Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

25.06.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 11 лютого 2015 року вона уклала з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» договір про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті №300131/170831/07-15 у відділенні № 38 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) розташованому в м. Кіровограді по вул. Островського, буд. 2. На виконання п.1.1. вказаного Договору вона внесла, а банк прийняв грошові кошти в національній валюті на депозитний рахунок № 2630.5.093780.004 у сумі 28 000, 00 грн., на наступні строки: з 11 лютого 2015 р. по 17 лютого 2015 р.; з 18 лютого 2015 р. по 24 лютого 2015 р.; з 25 лютого 2015 р. по 03 березня 2015 р.; з 04 березня 2015 р. по 10 березня 2015 р.; з 11 березня 2015 р. по 17 березня 2015 р.; з 18 березня 2015 р. по 24 березня 2015 р.; з 25 березня 2015 р. по 31 березня 2015 р.; з 01 квітня 2015 р. по 07 квітня 2015 р.; з 08 квітня 2015 р. по 14 квітня 2015 р.; з 15 квітня 2015 р. по 21 квітня 2015 р.; з 22 квітня 2015 р. по 28 квітня 2015 р.; з 29 квітня 2015 р. по 05 травня 2015 р.; з 06 травня 2015 р. по 12 травня 2015 р. Відповідно до п.1.1. та 1.2. даного договору, банком прийнято від неї як вкладника на депозитний рахунок кошти в національній валюті, в сумі 28 000 грн. на період до 17.03.2015 р., з виплатою 20,5% в кінці терміну користування коштами. Відповідно до п.2.4 вказаного договору повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день закінчення одного із строків знаходження коштів у Банку, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 договору. У звязку із закінченням 17.03.2015 року терміну дії даного договору, нею заявлено письмову вимогу про повернення депозитного вкладу та нарахованої суми відсотків по договору, відповідно до п.1.1.5 та 2.3. договору. Відповідно до п.3.1.2 та 3.1.3. відповідач зобовязаний своєчасно і належним чином здійснювати операції за депозитним рахунком у відповідності з чинним законодавством України і цим Договором. Проводити нарахування процентів та їх виплату згідно п.п. 2.1., 2.3. Договору і повернути клієнту за його письмовою вимогою кошти з депозитного рахунку після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 вказаного Договору, та в інших випадках згідно умов Договору. Відповідачем після звернення 17.03.2015 року з письмовою вимогою не виконано умови Договору щодо строку повернення депозитного вкладу, передбачені п.п. 2.1. та 2.3. вказаного Договору. На повторну письмову вимогу відповідачем теж не відреаговано та ніяких розяснень їй не надано, зобовязання не виконано та кошти депозитного вкладу не повернуто. Відповідно до п.4.1. та п.4.2. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Суперечки, що виникають за цим Договором вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі не досягнення згоди відповідно до чинного законодавства України. У звязку із не виконанням до сьогоднішнього дня відповідачем зобовязань по вказаному Договору, згоди щодо врегулювання спірного питання не досягнуто, а отже вирішити цей спір іншим шляхом, крім розгляду спору судом, не можливо. У звязку із вказаними обставами, сума спричинених їй збитків вираховується з урахуванням наступних підстав: - сума залишку депозитного вкладу (неповерненого відповідно до умов договору вкладу); - сума виплат пені (неустойки) за прострочення виконання договірних зобовязань; - сума трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання; суми у розмірі 20,5 % річних за користування депозитним вкладом в період з 17.03.2015 року по 22.06.2015 року; витрати на правову допомогу; - відшкодування моральної шкоди. Відповідно до меморіального ордеру №29342 від 11 лютого 2015 року нею згідно умов Договору внесено 28 000 грн. на депозитний рахунок № 2630.5.093780.004 відкритий в у відділенні № 38 АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Сума невиплаченого депозитного вкладу з 17.03.2015 року складає - 28 000 грн. 00 коп. Враховуючи те, що між нею та банком строк дії договору закінчився, відповідач зобовязаний на підставі п.п. 2.1., 2.3. Договору, з 17.03.2015 року сплатити грошову суму коштів депозитного вкладу в розмірі 28000 грн. Тобто, останнім днем належного виконання грошового зобовязання по оплаті послуг було 17 березня 2015 року, коли Відповідач зобовязаний був сплатити на її користь грошову суму коштів сумою 28 000 грн. 00 коп., однак не сплатив її, а тому пеня починаючи з 17 березня 2015 року по 22 червня 2015 року, складає 4345 грн. 6 коп., яка вираховується за вищевказаною формулою наступним чином: розмір пені за один день прострочення внаслідок не виконання грошового зобовязання в період з 17.03.2015 року по 22.06.2015 року становить 4345 грн. 6 коп. = 28 000 грн. 00 коп. (сума заборгованості) х 0, 16 % (розмір облікової ставки НБУ в день прострочення) х 97 (кількість календарних днів прострочення) : 100. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідач, який прострочив виконання грошового зобовязання щодо сплати остаточної вартості поставки товарів у розмірі 28 000 грн. 00 коп., зобовязаний сплатити на її користь 3 % річних від простроченої суми за період часу починаючи з 17 березня 2015 року по 22 червня 2015 року. Отже, у звязку із не виплатою суми депозитного вкладу з 17.03.2015 р. по 22.06.2015 року, розмір заборгованості відповідача за прострочення виконання грошового зобовязання складає 217 грн. 28 коп. Щодо оплати відповідачем 20,5 % річних за користування депозитним вкладом в період з 17.03.2015 року по 22.06.2015 року: Сума оплати відповідачем відсотків за користування депозитним вкладом в період з 17.03.2015 р. по 22.06.2015 року вираховується за наступною формулою: Сума за користування депозитним вкладом в період з 17.03.2015 р. по 22.06.2015 року = 3 х СКДВ х Д : 100, де: 3-сума неповерненого депозитного вкладу; СКДВ 0,056% по користуванню депозитним вкладом за кожний день прострочення; Д кількість календарних днів прострочення. СКДВ за термін користування коштами за кожний день прострочення грошового зобовязання = 20, 5% : 365 днів = 0,056%. Кількість календарних днів за користування депозитним вкладом в період прострочення складає 97 днів. Отже, у звязку із не виплатою суми депозитного вкладу з 17.03.2015 р. по 22.06.2015 року, розмір заборгованості Відповідача за прострочення виконання грошового зобовязання складає 1 520 грн. 96 коп. Крім того, нею сплачено суму вартості надання юридичних послуг, зазначену в угоді, що складає 7 000 грн. За весь час невиконання відповідачем своїх зобов'язань їй були завдані моральні страждання. Дії Банку, що виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору, завдали їй душевні страждання і переживання, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача. А саме, укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти даній фінансовій установі, вона розраховувала на порядність і чесність Банку, дотримання Банком всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні частини вкладу порушила її плани в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї сильним шоком від нахабства і незаконності дій по відношенню до своїх вкладників - людей, які повірили Банку в період нестабільної політичної та економічної ситуації в країні і довірили свої особисті кошти, тим самим забезпечивши фінансовій установі запас ліквідності в один із найважчих економічних моментів, а у відповідь отримали невдячність, і недбале ставлення до виконання Банком зобов'язань за договором. Крім того, у неї на утриманні та вихованні знаходиться двоє дітей, в зв'язку з чим її витрати у родині, у звязку з нестабільною економічною ситуацією та девальвацією гривні та збільшенням курсу долара США, зросли в декілька разів, і вона розраховувала на розпоряджання цими коштами після закінчення строку дії договору. Проте, неправомірні дії відповідача здійснили негативний вплив на її психологічний стан, оскільки вона весь час переживала і нервувала з приводу нестачі коштів на належне утримання дітей. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі - 7 000 грн. Отже, загалом відповідачу належить виплатити на її користь: 28 000 грн. ( суму залишку вкладу ) + 4 345 грн. 6 коп. ( сума пені ) + 217 грн. 28 коп. ( сума трьох відсотків ) + 7 000 грн. ( витрати на правову допомогу ) + 7 000 грн. ( моральна шкода ) = 46 562 грн. 88 коп. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь суму залишку вкладу в розмірі 28 000 грн., пеню в розмірі 4345,06 грн., суму трьох відсотків річних в розмірі 217,28 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн., а також завдану моральну шкоду у розмірі 7000 грн., а всього 46 562 грн. 88 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать Закону, держава не втручається у здійсненні власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.1, 5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством « Банк « Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №300131/170831/07-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) « Блискуча сімка» в національній валюті, відповідно до умов якого клієнт вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на депозитний рахунок №2630.5.093780.004 у сумі 28 000 грн. на наступні строки: 1.1.1. З 11 лютого 2015р. по 17 лютого 2015р., 1.1.2. З18 лютого 2015р. по 24 лютого 2015р., 1.1.3. З 25 лютого 2015р. по 03 березня 2015р., 1.1.4. З 04 березня 2015р. по 10 березня 2015р., 1.1.5. З 11 березня 2015р. по 17 березня 2015р., 1.1.6. З 18 березня 2015р. по 24 березня 2015р., 1.1.7. З 25 березня 2015р. по 31 березня 2015р., 1.1.8. З 01 квітня 2015р. по 07 квітня 2015р., 1.1.9. З 08 квітня 2015р. по 14 квітня 2015р., 1.1.10. З 15 квітня 2015р. по 21 квітня 2015р., 1.1.11. З 22 квітня 2015р. по 28 квітня 2015р., 1.1.12. З 29 квітня 2015р. по 05 травня 2015р., 1.1.13. З 06 травня 2015р. по 12 травня 2015р. ( а.с. 7-9 ). Згідно п. 2.4 Договору повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього договору. Відповідно до п.п. 3.1.2. 3.1.3 Договору банк зобовязується своєчасно і належним чином здійснювати операції за депозитним рахунком у відповідності з чинним законодавством України і цим Договором. Проводити нарахування процентів та їх виплату згідно п.п. 2.1, 2.3 Договору і повернути клієнту за його письмовою вимогою кошти з депозитного рахунку після закінчення будь якого із строків, визначених п.п. 1.1.1 1.1.13 цього Договору, та в інших випадках згідно умов Договору. 17.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до начальника відділення №38 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з письмовою вимогою, в якій зазначила про те, що у звязку із закінченням 17.03.2015 року терміну дії Договору про банківський строковий вклад ( депозит ) «Блискуча сімка» в національній валюті №300131/170831/07-15 від 11.02.2015 року, просить повернути їй суму вкладу та нараховані відсотки готівкою ( а.с. 20 ). 21.06.2015 року позивач [PERSON] повторно звернулася до начальника відділення №38 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з письмовою вимогою про повернення депозитного вкладу та нарахованої суми відсотків по договору ( а.с. 21 ). З урахуванням наведених вище обставин та приймаючи до уваги те, що банківський вклад в сумі 28 000 грн. являється власністю [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] банківський вклад у сумі 28 000 грн. Відповідно до ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового обов'язання за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи питання про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки в сумі 4345,06 грн. на підставі ст. 1 та 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань », а також трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 217,28 грн. суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки неустойка у вигляді пені в якості забезпечення виконання банком грошових зобов'язань за депозитним договором, його умовами не передбачалася, між сторонами у справі виникли договірні зобов'язання, які стосуються неналежного виконання договірних зобов'язань в частині своєчасного повернення банківського вкладу, які регулюються Параграфом 3 Глава 71 Цивільного кодексу України, в той же час порушень прав позивача, за які б передбачалося накладення санкцій згідно Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та Закону України «Про банки і банківську діяльність» судом не встановлено, а посилання позивача в межах спірних правовідносин на норми вказаних Законів суд вважає безпідставними. В свою чергу, безпідставними є посилання позивача на ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язань», оскільки даним нормативно-правовим актом врегулюванні відносини між юридичними особами. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 .03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи те, що Договором №300131/170831/07-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Блискуча сімка» в національній валюті від 11 лютого 2015 року не передбачено відшкодування моральної шкоди, позивачем не надано доказів, якими неправомірними діями чи бездіяльністю з боку відповідача її заподіяно позивачеві, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, тому суд вважає за необхідне відмовити їй в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За частиною 3 цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Як передбачено частинами 1 та 2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. Частина перша статті 56 ЦПК України визначає, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували розрахунок гонорару, повязаного з наданням правової допомоги представником позивача [PERSON], а надано лише ТОВ «ЮК «Фалькон» рахунок фактуру №7 від 21 червня 2015 року про надання юридичних послуг в розмірі 7000 грн.(а.с.19). Таким чином, в цій частині вимог слід відмовити, оскільки такі вимоги є недоведеними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial