Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, третьої особи - Третьої Миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 22 червня 2016 року померла мати позивача- Сапунова [PERSON], яка залишила на заповіт на все майно на імя позивача, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 25 червня 2002 року за реєстровим № 4587. Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 9/50 (18/100) частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаїв, вул. Сінна (стара назва Будьонного), буд. № 34, на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.1988р., виданого відділом комунального господарства Заводського району. [PERSON], є її єдиним спадкоємцем за заповітом та згідно п.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 24 лютого 2017 року позивач звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/50 (18/100) частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаїв, вул. Сінна (стара назва Будьонного), буд. № 34, після смерті моєї матери. Однак мені було відмовлено в звязку с тим, що мною ненаданні правовстановлюючі документі (оригінали), що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Також Спадкоємцем надано копію свідоцтва про право власності на 9/50 (18/100) часток домоволодіння, а на підставі довідки ММБТІ від 20 лютого 2017 року, згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 23.06.2006р., № 1116, 82/100 частки домоволодіння, надана нова адреса: вул. Сінна, 34/1. Частка спадкодавиці - [PERSON] змінилася та склад спадкового майна став іншим. Згідно ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 1993 р., зі змінами, п.4.14, 4.15 глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 р., зі змінами, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обовязково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Правовстановлюючі документи (оригінали), що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме Свідоцтво про право власності від 19.08.1988р., виданого відділом комунального господарства Заводського району та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 19.08.1988 року, втрачені спадкодавцем. Отримати дублікат втраченого свідоцтва про право власності немає можливості у звязку з тим, що згідно з чинним законодавством України на даний час Миколаївська міська рада не має повноважень щодо видачі дублікатів втрачених свідоцтв про право власності спадкоємцям власника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved