Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

26 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2003 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 506. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Також рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.12.2014 року було стягнуто з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (триста) гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає, що на даний час донька подорослішала, потребує значних коштів для забезпечення її всім необхідним, тому на сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки змінився також і прожитковий мінімум для дитини. Донька навчається в школі з поглибленим вивченням окремих предметів, також вона займається додатково з предметів, з яких буде здавати ЗНО, а тому просила суд збільшити розмір аліментів в розмірі 3500,00 гривень, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. 16.01.2021 року відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 1500 гривень. Зазначає, що він сплачував аліменти щомісячно, а з вересня 2020 року він сплачує аліменти в розмірі 1500 гривень та ніколи не ухилявся від свого обов`язку. Крім того, в 2016 році він оплачував відпочинок доньки у дитячому таборі «Водограй» в сумі 2400 гривень, у березні 2020 року також перерахував 2000,00 гривень на день народження доньки. Також просить врахувати той факт, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, яка важко хворіє, лікування дуже затратне, тому він змушений оплачувати послуги доглядальниці, також надає допомогу старшій сестрі, яка є інвалідом 2 групи. Зазначає, що свого власного житла він не має, проживає з сім`єю у будинку своєї тещі. Його дохід становить близько 6000,00 гривень, тому він не має можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. На рахунок нібито додаткового доходу, викладеного в позові, в його власності перебував один транспортний засіб «Мерседес Віто», який продано за доручення у 2007 році. 04.02.2021 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якому зазначила, що не погоджується з аргументами, зазначеними у відзиві, оскільки такі є надуманими та безпідставними, тому позов підтримує та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмір 3500 гривень. Також відповідачем подано заперечення на відповідь, в якому зазначив, що не ухиляється від сплати аліментів , та не заперечую проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1500,00 гривень. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.09.2003 року між позивачем та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 506, який в подальшому рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.08.2011 року, було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2012 року ( а.с. 9). Також рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.12.2014 року було стягнуто з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття (а.с.4-8). Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Також згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На даний час розмір аліментів, що стягується з [PERSON] є недостатнім для забезпечення дитини всім необхідним, а тому підлягає збільшенню. Також суд враховує і те, що з часу призначення аліментів істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Також, суд враховує заперечення відповідача, який сплачує аліменти та надає матеріальну допомогу дитині, а також те, що він перебуває у шлюбі та на його утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] , а тому з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183 СК України, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved