Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

25 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання недійсним Державного акту ЧН №069592, виданого 31.01.2005 року Головою Вихвостівської сільської ради, про право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], та скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, належну його батькові [PERSON] на підставі Державного акту ЧН №069592. 09 липня 2014 року з такими самими самостійними вимогами щодо того ж предмета спору до справи вступив [PERSON], якому згідно оспорюваного Державного акту належить право власності на вказану земельну ділянку. Позовні вимоги мотивуються тим, що [PERSON] має у своїй власності земельну ділянку площею 0,43 гектару за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069592, що був виданий 31.01.2005 року Головою Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на підставі рішення 8 сесії 24 скликання Вихвостівської сільської ради від 31.03.2004 року. Маючи намір продати будинок [ADDRESS], що розташований на вказаній земельній ділянці, належній позивачу [PERSON], останній виявив, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069592 міститься помилка. Вказаний Державний акт виданий на три земельні ділянки, які мають різне місце розташування та різні кадастрові номери. Зі змісту норм Земельного кодексу виходить, що Державний акт на землю має видаватись на одиничну земельну ділянку, яка має визначену площу, межі, кадастровий номер, цільове призначення. Неправильне заповнення Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069592 є перешкодою у реалізації права позивача на відчуження земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS], та яка має цільовим призначенням обслуговування житлового будинку за вказаною адресою. Тому позивач просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069592 та скасувати його державну реєстрацію. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з»явились, про дату, час та місце судового розгляду справи останні були повідомлені належним чином. Позивачі надали до суду заяву, в якій підтримали доводи позовних заяв, наполягали на задоволенні своїх позовних вимог та просили справу розглянути в їхню відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про та розгляд справи у відсутність його представника. Позовні вимоги визнає. ( а.с. 56) Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб відділу Держкомзему в Городнянському районі Чернігівської області, Дердавної реєстраційної служби Городнянського району, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, бажання приймати участь у судовому розгляді не заявили. ( а.с.22,24,33,35,51,52,55,) Неявка в судове засідання третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час підстав для задоволення вимог [PERSON] не вбачається, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS]. Позивачу [PERSON] на підставі Державного акту ЧН № 069592, виданому 31.01.2005 року Головою Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на підставі рішення 8 сесії 24 скликання Вихвостівської сільської ради від 31.03.2004 року, належить земельна ділянка загальною площею 0,43 га, за адресою [ADDRESS], площею 0,25, яка має цільове призначення обслуговування житлового будинку, та площею 0,18 га, яка має цільове призначення ведення селянського господарства. Вказаній земельній ділянці присвоєно три різні кадастрові номери: 7421482800:01:000:0005; 7421482800:01:000:0005 та 7421482800:01:000:0015. /а.с.6/. Зі змісту ч.1 ст.19, ст.79-1 та ч.1 ст.126 Земельного кодексу України вбачається, що державним актом посвідчується право власності на одну, тобто одиничну земельну ділянку, яка має визначену площу, межі, кадастровий номер, цільове призначення. Форма та зміст самого Державного акту також вказують на те ж саме. І неможливо існування земельної ділянки, землі якої мають 2 чи більше цільових призначень. Всупереч вказаних норм земельного законодавства Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 069592 фактично виданий на три земельні ділянки, які мають три різні кадастрові номери. Крім того, на плані меж земельної ділянки, який містить оспорюваний Державний акт, земельна ділянка, що передана у власність [PERSON], зображена у вигляді двох земельних ділянок площею 0,31 га та площею 0,12 га, які мають два різних цільових призначення. Ця обставина заважає позивачу [PERSON] реалізувати його право на відчуження окремо визначеної на плані належної йому за оспорюваним актом земельної ділянки розміром 0,25 га, яка має цільове призначення обслуговування житлового будинку, залишивши при цьому за собою право власності на іншу земельну ділянку розміром 0,18 га, яка має цільове призначення ведення селянського господарства. За правилами ч. 3 ст.152 ЗК України захист порушених прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом заявлення позову про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За встановлених судом обставин право власності на земельну ділянку позивача [PERSON] є порушеним та підлягає захисту шляхом визнаня недійсним оспорюваного Державного акту на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, а визнання відповідачем позову [PERSON] не порушує права та законні інтереси інших осіб. Матеріалами справи не підтверджується, що помилковою видачею оспорюваного Дердавного акту будь-яким чином порушуються права позивача [PERSON], тому в задоволенні його вимог слід відмовити Враховуючи наведене,

Outcome: approved