Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

24 червня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначають, що після смерті їх батька - [PERSON], залишилася спадщина на житловий будинок № 49 та земельна ділянки площею 0,110 га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22 квітня 1988 року, зареєстрованого за №809-3, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Новомосковської районної ради народних депутатів від 17 березня 1987 року за № 96. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПН в № 026208, виданого 27 грудня 1999 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26208. Звернувшись до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, було відмовлено у зв'язку з тим, що ними надано документи в яких наявні розбіжності в імені спадкодавця та власника, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю, в якому власником зазначено [PERSON], що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, що в подальшому може мати істотне значення для наступного оформлення їх прав, та прав інших осіб, тому змушені звернутися до суду з позовом в якому просять: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Нв № 026208 від 27 грудня 1999 року, виданого Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26208 на земельну ділянку площею 0,110 га, розташованої на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] та переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель був виданий [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,110 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПН в № 026208, виданого 27 грудня 1999 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26208 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,110 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПН в № 026208, виданого 27 грудня 1999 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26208 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житловий будинок-літ.«А-1», загальною площею 78,1 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м, тамбур-літ.«а», ганок, літня кухня-літ.«Б», погріб-літ.«пг», навіс-літ.«В», вбиральня-літ.«Г», сарай (тимчасов.)-літ.«Є», зливна яма-літ.«З/Я», колодязь-літ.«К», огорожа №2, ворота №3, хвіртка №4 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житловий будинок-літ.«А-1», загальною площею 78,1 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м, тамбур-літ.«а», ганок, літня кухня-літ.«Б», погріб-літ.«пг», навіс-літ.«В», вбиральня-літ.«Г», сарай (тимчасов.)-літ.«Є», зливна яма-літ.«З/Я», колодязь-літ.«К», огорожа №2, ворота №3, хвіртка №4 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, місце, час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до відповіді Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року за №1085/02-14 позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ними надано документи, в яких наявні розбіжності в імені спадкодавця та власника, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю, в якому власником зазначено [PERSON], що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, що в подальшому може мати істотне значення для наступного оформлення їх прав, та прав інших осіб Згідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 серпня 2011 року, [INFO] помер [PERSON]. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER], виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 січня 2003 року в графі ім'я особи, щодо якої видано паспорт зазначено - [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Нв № 026208 від 27 грудня 1999 року, [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення 14 сесії ХХІ скликання Орлівщинської сільської Ради народних депутатів від 20 травня 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,110 га в межах згідно планом, розташованої на території Орлівщинської сільської ради за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26208. Таким чином випливає наявність розбіжностей в імені померлого батька позивачів, що унеможливлює належну реєстрацію у відповідності до чинного законодавства права власності на нерухоме майно, та відповідно порушує їх права. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається позивачі, у правовстановлюючих документах при їх виготовленні були допущені помилки в написанні імені, тому вимоги позивачів щодо встановлення факту, що має юридичне значення підлягають задоволенню. Щодо питання про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 19 червня 2014 року, власниками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який в цілому складається з: житловий будинок-літ.«А-1», загальною площею 78,1 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м, тамбур-літ.«а», ганок, літня кухня-літ.«Б», погріб-літ.«пг», навіс-літ.«В», вбиральня-літ.«Г», сарай (тимчасов.)-літ.«Є», зливна яма-літ.«З/Я», колодязь-літ.«К», огорожа №2, ворота №3, хвіртка №4. Роки побудови - 1969-2001. З матеріалів спадкової справи оформленої щодо померлого [PERSON] вбачається, що із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися позивачі [PERSON], [PERSON] (доньки померлого). Дружина померлого [PERSON] звернулась із заявою про відмову від спадщини на користь дітей [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], являються доньками [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 червня 1984 року та серія [NUMBER] від 07 червня 1963 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 01 лютого 1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 02 травня 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», який було розірвано 06 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області за актовим записом № 208, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 06 жовтня 1998 року. Згідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]від 27 квітня 2007 року [PERSON] (дівоче [PERSON]) зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 7 та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташованого за адресою: [ADDRESS], від 22 квітня 1988 року, зареєстрованого за № 809-3, видане на підставі рішення виконавчого комітету Новомосковської районної ради народних депутатів № 96 від 17 березня 1987 року власником якого являється [PERSON] У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). В зв'язку з тим, що наявні в справі докази підтверджують наявність права власності у позивачів на об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку, наявність інших правочинів щодо означеного майна вчинених до дати смерті [PERSON] суду не доведена, та те, що позивачі згідно закону в порядку першої черги спадкування мають право на отримання у спадок нерухоме майно, інші спадкоємці за законом відсутні - право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачами в порядку спадкування за законом. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] являються єдиним спадкоємцями, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, однак не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину з незалежних від них обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на 1/2 частини житлового будинку та право власності на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В зв'язку з тим, що доказів наявності інших правочинів щодо означеного майна, вчинених до дати смерті спадкодавця судом не встановлено та позивачі згідно з законом в порядку першої черги спадкування мають право на нерухоме майно, інших спадкоємців за законом та заповітом, судом не встановлено - право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачами в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved