Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

24.09.2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача аліменти за минулі роки починаючи з 01.10.2012 року на утримання [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалась на наступне. 02.03.2002 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу 03.08.2002 року у сторін народився син - [PERSON] З 2006 року сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. 15.01.2008 року шлюб між сторонами розірваний. За весь час, відповідач жодного разу не надав будь-якої допомоги дитині. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати допомогу дитині, але відповідач не реагує. Вихованням дитини займається тільки позивачка. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити та винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами розірвано 15.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, актовий запис № 18. (а.с. 2). Позивачка та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань не має. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення з відповідача аліментів за минулі три роки починаючи з 01.10.2012 року не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано до суду доказів, що позивач зверталась з вимогою до відповідача про стягнення аліментів та вживала відповідні заходи, та докази ухилення відповідача від їх сплати. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial