Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

24 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати за нею права та обовязки забудовника на садовий будинок літ. А-2 загальною площею 41,3 кв.м основною площею 11,9 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Калинівка СТ Корабел, вул. Сунична, будинок № 12, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 07 липня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка та спадщину у передбачений законом строк та спосіб прийняла, натомість оформленню її спадкових прав щодо вищевказаного садового будиночку перешкоджає те, що чоловік за життя не отримав правовстановлюючих документів стосовно спадкового майна. За такого просить перевести на неї права та обовязки забудовника щодо цього майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила про вище викладене. Зазначила, що даний садовий будиночок мав раніше номер 285, а після зміни назви та нумерації розташований по вул.Сонячній, 12 в СТ «Корабел». Відповідач Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області направила до суду заяву, згідно з якою не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просила про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 81). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON] помер 07 липня 2016 року (а.с. 7). За даними копії спадкової справи, заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишав, а єдиним спадкоємцем за законом є його дружина позивач по справі [PERSON] (а.с.27-80). Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про нотаріат», оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину покладено на нотаріусів. Відповідно до ст.15 ЦК України та ст. 55 Конституції України, передбачено право особи на захист її прав та інтересів судом, у разі порушення цих прав, їх оспорення або не визнання. Тобто, захист прав спадкоємців судом передбачений у разі спору про право щодо спадкового майна. Підставою звернення до суду у даному випадку є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірного майна. В той же час, зі змісту наданої суду постанови нотаріуса від 24.02.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо садового будиночку № 1 по вул. Лісовій в СТ «Корабел», яке знаходиться на території с.Калинівка Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області (а.с. 12-13). В судовому засіданні було звернуто увагу позивача щодо даної обставини, на що остання пояснила про проведення зміни назви та нумерації даного будинку, натомість будь-яких клопотань щодо надання самостійно чи витребування судом доказів стосовно цього від [PERSON] не надійшло, остання вважала можливим закінчення розгляду справи за наданими нею письмовими доказами. Статтею 11 ЦПК України\~визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, посилання позивача щодо ідентичності обєкту спору та спадкового майна, щодо якого нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, спростовуються змістом письмових доказів. З матеріалів копії спадкової справи вбачається, що на імя позивача було видано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вул. Лісова, 1 в СТ «Корабел» (а.с. 75 зворотній бік) та на земельну ділянку в цьому ж садівничому товаристві по вул. Санячна, 12 (а.с. 77). Тобто дані адреси не належали в різний час одному й тому ж обєкту і майно, що розташоване за цими адресами не є ідентичним. Натомість суду не надано доказів про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину саме щодо садового будиночку по вул. Санячній 12 в СТ «Корабел». За такого, суду не надано доказів стосовно спору з приводу прав [PERSON] як спадкоємця саме стосовно обєкту спору садового будиночку № 12 по вул. Санячній в СТ «Корабел», а тому відсутні підстави для задоволення її позовних вимог.

Outcome: dismissed