Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

24.10.16 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд малолітнього сина [PERSON], [INFO] за межі України (країни Євросоюзу, Туреччина, Єгипет) без дозволу батька [PERSON] терміном на 1 рік. А також просить суд надати їй дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для сина без згоди батька. Позов обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням суду від 18.06.13р. За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки син часто хворів, потребував поїздок на оздоровлення до моря, а відповідач відмовляв у наданні згоди на виїзд дитини за кордон, вона зверталась до суду. Так, 07.11.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення, яким їй було надано дозвіл на виготовлення дитячого проїзного документа та тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за межі України без згоди батька терміном на 1 рік. Протягом того року вона із сином двічі літали в Єгипет на море, а також виїжджали до Європи. На даний час ситуація повторюється, сину рекомендовано санаторно-курортне лікування, а батько дитини не відповідає на дзвінки, взагалі усунувся від сімї. Через це, вона не в змозі отримати нотаріальну згоду від батька на виїзд дитини за кордон, а тому змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на обставини та факти, викладені в позові, просила такий задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] подав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення, що не суперечить інтересам малолітнього сина сторін. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. Батьками [PERSON], [INFO] є позивач та відповідач. Дитина проживає з матірю. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 299397 від 22.09.11р., довідкою ЛКП. Судом встановлено, що вихованням, утриманням дитини повністю займається позивач. Відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обовязків щодо дитини. З часу розлучення, матеріально утримувати дитину не допомагає, не спілкується з дитиною, не цікавиться вихованням, розвитком дитини. Малолітній [PERSON] часто хворіє простудними захворюваннями, постійно перебуває на амбулаторному лікуванні в поліклініці КМДКЛ, про що свідчить довідка медичної установи в матеріалах справи. Відтак, потребує відвідування оздоровчих курортів на морі. Крім того, 07.11.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення у справі 466/6334/14ц, яким позивачу було надано дозвіл на виготовлення дитячого проїзного документа для тимчасового виїзду за межі України, а також було надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за межі України (країни Євросоюзу, Туреччина, Єгипет) без заяви про згоду батька терміном на 1 рік. Як встановлено, протягом того року позивач із сином двічі літала в Єгипет на море, а також виїжджала до Європи, що підтверджується копією її закордонного паспорту в матеріалах справи . Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з потреб дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved