Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Єнакієвської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша слов`янська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина та мати позивача [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але юридично не оформила, оскільки померла [INFO] року. Спадкову справу до спадкового майна [PERSON] заведено 19 червня 2014 року за № 224/2014 Другою єнакіївською державною нотаріальною конторою. Спадкову справу до спадкового майна [PERSON] було заведено 18 вересня 2018 року за № 486/2018 Першою слов`янською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] Позивач був зареєстрований та проживав разом з батьками та є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та грошовий внесок з усіма нарахованими на нього відсотками, який знаходиться у АТ «Ощадбанк» № 10004/0544 в місті Вуглегірськ Донецької області, вищестояща установа банку № 10004/0531 в місті Єнакієве Донецької області на рахунку [NUMBER] після смерті його батьків. 06 грудня 2018 року позивач із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року , звернувся до Першої слов`янської державної нотаріальної контори та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що спадкова справа № 224/2014 була заведена Другою єнакіївською державною нотаріальною конторою, а її архів знаходиться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивач є єдиним спадкоємцем і прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає, тому він може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач вчинив всі можливі дії у даній ситуації для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, йому було відмовлено з посиланням на те, що відсутній доступ до документів, які залишилися на тимчасово непідконтрольній Україні території. Таким чином, у позивача є законні права та обов`язки, однак, через незалежні від нього обставини він не може скористатися правами та виконати обов`язок щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, а визнання його права власності на майно у порядку спадкування за законом є єдиним можливим способом захисту його прав. У зв`язку із викладеним, просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року , право власності на спадкове майно, а саме на грошовий внесок з усіма нарахованими на нього відсотками, який знаходиться у ПАТ «Ощадбанк» № 10004/0544 в місті Вуглегірськ Донецької області, вищестояща установа банку № 10004/0531 в місті Єнакієве Донецької області на рахунку [NUMBER]. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29 березня 2019 року на 09-00 год. 29 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 квітня 2019 року на 09-00 годину. 25 квітня 2019 року судове засідання було відкладене на 15 травня 2019 року на 09-00 годину у зв`язку із неявкою у судове засідання відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. 25 квітня 2019 року за № ЕП-1339 надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином: відповідно до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua від 07 травня 2019 року. Про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи Першої слов`янської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 15 квітня 2019 року за № 11261 від державного нотаріуса Макарової Н.І. надійшла заява, в якій зазначено, що Перша слов`янська державна нотаріальна контора просить проводити розгляд справи за позовною заявою [PERSON] без представника нотаріальної контори. Заперечень та зауважень щодо позову не має. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено та підтверджене матеріалами справи, що позивач [PERSON] народився [INFO] року у м. Дзержинськ Донецької області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10), які перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1947 року (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2014 року виконавчим комітетом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у м. Вуглегірську м. Єнакієве Донецької області (а.с. 12). Спадкову справу до спадкового майна [PERSON] , [INFO] , заведено 19 червня 2014 року за № 224/2014 Другою єнакіївською державною нотаріальною конторою, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37676916 від 19 червня 2014 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54371893 від 06 грудня 2018 року (а.с. 14, 16). [PERSON] померла [INFO] року у м. Вуглегірську Бахмутського району Донецької області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 13). Спадкову справу до спадкового майна [PERSON] , [INFO] , було заведено 18 вересня 2018 року за № 486/2018 Першою слов`янською державною нотаріальною конторою, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53345524 від 18 вересня 2018 року (а.с. 15). 16 травня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 31201304 на вклад «Строковий пенсійний» для фізичної особи, відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 21900 грн. строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 16 листопада 2014 року. Процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 17,75% річних (а.с. 17-20). За умовами вказаного договору [PERSON] було видано ощадну книжку, згідно з якою [PERSON] було внесено грошовий вклад «Строковий пенсійний» 16 травня 2013 року у розмірі 21900 грн. та 21 червня 2013 року у розмірі 12513 грн., а всього на загальну суму 34413 грн., на депозитний рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Ощадбанк» № 10004/0544 в місті Вуглегірськ Донецької області, вищестояща установа банку № 10004/0531 в місті Єнакієве Донецької області (а.с. 21-22). Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. № 3812/02-31 від 06 грудня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] , що належала померлим [PERSON] та [PERSON] , а також грошового внеску, що зберігається в АТ «Ощадбанк» (установа № 10004/0544 міста Вуглегірська) на рахунку [NUMBER] , що належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була його жінка [PERSON] , яка спадщину прийняла, але юридично не оформила, та інше спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року (а.с. 23-25). Таким чином, суд вважає встановленим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року . Відтак, позивач не має можливості вступити у спадкування в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved