overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

25.08.2010р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, вказуючи, що вона та відповідач з 04.07.2003р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з червня 2010р. матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Відповідно до ст. 174 ЦПК, України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 04.07.2003р. у відідлі РАГС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис 158 (а.с. 2). 29.01.2004р. у сторін народилась донька Христина, батьком якої записаний [PERSON] відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та находиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. в доход держави, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

25.08.2010 року позивач звернулась в суд з позовом про встановлення тримісячного додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON], який помер 22.01.2010 року в м. Первомайськ Миколаївської області, так як останньому належав житловий будинок з майном в с. лиса [PERSON] району. У встановлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори, так як розпорядилась меблями, обробляла присадибну ділянку, та не знала необхідності звернення до нотаріальної контори, крім того, вона похилого віку, хворіла. Спадкоємцем також являється неповнолітній син померлого, інтереси якого представляє його мати [PERSON], який на спадщину не претендує. У судовому засіданні, позивач підтримала позов і просила його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Лисогірська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала в судове засідання заяву в якій також не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить поважними причини несвоєчасного звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову, відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, так як вона являється матір»ю померлого, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження та смерть, а згідно довідок Першої та Другої [PERSON] держнотконтор, від 10.09.2010 року, після смерті [PERSON], спадкові справи не заводились.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

25.08.2010 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі на 1\\4 частину всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, так як відповідач після припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В попереднє судове засідання позивач надала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а справу просила слухати у її відсутність. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав і проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 180,182,183 СК України підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

25.08.2010 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги підтвердженими ксерокопіями свідоцтв про народження [PERSON], який народився 06.12.2002 року в с. Жовтневе Первомайського району Миколаївської області та [PERSON], який народився 18.12.2007 року в с. Жовтневе Первомайського району Миколаївської області і їх батьками являються [PERSON] та [PERSON], а тому суд знаходить позовні вимоги доведеними відповідно до ст. 60 ЦПК України і підлягаючими задоволенню згідно ст.ст.180,181,182,183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

25.08.2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло будинковолодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом [PERSON] її діти - [PERSON] та [PERSON], які в лютому 2015 року звернулись до суду з позовом до Новогреблівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визнання за ними в рівних частках за кожним права власності на вищевказане спадкове майно, посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відсутність первинного правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких вони підтримали заявлені позовні вимоги та просили справу слухати у відсутності позивачів. До судового засідання від представника відповідача Кожелюка В.М. надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, з проханням справу слухати у відсутності представника відповідача. Визнання представником відповідача позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

25.08.20156 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивач, просив стягнути з відповідачів солідарно: 526 грн. 06 коп. - оплати за спожитий природний газ за період з 01.03.2013 року по 30.04.2015 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач позов не визнав і просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він не укладав з позивачем відповідного договору на постачання позивачем природного газу. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача та відповідач не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачки. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідачки. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, оглянувши матеріали справви за заявою позивача про видачу судового наказу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про право власності від 11.07.1996 року, відповідачі в рівних долях, є власниками кв. 174 в буд. 11 а по вул. Драйзера в м. Києві. У період з 01.03.2013 року по 30.04.2015 року, позивачем здійснювалось постачання природного газу до належної відповідачам на праві власності, квартири. Відповідно до наявної в матеріалах справи розрахунку боргу, відповідачі мають борг по оплаті за спожитий природний газ за період з 01.03.2013 року по 30.04.2015 року. Пред'явивши позов, позивач просив стягнути з відповідачів за вказаний період 526 грн. 06 коп. - оплати за спожитий природний газ. Розмір зазначеної суми за вказаний період ніким, конкретними правовими доказами, не спростований. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вказує позивач, відповідачі даних норм права за вищевказаний період, належним чином не виконали. Доводів позивача, відповідачі конкретними правовими доказами, не спростували. Посилання відповідача на відсутність у нього договірних правовідносин з позивачем, не є правовою підставою для звільнення від оплати спожитого природного газу. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, за рахунок відповідачів, позивачу підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

25.08.2015 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивачка посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 10 вересня 2005 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 346. Від спільного шлюбу із відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та має щомісячний заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісяця на утримання дитини, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. З 10 вересня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 4). Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, на користь позивачки до повноліття дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

25.08.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], 2009 р.н. Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталась. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.06.2009 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 875. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 2009 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20.08.2009. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

25.08.2015 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач посилається на те, що 21.12.2014 помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 247058, виданим відділом РАЦС по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції, актовий запис за №\~929 в Книзі реєстраціїактів про смерть від 23.12.2014. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0,0703\~га (кадастровий номер 7110800000:05:001:0107) по вулиці Дзержинського, 20\~б, м. Умані Черкаської області. У 2003 році [PERSON] вказану земельну ділянку приватизував його право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 004845, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3251 від 15.04.2003. Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом подання 26.12.2014 заяви приватному нотаріусу [PERSON] про прийняття спадщини заведена спадкова справа за №\~24/2014. На житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Дзержинського, 20\~б, м. Умані нотаріус 13.08.2015 видав позивачу свідоцтво про право власності на спадщину за законом, в реєстрі №\~883. Постановою приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2015 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0703га, надану для обслуговування житлового будинку, розташовану по вулиці Дзержинського, 20б, м. Умань Черкаської області, після смерті її власника [PERSON], оскільки відсутній Витяг з державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та просила задовольнити позов. Представник Уманської міської ради [PERSON], діючи на підставі довіреності №\~1536/01-20 від 01.12.2015, в судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON] та не заперечувала проти їх задоволення, оскільки вони є обґрунтованими і законними. Заслухавши думку позивача і представника відповідача, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч.\~4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

25.08.2015 позивач ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.11.2006 між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №389-008/06Р, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у сумі 12 000, 00 доларів США терміном з 18.07.2006 по 18.07.2011, а останній зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користуванням у розмірі 12, 00 % річних. Для забезпечення виконання [PERSON] своїх обов'язків, зокрема, щодо повернення кредиту та сплати процентів, 18.07.2006 між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено договір поруки №389-008/06Р, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» за виконання [PERSON] зазначених обов'язків. [PERSON] порушив умови кредитного договору, своєчасне повернення кредиту та сплату процентів не забезпечив, у зв'язку з чим станом на 20.06.2015 має заборгованість загальний розмірі якої складає 10 471, 78 доларів США, в тому числі: 5 510, 00 доларів США - заборгованість за кредитом; 37, 00 доларів США - заборгованість за процентами; 4 687,41 доларів США - пеня за кредитом; 237, 37 доларів США - пеня за процентами. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у зазначеному вище розмірі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та просив їх задовольнити Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позов поданий з пропуском строку позовної давності. З цього приводу зазначала, що [PERSON] припинив вконувати свої зобов'язання за кредитним договором 11.03.2011, в той час як кінцевий строк повернення кредиту - 18.07.2011. Також звертала увагу на те, що договір поруки за яким [PERSON] виступає поручителем є припиненим у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог визначених у ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. З урахуванням думки представників позивача, відповідача [PERSON], суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

25.08.2015р. [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 3,43га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області серії СМ № 131351 від 05.10.2004р. Свої вимоги мотивує тим, що при виготовленні вказаного акту помилково вказано імя заявника «Вячеслав» замість «Вячеслава». У звязку з тим, що даний факт має юридичне значення для вчинення дій з земельною ділянкою, він вимушений звернутися до суду з вищевказаною заявою. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Від Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 131351 від 05.10.2004р., загальною площею 3,43га, кадастрові номера: 59.203.816.00.01.001.4038 та 59.203.816.00.01.001.4006, які знаходяться на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області, належать [PERSON]. (а.с. 5) Встановлено, що в паспорті серії МА 479034, виданого 23.04.1998р. Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області та свідоцтві про народження серії V-УР № 0885460 від 18.09.1970р. прізвище, імя, по батькові заявника зазначено як - [PERSON], що підтверджується копією паспорта та свідоцтва. (а.с.3-4). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельні ділянки кадастрові номера: 59.203.816.00.01.001.4038 та 59.203.816.00.01.001.4006, які знаходяться на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області, належать [PERSON], особу якого встановлено за паспортом серії МА 479034, виданого 23.04.1998р., що підтверджується матеріалами справи.(а.с.6-11) З огляду на викладене, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, оскільки суперечностей судом не встановлено, а заявлений факт необхідно встановити для можливості розпорядження нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved