Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

26.02.2016р. ПАТ «АктаБанк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АктаБанк» [PERSON]\~звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 24.12.2013р. між ПАТ «Акта Банк» та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 26257000123802, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитний ліміт, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії рахунку у сумі 30\~000 грн. Згідно з умовами кредитного договору кредитний ліміт надавався відповідачу на термін з 24.12.2013р. по 23.12.2014р. Позивач виконав свої зобов,язання за кредитним договором у повному обсязі, відповідач зі свого боку не здійснює погашення кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом в обумовлені договором строки, у зв,язку з чим станом на 11.02.2016р. прострочена заборгованість відповідача перед позивачем складає: 48\~189 грн. 92 коп., яка складається з: простроченого кредиту - 28\~842 грн. 09 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам 19\~347 грн. 83 коп. Представник позивача [PERSON] ( діє на підставі довіреності від 21.03.2016р. а.с. № 59) в наданій до суду 22.09.2016р. заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розглянувши справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.№ 58). Відповідач [PERSON] в судове засідання 22.09.2016р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 06.04.2016р. (а.с. № 29). Конверт було повернуто до суду з відміткою: «за минуванням терміну зберігання» (а.с. № 57). В судові засідання, які призначались до розгляду на 19.05.2016р., 29.06.2016р. та 20.07.2016р. відповідачем були поданні клопотання про відкладення слухання справи у зв,язку із знаходженням у відпустці або відрядженні, а також для врегулювання спору мирним шляхом, проте у судове засідання 22.09.2016р. не з,явився, задля отримання судової повістки до поштового відділення не звернувся, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також правом надання заперечень проти позову не скористався. Враховуючи, що в матеріалах справи мається заява відповідача від 15.07.2016р. (а.с. № 47), з якої вбачається, що відповідач бажає врегулювати спір мирним шляхом, що дає можливість зробити висновок про те, що відповідач не заперечує факту існування заборгованості, отже позиція відповідача буде врахована при винесенні рішення суду поряд з іншими доказами по справі, а тому суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, що 24.12.2013р. між ПАТ «АктаБанк» та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 26257000123802, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картрахунок № 26257000123802 та видано платіжну картку, відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 30\~000 грн. (а.с. № 8-9). Факт отримання відповідачем коштів та користування ними підтверджується випискою за картковим рахунком від 11.02.2016р. (а.с. № 7). Станом на 11.02.2016р. відповідач має заборгованість, яка становить 48\~189 грн.92 коп., з яких: прострочений кредит - 28\~842 грн.09 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 19\~347 грн.83 коп. (а.с. № 6). З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що заборгованість по договору погашена, або будь-яких інших заперечень, на спростування розміру грошового зобовязання, яке позивач просить суд стягнути з відповідача, сам факт укладання кредитного договору та отримання коштів відповідачем не спростовувався, навпаки відповідачем було подано клопотання про відкладення слухання справи задля врегулювання спору мирним шляхом, то суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь ПАТ «АктаБанк» суму заборгованості за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 26257000123802 від 24.12.2013р., яка станом на 11.02.2016р. складає 48\~189 грн. 92 коп. з яких: прострочений кредит - 28\~842 грн. 09 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам 19\~347 грн. 83 коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1378грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved