Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх доходів зазначила, що позивач є приватним підприємцем та має високий дохід, а тому має можливість сплачувати такий розмір аліментів. Представник відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача та заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів, зазначивши, що в 2013 році доходи відповідача були не значними, приблизно 2000-2500 грн. на місяць, а тому його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини доходів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконкомі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 46. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 3 - копія свідоцтва). В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2011 року (а. с. 4 - копія свідоцтва). На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2013 року по справі № 2/759/4851/13, шлюб між сторонами розірвано, про що здійснено запис на 10 сторінці паспорту [PERSON] Встановлено, що дитина проживає зі своєю матір'ю - [PERSON], яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проживає окремо, між сторонами існує судовий спір щодо участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою. У сторін відсутня домовленість про добровільну сплату аліментів, але відповідач, починаючи з вересня 2012 року, щомісячно перераховував [PERSON] кошти на утримання доньки в розмірі 700 грн., а в грудні 2013 року - 500 грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю, яка є пенсіонеркою та перебуває на його утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не ухиляється від виконання обов'язку утримувати дитину та надає кошти на її утримання. Вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх доходів ґрунтується на тому, що [PERSON] є приватним підприємцем, а тому на думку позивачки має високий дохід і має можливість сплачувати такий розмір аліментів. Проте такі обґрунтування не відповідають зазначеним вище роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує визнання позову в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню доньки, активні дії [PERSON] щодо участі у вихованні та спілкуванні з донькою, про що свідчить судовий спір між сторонами, а також наявність у відповідача непрацездатної матері, яка є пенсіонеркою та перебуває на його утриманні. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial