Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

26.11.2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 03.04.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 5009-021/08Р, за умовами якого позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 59850,00 грн. зі сплатою 15,49 % річних для придбання останнім автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 713,00 грн. щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, 03.04.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 5009-021/08Р, відповідно до якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором. [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань прострочив сплату кредиту, внаслідок чого станом на 17.06.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 145155,61 грн., з яких: 46653,22 грн. - заборгованість за кредитом; 35572,54 грн. - заборгованість за процентами; 34950,18 грн. - неустойка (пеня) за кредитом; 27979,67 грн. - неустойка (пеня) за процентами. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5009-021/08Р від 03.04.2008 року в розмірі 96750 грн. 00 коп., з яких: 46653,22 грн. - заборгованість за кредитом; 35572,54 грн. - заборгованість за процентами; 14524,24 грн. - неустойка (пеня) за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. В письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи 08.02.2016 року, позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити з тих підстав, що позивачем пропущено встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду. Клопотання про застосування строків давності міститься в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. В письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи 08.02.2016 року, позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Позичальник перестав виконувати свої зобов'язання за кредитним договором починаючи з 15.07.2010 року, однак позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості лише у грудні 2015 року, тобто після спливу шести місяців з часу несплати боржником чергового платежу за договором. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог до поручителя у зв'язку з припиненням договору поруки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 553, 554, 559, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 03.04.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5009-021/08Р, за умовами якого позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 59850,00 грн. зі сплатою 15,49 % річних для придбання останнім автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля (а.с. 10-20). Кредит надається позичальникові в строк з 03.04.2008 року до 03.04.2015 року (п. 1.2. кредитного договору). Відповідно до п. 4.4. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 713,00 грн. щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків (п. 4.5. кредитного договору). Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків (п. 6.1.1. кредитного договору). Згідно з п. 10.1. кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Графік щомісячних платежів по кредиту відображений в додатку № 2 до кредитного договору (а.с. 18-20). Відповідач [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань прострочив сплату кредиту, внаслідок чого станом на 17.06.2015 року утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком банку становить 145155,61 грн., з яких: 46653,22 грн. - заборгованість за кредитом; 35572,54 грн. - заборгованість за процентами; 34950,18 грн. - неустойка (пеня) за кредитом; 27 979,67 грн. - неустойка (пеня) за процентами (а.с. 6-8). Водночас в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 96750 грн. 00 коп., з яких: 46653,22 грн. - заборгованість за кредитом; 35572,54 грн. - заборгованість за процентами; 14524,24 грн. - неустойка (пеня) за кредитом. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений в ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, суд не враховує в структурі заборгованості позичальника неустойку (пеню) за процентами в розмірі 27 979,67 грн. Також суд не погоджується з обґрунтованістю наданого банком розрахунку заборгованості позичальника, оскільки зазначений у ньому розмір щомісячних платежів по тілу кредиту, починаючи з 01.04.2009 року не відповідає положенням п. 4.4. кредитного договору та графіку погашення кредиту. Крім того, у зазначеному розрахунку всупереч умовам кредитного договору платежі по тілу кредиту розраховані не на кожний наступний по черговості місяць, хоча загальна сума для погашення тіла кредиту відповідає розміру наданого позичальнику кредиту. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 3 червня 2015 року (6-31цс15), 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14). Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник здійснив останній платіж 15.07.2010 року. Відповідно до договору кожний наступний платіж в сумі 713,00 грн. позичальник повинен був сплачувати щомісяця до 10-го числа за попередній місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 03.04.2015 року в розмірі 671,00 грн. (останній платіж). Відповідно до штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві, остання була зареєстрована в канцелярії суду 26.11.2015 року. Таким чином, враховуючи клопотання відповідачів про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що розрахунковий період в межах строку загальної позовної давності зі сплати тіла кредиту та процентів становить з 27.11.2012 року по 03.04.2015 року(кінцевий термін повернення кредиту відповідно до договору та розрахунку банку). Отже, сума боргу в межах строку позовної давності по тілу кредиту становить 20635,00 грн. (713,00 грн. х 28 місяців + 671,00 грн. (сума останнього платежу по тілу кредиту за квітень 2015 року) = 20635,00 грн.). Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором розмір процентної ставки становить 15,49 % річних та банком не змінювався. Згідно з графіком щомісячних платежів до кредитного договору сума боргу по відсоткам з 27.11.2012 року по 17.06.2015 року (по день проведення банком розрахунку) становить 3980,00 грн. (262+261+253+220+234+217+215+199+196+187+172+168+154+150+140+118+121+108+103+ 90+84+74+63+56+45+37+28+16+9 = 3980,00 грн.). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов кредитного договору (п. 10.1.) за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13). Враховуючи те, що позивач звернувся до суду 26.11.2015 року, неустойка (пеня) повинна бути обрахована за період 12 місяців перед зверненням до суду, починаючи з 27.11.2014 року (за графіком погашення тіла кредиту) по 17.06.2015 року (дату проведення банком розрахунку). У відповідності до п. 10.1 кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що становить 30,98 % річних (15,49 % х 2 = 30,98 %). Суд здійснює розрахунок пені в межах позовної давності з 10.12.2014 року, оскільки наступний черговий платіж за договором нараховується саме з 10 числа кожного наступного місяця. Пеня за період з 10.12.2014 року по 17.06.2015 року на прострочене тіло кредиту (згідно графіку та в межах позовної давності = 17112 грн. (24 платежі по 713 грн.)) становить 2759,58 грн. (17112х30,98%/365х190 днів). Пеня за період з 10.01.2015 року по 17.06.2015 року на прострочене тіло 713,00 грн. становить 96,99 грн. (713х30,98%/365х159 днів). Пеня за період з 10.02.2015 року по 17.06.2015 року на прострочене тіло 713,00 грн. становить 78,08 грн. (713х30,98%/365х128 днів). Пеня за період з 10.03.2015 року по 17.06.2015 року на прострочене тіло 713,00 грн. становить 61,00 грн. (713х30,98%/365х100 днів). Пеня за період з 04.04.2015 року по 17.06.2015 року на прострочене тіло 671,00 грн. становить 42,75 грн. (671х30,98%/365х75). Таким чином, загальна сума пені в межах строку позовної давності складає 3038,4 грн. Виходячи з викладеного вище, загальна сума заборгованості позичальника в межах строків позовної давності становить 27653, 4 грн., з яких: 20635,00 грн. тіло кредиту; 3980,00 грн. відсотки за користування кредитом; 3038,4 грн. пеня за кредитом. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 5009-021/08Р від 03.04.2008 року того ж дня між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 5009-021/08Р, за умовами якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором (а.с. 21, 22). Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 03.04.2018 року. Відносини, повязані з порукою, врегульовано нормами § 3 гл. 49 розд. І кн. 5 ЦК. Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобовязань і при цьому водночас сама має зобовязальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобовязання та про договори (розділи І та II кн. 5 ЦК). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Оскільки договором поруки передбачено обовязок [PERSON] нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором та враховуючи те, що строк дії договору поруки встановлений до 03.04.2018 року, суд вважає, що [PERSON] має відповідати перед кредитором як солідарний боржник. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість закредитним договором № 5009-021/08Р від 03.04.2008 року в межах строку позовної давності в розмірі 27653, 4 грн., з яких: 20635,00 грн. тіло кредиту; 3980,00 грн. відсотки за користування кредитом; 3038,4 грн. пеня за кредитом. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1451,56 грн., хоча заявлена ним ціна позову складає 96750,00 грн. Отже, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (чинного на час сплати судового збору) позивачу необхідно було сплатити 967,50 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені на 28,58 %, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 276,5 грн. підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial