overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на малолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку та додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1500 грн. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що 16 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та від подружнього життя вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В даний час вони проживають з відповідачем окремо, між ними триває процес розлучення та донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] має постійний дохід, однак доньці, яка має проблеми зі здоровям та займається в різних гуртках, він матеріально не допомагає, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 02 березня 2017 року о 17.40 год., позивач [PERSON] не зявилась та подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно та проводити розгляд справи у її відсутності. Крім цього, від відповідача [PERSON] 27 лютого 2017 року до суду також надійшла заява, з якої випливає, що він уточнені позовні вимоги визнає, спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1500,00 грн. та просить розглядати справу у його відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року. Від подружнього життя вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, має мінливі заробітки та спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. на дитину. Вищевказані обставини стверджуються долученими до справи копіями паспорту громадянина України позивача [PERSON], свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання позивача, заявами сторін, іншими доказами по справі та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що вона є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] (стара назва вул. Кірова) на підставі договору міни квартир від 12 жовтня 2001 року та 1/8 частини даної квартири на підставі договору дарування від 09 жовтня 2007 року. Оскільки заявник виявила бажання розпорядитись даними частками квартири, а у договорі міни квартир та договорі дарування помилково записано імя заявниці - [PERSON], замість [PERSON], вона просить встановити факт належності їй договору міни квартир від 12 жовтня 2001 року та договору дарування від 09 жовтня 2007 року. Заявник у судове засідання не зявилась, подала заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до договору міни квартир від 12 жовтня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №702, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поміняли належну їм трикімнатну квартиру [ADDRESS] на належні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дві однокімнатні квартири за №17 в будинку №14 по вул. Кірова у м. Путивль та №1 в будинку №94 по вул. Першотравневій у м. Путивль (а.с.5). Згідно з договором дарування від 09 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2715, [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування належить по 1/8 частині квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно з паспортом громадянина України імя заявника [PERSON] (а.с.3). Довідкою приватного нотаріуса №476/01-16 від 21 грудня 2016 року [PERSON] розяснено про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири, оскільки наявні розбіжності в імені власника в паспорті громадянина України та в правовстановлюючих документах на квартиру (а.с.8). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 20 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №1013. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №1013. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 18 липня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 липня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СР №052993 від 18 липня 2009 року (а.с.5). Позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 06 листопада 1993 року Колківською селищною радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 25. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 26 січня 2017 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 1993 року, який зареєстровано Колківською селищною радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 25, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що її син [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання. Він не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та керувати своїми діями, потребує постійного догляду. Посилаючись на викладене, просила визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку та призначити її опікуном останнього. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією паспорта серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Як вбачається з висновку ЛКК № 920 від 12 грудня 2016 року та довідки до акту медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 261779, [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства безстроково. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 24 лютого 2017 року № 73, [PERSON] страждає на вроджене слабоумство - тяжку розумову відсталість, і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає у власному будинку, розташованому [ADDRESS], де створено всі належні умови для проживання. До складу її сім'ї входять: чоловік [PERSON], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. За місцем проживання заявниця характеризується позитивно як зразкова мати, добра, чуйна людина. Вказані обставини підтверджуються довідкою Чорноморської сільської ради від 02 грудня 2016 року № 1044, характеристиками за місцем проживання, актом обстеження матеріально-побутових умов від 05 грудня 2016 року. Висновком органу опіки та піклування Очаківської районної державної адміністрації від 04 травня 2017 року рекомендовано призначити заявницю опікуном [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з названим позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 14 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області згідно актового запису № 86, від якого є неповнолітня дитина. Позов мотивувала тим, що за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння внаслідок різних поглядів на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин та припинення спільного проживання, які не можуть бути відновлені. У судове засідання позивачка не з'явилась, подавши до суду заяву, у якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, подавши до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав і просив справу розглянути у його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, [PERSON], який народився [INFO] в с. Бузулуцьке, Єсильського району Тургайської області, Республіка Казахстан, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Мажейкяй, Литовська Республіка, громадянка України, зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року, про що складено відповідний актовий запис № 86. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Подружжя має дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідною копією свідоцтва про народження. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у судовому засіданні не встановлено, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно позовної заяви позивачка просила залишити прізвище [PERSON]. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 551 гривня 20 копійок, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 17 вересня 2011 року у центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1274, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлися характерами, не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року у центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1274 (а.с. 6). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача. В частині позовних вимог про стягнення з позивачки державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, який проживає окремо в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Офіційно не працевлаштований, через що просить стягувати аліменти у вказаній сумі, оскільки більше він платити неспроможний. Позивач в судове засідання не зявилась, в поданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі позовні вимоги підтримала повністю, доповнень не має Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, з позовом згодний. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Сторони з 17 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивачка разом із дітьми проживає в [INFO]. Відповідач проживає в [INFO]. Відповідач офіційно не працює, відомості про наявність у відповідача доходів відсутні. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітні діти потребують матеріальної допомоги на їх утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обовязок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як їх батько, може і зобовязаний утримувати своїх дітей шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дітей. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (відсутність у нього сталого регулярного доходу), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved