави, не заборонені законом. Та\-кими іншими підставами для утворення сім'ї є фактичні шлюбні відносини, які за нор\-мами Кодексу в аспекті спільної сумісної власності, а також інших майнових відносин прирівняні до зареєстрованого шлюбу. Встановлення факту спільного проживання має значення для захисту матеріальних інтересів осіб, які спільно проживають, оскільки ст. 74 Сімейного Кодексу передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Дійсно, згідно ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя, проте, ст. ст. 74, 91 СК закріплюють аналогічні права для осіб, які знаходяться у фактичних шлюбних відносинах так і для подружжя (право спільної сумісної власності та право на утримання). Шлюб без реєстрації називають цивільним шлюбом, - це союз жінки та чоловіка. На сьогоднішній розповсюджено проживання сім'єю без реєстрації шлюбу. Припинення майнової дискримінації таких осіб є крок до демократизації сімейного законодавства. Не маючи правового статусу подружжя, особи можуть мати реальний статус дружини та чоловіка, який ґрунтується на любові та взає\-моповаги, визнанням одне одного дружиною та чоловіком. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], починаючи з 2006 року по осінь 2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Проживаючи однією сім'єю, Позивач та Відповідачка були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов'язки, від спільного життя в сторін народилася дитина. Окрім того, існування фактичних шлюбних відносин між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] та їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу прямо підтверджується належними доказами по справі в розумінні ЦПК України, - показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які наведені судом вище. Слід зазначити, що вищевказані покази свідків є логічними, послідовними, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, тому суд сприймає такі покази позитивно. Що стосується показів свідків [PERSON], ( матір відповідачки), [PERSON], (знайома відповідачки), то такі покази суд сприймає дещо критично, так як вони не тільки не узгоджуються з іншими доказами по справі, (показам інших свідків, кількість яких, зокрема, істотно переважає над показами двох свідків, до яких суд відноситься критично), так і суперечать собі в деяких моментах. Так, свідок [PERSON] стверджує, що її дочка по справі, - [PERSON] ніколи не проживала спільно з позивачем, в той же час зазначає, що двічі приїздила в гості до дочки в с. Переселення, під час проживання бачила сварки між її дочкою та позивачем, що, на думку суду, опосередковано доводить факт проживання позивача та відповідачки однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Окрім того, в даному випадку суд,

Outcome: partial