Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

24 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 15\~908 грн. 22 коп., яка склалася із основного боргу (тіло кредиту) 10\~190 грн. 76 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 2\~582 грн. 05 коп., інфляційне збільшення заборгованості 2\~615 грн. 72 коп., три проценти річних від суми заборгованості 519 грн. 69 коп.\~ Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат\~у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.09.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 13213 про відкриття та обслуговування рахунків і випуску платіжних карт (далі за текстом договір) згідно умов якого відповідач отримав 10\~200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на строк дії платіжної карти, а також сплачувати 24 % річних. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, відповідачу був виданий кредит в розмірі 10\~200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. Відповідно до п. 4.4 додаткового договору до договору № 13213, відповідач зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.01.2018 року має заборгованість у сумі: 12\~772грн. 81 коп., а саме: заборгованість за основним боргом 10\~190 грн. 76 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 2\~582 грн. 05 коп.. Також позивач в своїй заві посилається на ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідно до якої передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного з урахуванням розрахунків, що викладені в додатках до позовної заяви вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 15\~908 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 22 коп., а саме: тіло кредиту 10\~190, 76 грн., заборгованість по процентам 2\~582, 05 грн., інфляційне збільшення заборгованості 2\~615,72 грн., три проценти річних від суми заборгованості 519,69 грн., а також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 762,00 грн. Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 27.04.2018 року зазначена позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 22-23). 10.05.2018 року позивачем виконані вимоги ухвали суду від 27.04.2018 року та усунені зазначені в ній недоліки (25-33). Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 23.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38). Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі довіреності [PERSON] у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязі по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та просить розглянути справу за її відсутністю (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.43,46-48). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.211, ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~ встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. 05.09.2013 року між «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 13213 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної карти, згідно умов якого відповідач отримав 10\~200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на строк дії платіжної карти, а також сплачувати 24 % річних (а.с. 10). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 05.09.2013 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір. Відповідач [PERSON] висловив свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомлений з Тарифами за користування платіжною карткою та Правилами користування платіжними картками. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Відповідно до п. 4.4 додаткового договору до договору № 13213, відповідач зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості а також звіту щодо сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 05.09.2013 року по 18.01.2018 року, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 18.01.2018 року склала 15 908 грн. 22 коп., яка склалася із основного боргу (тіла кредиту) 10\~190 (десять тисяч сто дев`яносто) грн. 76 коп., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 2\~582 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. 05 коп., інфляційне збільшення заборгованості 2\~615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 72 коп., три проценти річних від суми заборгованості 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 69 коп. (а.с. 5-6). Зазначена сума заборгованості за Договором, відповідачем [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON]., тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволені, суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1762 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved