Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

24 липня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] позовною заявою про тлумачення змісту заповіту. В обґрунтування позову зазначив, що 21 травня 2008 року в селі Сергіївка Слов'янського району Донецької області померла його рідна бабуся [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті увійшла земельна ділянка загальною площею 7.840 га, яка складається з двох земельних ділянок, кадастрові номери 1422083300-01-000-0261 та 1422083300-01-000-0535 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та інше спадкове майно. Земельна ділянка розташована на землях [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області. За життя спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт згідно із яким, земельну ділянку належну їй на підставі державного акту [PERSON]: ДН № 032009 виданого 30 червня 2004 року Допропільською районною державною адміністрацією і всі інші цінні папери вона заповіла позивачу. Згідно із вказаним державним актом, земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, які мають кадастрові номери 1422083300:01:000:0269 та 1422083300:01:000:0535. Після отримання у власність земельної ділянки на підставі вказаного державного акту, спадкодавець обміняла земельну ділянку кадастровий номер 1422083300:01:000:0269 на земельну ділянку кадастровий номер 1422083300:01:000:0261. Земельна ділянка кадастровий номер 1422083300:01:000:0535 була залишена у власності [PERSON] та їй був виданий новий державний акт Серія:ДН № 079087. Саме цей акт і земельні ділянки кадастрові номери: 1422083300:01:000:0261 та 1422083300:01:000:0535 зареєстровані в державному земельному кадастрі на праві приватної власності за [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті бабусі та звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Другої Слов'янської державної нотаріальної контори. Постановою нотаріуса від 13 червня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно на імя спадкодавця. Вважає, що за своїм змістом розпорядження [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти позивачеві земельні ділянки, на які у неї на момент смерті буде право власності, підтверджене відповідним правовстановлюючим документом. Таким чином, у заявника відсутня можливість оформити свої спадкові права на земельну ділянку яка на час смерті належала його бабусі. У звязку із наведеним, з метою оформлення спадкових прав, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким розтлумачити зміст заповіту [PERSON], посвідчений 27 липня 2006 року замісником голови виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області, зареєстрований в реєстрі за № 156, яким визнати, що справжньою волею заповідача [PERSON], яка померла 21 травня 2008 року в с. Сергіївка Словянського району Донецької області, було волевиявлення \~заповісти [PERSON], [INFO], земельну \~ділянку площею 7,840 га, яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422083300:01:000:0261; кадастровий номер 1422083300:01:000:0535 і яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 079087 виданого 30 червня 2004 року на підставі розпорядження голови Добропільської районної державної адміністрації № 67 від 17 лютого 2004 року. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Ради, проти задоволення позову не заперечував, рішення просив ухвалити згідно із вимогами діючого законодавства. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Ради, проти задоволення позову не заперечував, рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с. 35,43). Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Другої словянської державної нотаріальної контори [PERSON], будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 29). Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2008 року в селі Сергіївка Слов'янського району Донецької області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON]: 1-НО № 304080 (а.с. 21). За життя, спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт згідно із яким, [PERSON], [INFO], уродженка с. Марївка Олександрівського району Донецької області, РНОКПП: [NUMBER], земельну ділянку належну їй на підставі державного акту [PERSON]: ДН № 032009 виданого 30 червня 2004 року Допропільською районною державною адміністрацією і всі інші цінні папери заповіла [PERSON] (а.с. 11). Так, 30 червня 2004 року [PERSON], на підставі розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації № 67 від 17 лютого 2004 року, був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON]: ДН № 032009, згідно із яким [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 7,544 га яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422083300:01:000:0535; кадастровий номер 1422083300:01:000:0269 (а.с. 14,14 з.б.). Після отримання вказаного державного акту, спадкодавець [PERSON] та інші, звернулись до Донецької регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» із проханням надати їм земельні ділянки єдиним масивом для зручного оброблення, що стверджується відповідною заявою від 04 серпня 2008 року (а.с. 16,16 з.б.). 30 червня 2004 року на підставі розпорядження голови Добропільської районної державної адміністрації № 67 від 17 лютого 2004 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 079087, згідно із яким [PERSON] значиться власником земельної ділянки площею 7,840 га, яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422083300:01:000:0261; кадастровий номер 1422083300:01:000:0535 (а.с. 13,13 з.б). Згідно із повідомленням відділу Держкомзему у Добропільському районі Донецької області № 466 від 04 липня 2011 року, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] серії ДН № 032009 виданий 30 червня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 385, вважається недійсним, замість нього видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 079087 від 30 червня 2004 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 385 (а.с. 9). Згідно із довідкою відділу Держкомзему у Добропільському районі Донецької області № 1419 від 07 червня 2011 року, про правовий статус земельної ділянки кадастровий номер 1422083300:01:000:0261- ділянка 1; кадастровий номер 1422083300:01:000:0535 ділянка 2, власником вказаних земельних ділянок є [PERSON]. Документом, що посвідчує право власності, користування земельною ділянкою є державний акт на право власності на земельну ділянку ДН № 079087 (а.с. 10). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Другої слов'янської державної нотаріальної контори. Втім, постановою державного нотаріуса Другої словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] від 13 червня 2017 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця на земельну ділянку (а.с. 8). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст.1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі\~ст.1256 ЦК України\~тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.213 ЦК України,\~на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На час складання заповіту, спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту [PERSON]: ДН № 032009 виданого 30 червня 2004 року, належали земельні ділянки із кадастровими номерами: 1422083300:01:000:0535 та 1422083300:01:000:0269, які вона заповіла позивачеві. За життя, [PERSON] обміняла земельні ділянки на земельні ділянки єдиного масиву для зручного оброблення, у звязку із чим, отримала новий державний акт серія ДН № 079087 від 30 червня 2004 року який посвідчував її право власності на земельні ділянки кадастрові номери:1422083300:01:000:0261; 1422083300:01:000:0535. У звязку із чим, державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДН № 032009 від 30 червня 2004 року, визнаний недійсним. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що після складання заповіту, [PERSON] отримала у власність земельні ділянки єдиного масиву для зручнішого використання, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 079087 від 30 червня 2004 року, площею 7,840 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із кадастровими номерами:1422083300:01:000:0261; 1422083300:01:000:0535 розташовані на території [PERSON] сільської ради Добропільського району Донецької області, але за життя, не внесла зміни до складеного нею заповіту, однак і його не скасувала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON], заповідаючи у заповіті, посвідченому 27 липня 2006 року замісником голови виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області, зареєстрованому в реєстрі за № 156, земельні ділянки право власності на які підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку [PERSON]: ДН № 032009 від 30 червня 2004 року, фактично реалізувала свою волю на передачу у спадок [PERSON] земельних ділянок площею 7,840 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із кадастровими номерами: 1422083300:01:000:0261; 1422083300:01:000:0535 які належали їй на праві власності на підставі державного акту Серія ДН № 079087 від 30 червня 2004 року. З огляду на викладене, суд вважає, що справжнім волевиявленням спадкодавця [PERSON] було бажання, щоб після її смерті [PERSON] успадкував земельну ділянку, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON]: ДН № 079087 від 30 червня 2004 року. У звязку із цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved