Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

25.07.2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою, згідно якої просить встановити факт народження хлопчика - [PERSON], дата народження - [INFO] року, місце народження - Автономна Республіка Крим, Бахчисарайський р-н, м. Бахчисарай. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м.Бахчисарай Автономної Республіки Крим, у подружжя [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], народився син - [PERSON]. Разом з тим, заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження своєї дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник та заінтересована особа [PERSON], будучи також допитаними в якості свідків, в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в заяві. Заінтересовані особи Шевченківський районний у м.Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві Міністерства юстиції України та Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації своїх представників в судове засідання не направили, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, від представника заінтересованої особи - Шевченківський районний у м.Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві Міністерства юстиції України надійшов лист, згідно якого заінтересована особа просить проводити розгляд заяви у відсутність свого представника. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За умовами ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року в місті Бахчисарай Бахчисарайського району АР Крим народився [PERSON], батьком якого є - [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються показами, які [PERSON] та [PERSON] надали в судовому засіданні під час їх допиту в якості свідків, та матеріалами справи в їх сукупності, а саме: копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, копією Обмінної карти пологового будинку від 08.05.2014 року. При цьому, на час народження [PERSON], його батьки: [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER]. Між тим, відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтв а про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о ( гі 151-06 ), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою,встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Звертаючись з даною заявою до суду, заявник посилається на те, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження дитини встановленого українським законодавством зразка, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Так, згідно змісту відмови Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за №5126/16.12-36т.2 від 31.05.2018 року на заяву [PERSON] про проведення державної реєстрації народження, заявником для підтвердження факту народження дитини [INFO] року було пред'явлено свідоцтво про народження Серії [NUMBER], яке видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» пере/, бачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Розглядаючи справу згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за умовами ч.3 ст. 317 ЦПК у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України та народженої у нього дитини, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження [INFO] року дитини (хлопчика) - [PERSON], місце народження - м.Бахчисарай Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим; мати - [PERSON], дата народження - [INFO] року, громадянка України, батько - [PERSON], дата народження - [INFO] року, громадянин України. На підставі викладеного та

Outcome: approved