Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

24 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про вимогу погашення боржником простроченого грошового зобовязання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2013 року було стягнуто з відповідача [PERSON] в його, позивача [PERSON], користь 47348,35 грн. заборгованості за договором позики. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Відповідачем [PERSON] рішення суду в добровільному порядку виконано частково, а саме в розмірі 873,71 грн. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 05 червня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/466/968/13 який був виданий 23.05.2013 року. Крім цього постановою державного виконався від 05.06.2013 року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення. Отже відповідач не повернув позивачу [PERSON] кошти, що були стягнуті за рішенням суду від 23 квітня 2013 року. Фактично зобов`язання не виконано, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду, та просить стягнути з відповідача борг, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2013 року з урахуванням інфляційних витрат в сумі 34759,20 грн. та трьох відсотків річних за користування грошовими коштами в розмірі 3003,08 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві мотиви. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, про причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив. Заяв про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2013 року у справі № 466/373/13-ц ухвалено стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 47348,35 грн. заборгованності за договором позики. Зазначене рішення суду, яке вступило в законну силу, відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконав. В зв`язку з цим, на виконання виконавчого листа № 466/373/13-ц виданого Шевченківським районним судом м. Львова 23 травня 2013 року, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції [PERSON] 05 червня 2013 року винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача вищезазначених коштів. Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 05.06.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження останнім було вжито заходи для стягнення коштів за рішенням суду. Однак заходи державного виконавця по стягненню вищезазначених коштів у примусовому порядку призвели до виконання рішення суду, лише частково, з боржника [PERSON] в користь позивача [PERSON] в примусовому порядку було стягнуто 873,71 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання за рішенням суду від 23 квітня 2013 року, не повернув позивачу кошти, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача боргу з урахуванням інфляційних витрат в сумі 34759,20 грн. та трьох відсотків річних за користування грошовими коштами в розмірі 3003,08 грн. є підставним та його слід задовольнити. Крім того з відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави.

Outcome: partial