Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до [PERSON],[PERSON],третя особа Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області ,посилаючись на те,що вона є власниками квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 квітня 1994 року,зареєстрованого у Павлоградському МБТІ 27 квітня 1994 року за № 10-197. Після придбання квартири вона зареєструвала в ній свою доньку та онука-відповідачів у справі,які у зв»язку з сімейними обставинами у 2000 році виїхали з міста Першотравенська Дніпропетровської області до Російської федерації де отримали російське громадянство і постійно проживають [ADDRESS] де і зареєстровані,залишившись зареєстрованими в її квартирі,проти зняття з реєстрації з якої вони не заперечують згідно доданих нею до позову належно посвідчених їх заяв про це, Позивачка просить суд визнати відповідачів такими,що втратили право користування належною їм квартирою та зняти їх з реєстрації в її квартирі. Позивачка подала суду заяву про слухання справи у її відсутність,просить позов задовольнити. Відповідачі у справі [PERSON],[PERSON] подали належно посвідчені заяви про зняття їх з реєстрації у квартирі позивачки. Третя особа у справі Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про день слухання справи повідомлений, заперечень у справі не подано,представник в судове засідання не направлений,причини суду не повідомлені. Вивчивши матеріали справи,суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,оскільки наданими позивачкою доказами підтверджено,що вона є власниками квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 квітня 1994 року,зареєстрованого у Павлоградському МБТІ 27 квітня 1994 року за № 10-197. Після придбання квартири вона зареєструвала в ній свою доньку та онука-відповідачів у справі,які у зв»язку з сімейними обставинами у 2000 році виїхали з міста Першотравенська Дніпропетровської області до Російської федерації де отримали російське громадянство і постійно проживають [ADDRESS] де і зареєстровані,залишившись зареєстрованими в квартирі позивачки,проти зняття з реєстрації з якої вони не заперечують згідно доданих позивачкою до позову належно посвідчених їх заяв про це. Зазначене свідчить про те,що по теперішній час відповідачі зареєстровані у квартирі позивачки,порушуючи її право користування та розпорядження квартирою. Згідно ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно ст..391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв»язку з зазначеними обставинами та вимогами закону суд вважає за можливе визнання відповідачів такими,що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі позивачки. Разом з тим суд вважає позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку з зазначеної квартири є зайвими, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1У з послідуючими змінами та доповненнями зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення,яке набрало законної сили ,про позбавлення права власності на житлове приміщення,або права користування житловим приміщенням,про виселення,про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: partial