Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

25.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Петриківський РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 13.02.1993 року він одружився з відповідачкою, [PERSON]. Від цього шлюбу у них є дочка, [PERSON], [INFO]. Сторони спільно проживали в його будинку розташованому за адресою, вул. Крутогорна, 21 смт. Петриківка, Дніпропетровська область. Вказаний житловий будинок належить позивачу на підставі договору дарування. Спільне життя у сторін не склалося і 29.10.2013 року шлюб був розірваний на під\-ставі рішення Петриківського районного суду. Ще до офіційного розірвання шлюбу, відповідачка разом з дочкою виїхали з його бу\-динку до своєї матері, яка проживає [INFO] і вданий час проживають там, але продов\-жують бути зареєстрованими в його житловому будинку. Дана обставина перешкоджає позивачу в користування власністю, відповідачка своїми про\-типравними діями порушує його права як власника. Так, позивач не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки у свій дохід йому необхідно включати і прибутки [PERSON] та [PERSON], які фактично не проживають в цьому бу\-динку. Позивач неодноразово просив відповідачку знятися з реєстраційного обліку з житлової площі будинку по вул. Крутогорна, 21 смт Петриківка, Петриківський район, Дніпропет\-ровська область, але вирішити це питання мирним шляхом не вдалось, у зв'язку з чим він ви\-мушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала суду пояснення відповідно до яких вона разом з колишнім чоловіком [PERSON] з 1994 року по 2013 рік проживала [INFO]. В 1994 році позивач добровільно зареєстрував її та їхню доньку [PERSON] в зазначеному будинку. Рішенням Петриківського районного суду від 29.10.2013 року шлюб між ними було розірвано. Причиною, що спонукала її переїхати до своєї матері та залишити своє колишнє помешкання, стала протиправна поведінка позивача до неї, оскільки в 2013 році він її побив та вигнав з будинку, у звязку з чим порушувалася кримінальна справа. Після цього відповідач неодноразово намагалася повернутися до будинку позивача, але останній чинив їй в цьому перешкоди, а тому вважає, що причини її не проживання [INFO] є поважними. Також повідомила, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року визнано спільною сумісною власністю подружжя та визнано за нею і позивачем право власності по 1/2 частині на поліпшення у домоволодінні № 21 по вул. Крутогорній в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області загальною вартістю 182 567 грн. Таким чином вважає, що вона є власницею частини спірного домоволодіння, що само по собі унеможливлює визнання її такою, що втратила право користування у ньому. Що стосується їхньої дочки [PERSON], то вона є студенткою 6 курсу денного відділення історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету, а тому не проживає у домоволодінні з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає. Петриківський РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Житловий будинок розташований за адресою Дніпропетровська область смт Петриківка вул. Крутогорна, 21, належить позивачу на праві власності, що підтверджується договорм дарування, посвідченим державним нотаріусом 27.03.1995 року та зареєстровано в реєстрі за №616. З 13.02.1993 року сторони по справі [PERSON]В та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Рішенням Петриківського районного суду від 29.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] обстеження проживання від 18.12.2015 року, встановлено, що за адресою вул. Крутогорна, 21 смт Петриківка зареєстровані, але з 05.08.2012 року фактично не проживають [PERSON] та [PERSON] Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. З відома власника будинку (квартири) член його сім'ї має право вселяти в займане їм житло інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не вимагається. До членів сім'ї власника будинку відносяться особи, вказані в частині 2 статті 64 цього Кодексу. [PERSON] з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вирішуючи питання про втрату права на користування житлом, окрім встановлення періоду не проживання особами в будинку, має також встановити причини такого не проживання. Як слідує з пояснень відповідача [PERSON], остання не з власної волі не проживає в будинку по вул. Крутогорна, 21 смт Петриківка, оскільки позивач по справі чинить їй в цьому перешкоди, раніше завдавав їй тілесних ушкоджень, на підтвердження чого надала суду копію висновку експерта № 34-Е від 16.05.2013 року відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] легкі тілесні ушкодження, а також копії висновків ЄО № 1355 від 24.06.2014 року та ЄО № 1292 від 19.06.2014 року, за заявами [PERSON], відповідно до яких встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] виникло непорозуміння із-за будинку № 21 по вул.. Крутогорна смт. Петриківка. Крім того, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року визнано спільною сумісною власністю подружжя та визнано за [PERSON] і позивачем право власності по 1/2 частині на поліпшення у домоволодінні № 21 по вул. Крутогорній в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області загальною вартістю 182 567 грн. [PERSON] довідки Полтавського національного педагогічного університету від 01.09.2015 року відповідач [PERSON] є студенткою 6-го курсу денного відділення історичного факультету зазначеного закладу, з кінцевим терміном навчання 30.06.2017 року, у звязку з чим суд вважає, що відповідач [PERSON] не проживає у домоволодінні № 21 по вул. Крутогорній в смт Петриківка з поважних причин, що повязані з її навчанням у іншому місті. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі по справі не проживають у домоволодінні № 21 по вул. Крутогорній в смт Петриківка з поважних причин, відповідач [PERSON] є власницею частини спірного домоволодіння, а тому вважає, що в задоволенні позовних вимог про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації, слід відмовити.

Outcome: dismissed