Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

25.01.2018р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог зазначила, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], 12.12.2015р. народження, який залишився проживати з нею. Оскільки відповідач ухиляється від утримання як дитини, так і її, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість, просить стягнути аліменти на свою користь у розмірі 600грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка [PERSON] шляхом подання письмової заяви уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 500грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] шляхом подання письмової заяви уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів у розмірі 500грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками - [PERSON], 12.12.2015р. народження, який за взаємною згодою між ними залишився проживати з матірю. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вимог закону, а також обставин справи та позицій сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 704,80грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved