Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить поновити строк звернення до суду з позовом про захист спадкових прав за заповітом та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], смерть якої настала 22.08.2006 року, на будинковолодіння по вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району, Сумської області, до якого входить: житловий будинок, господарські споруди та надвірні будівлі, а також на земельну ділянку площею 4.49 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №017765 від 26.03.2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що 22.08.2006 року помела [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 4.49 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради та на будинковолодіння зі статусом колгоспного двору за адресою: вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району. Вказане нерухоме майно належало [PERSON] на підставі відповідних правовстановлюючих документів. За життя [PERSON] склала заповіт від 12.02.1998 року, яким заповіла все своє майно позивачу. Однак, при зверненні до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], йому було відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Враховуючи, що оригінали таких правовстановлюючих документів не збереглися, а за їх відсутності позивач позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, на майно, яке було набуте спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 26.09.2018 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить поновити строк звернення до суду з даними позовом, визнати незаконним та скасувати рішення Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області, від 18.03.2014 року «Про прийняття у власність територіальної громади Довжицької сільської ради земельну ділянку (пай)» щодо прийняття у комунальну власність територіальної громади на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду від 03.02.2014 року № 583/183/14-ц про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилася після смерті [PERSON], земельної частки (паю) площею 4.49 га на території Довжицької сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №017765 від 26.03.2002 року загальною вартістю 82198, 95 гривень, скасувавши при цьому рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на зазначену частку (пай), проведеної державною реєстрацією виконавчим комітетом Охтирської міської ради 21.11.2016 року та 23.11.2016 року, а також визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на будинковолодіння із житловим будинком, господарськими спорудами та надвірними будівлями за адресою: вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району, Сумської області, та земельну ділянку площею 4.49 га, яка складається з трьох ділянок площею 3.8405 га, 0.3867 га та 0.2590 га за кадастровими номерами 5920382800:01:001:5632, 5920382800:01:001:0699, 5920382800:01:001:0945, в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №017765 від 26.03.2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Довжицької сільської ради, Охтирського району, від 10.02.1998 року № 1 земельна ділянка по вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району, Сумської області, при житті передана у власність [PERSON], але правовстановлюючого документу у виді державного акту на дану земельну ділянку власником при житті не замовлено і не виготовлено. Також, згідно рішення Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області від 18.03.2014 року «Про прийняття у власність територіальної громади Довжицької сільської ради земельну ділянку (пай)» на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду від 03.02.2014 року № 583/183/14-ц про визнання спадщини відумерлою, земельна частка (пай), спадщина на яку відкрилася після смерті [PERSON], площею 4.49 га на території Довжицької сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №017765 від 26.03.2002 року прийнята у власність територіальною громадою як відумерла спадщина. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування проведена державна реєстрація права комунальної власності на земельну частку (пай), що вчинено виконавчим комітетом Охтирської міської ради 21.11.2016 року та 23.11.2016 року. Враховуючи, що згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 22.05.2018 року рішення Охтирського міськрайонного суду від 03.02.2014 року про визнання спадщини відумерлою скасовано, скасуванню підлягає і відповідне рішення Довжицької сільської ради від 18.03.2014 року, яким порушуються його права титульного власника. 10 грудня 2018 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на будинковолодіння з житловим будинком, господарськими спорудами та надвірними будівлями за адресою: вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району, Сумської області. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 року позовну заяву [PERSON] до Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в частині вимог щодо визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на будинковолодіння з житловим будинком, господарськими спорудами та надвірними будівлями за адресою: вул. Мічуріна, 24, с. Довжик, Охтирського району, Сумської області, залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Довжицької сільської ради Охтирського району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №029161 (а.с. 8). За життя [PERSON] 12.02.1998 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Довжицької сільської ради, Охтирського району, зареєстрований в реєстрі за №32, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 9). Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З листа, наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою за № 580/01-16 від 30.08.2018 року, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 22.08.2006 року відкрито спадкову справу №371/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої [PERSON], інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову спадщини, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 52). З викладеного слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], факт прийняття спадщини яким встановлено рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2016 року (а.с. 11-12) Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Також судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.02.2017 року, [PERSON] було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] (а.с. 14). Згідно позиції викладеної у п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 26.02.2002 року серії ІІІ-СМ № 017765 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4.49 га розташовану на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 24). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2014 року визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 22.08.2006 року, у вигляді земельної ділянки площею 4.49 га, що знаходиться на території Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області, та передано зазначену земельну ділянку площею 4.49 га передано у власність територіальної громади с. Довжик, Охтирського району, Сумської області (а.с. 15). Рішенням Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області від 18.03.2014 року, на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2014 року сільська рада вирішила прийняти у власність територіальної громади відмерлу спадщину - земельну частку (пай), яка відкрилася після смерті [PERSON], площею 4,49 га на території Довжицької сільської ради, згідно державного акту серії ІІІ-СМ №017765 виданого 26.03.2002 року, загальною вартістю 82198, 95 гривень (а.с. 73). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22.05.2018 року вказане вище рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області скасовано (а.с. 17-18). Відповідно до довідки, наданої Довжицькою сільською радою Охтирського району за № 02-17/421 від 05.09.2018 року на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 га (кадастрові номери: 5920382800:01:001:5632, 5920382800:01:001:0699, 5920382800:01:001:0945), що розташовані на території Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області, зареєстровано право комунальної власності. Державна реєстрація права комунальної власності проводилася Виконавчим комітетом Охтирської міської ради 21.11.2016 року та 23.11.2016 року (а.с. 63). У відповідності\~до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що вбачається зі змісту ст. 5 ЦПК України. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~який не\~відповідає законові\~і порушує\~права власника,\~за позовом\~власника майна\~визнається судом\~незаконним та\~скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. У відповідності до ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що запис до Державного реєстру прав вноситься на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Уразі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляд у даній справі, позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] усього майна, яке належало останній на день відкриття спадщини, в тому числі і земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 га (кадастрові номери: 5920382800:01:001:5632, 5920382800:01:001:0699, 5920382800:01:001:0945), що розташовані на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області. В звязку з тим, що вказана земельна ділянка була передана у комунальну власність Довжицької сільської ради Сумської області, на підставі рішення суду, яке в наступному було скасоване, а тому відсутні правові підстави для подальшого перебування зазначеної земельної ділянки у володінні відповідача. За таких обставин, з урахуванням наведених правових норм цивільного законодавства суд дійшов висновку, що права позивача, як титульного власника спадкового майна, яке йому заповіла [PERSON] підлягають захисту та відновленню у зазначений ним в позові спосіб, шляхом визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку та визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування з підстав його невідповідності вимогам чинного законодавства. Позивачем заявлено вимогу щодо поновлення строку звернення до суду з відповідним позовом. Вирішуючи позов в даній частині судом вбачаються, що останній У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягать стягненню на користь [PERSON] понесені ним судові витрати у сумі 1409 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved