Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

24 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі відповідної заяви через незнання про існування такого спадкового майна. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила судовий збір залишити за нею. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй майнові права. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу (а.с. 6). З інформації, наданої Шосткинською районною державною нотаріальною конторою від 26.06.2019р. вбачається, що після смерті [INFO] . [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. Згідно з довідкою виконком Воронізької селищної ради [PERSON] на день смерті проживала сама (а.с. 9). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що позивач є спадкоємицею за заповітом після [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через незнання про наявність такого спадкового майна, що підтверджується наявним у матеріалах справи листом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Північ-Агро» № 7 від 29.03.2019р., яким позивачу було повідомлено про наявність спадкового майна після [PERSON] у вигляді земельної частки (пай), розташованої на території Глазівської сільської ради. Крім того, розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивач не зверталась, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за позивачем, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. На підставі викладеного і

Outcome: approved