Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

24 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Одночасно просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 травня 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис №568. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки сторін не склались в силу психологічної несумісності їх характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, в тому числі і в питаннях виховання і утримання дітей. В останні роки спільного проживання між сторонами стали виникати сварки та конфлікти, що призвело до ще більшого відчуження у їх стосунках, такі відносини негативним чином впливають на виховання дітей. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, в кожного утворився окремий бюджет. Діти залишаються проживати з позивачем, нею подано до суду заяву про стягнення аліментів з відповідача, зі сторни позивача немає ніяких перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми. На даний час спір щодо поділу майна відсутній. Позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, термін на примирення просила не надавати. Ухвалою судді від 16 липня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання на 13 серпня 2020 року. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в судовое засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду належним чином повідомлений, в судовое засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив задовольнити, термін на примирення просив не надавати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого повторно 25 травня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 31 травня 2002 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №568. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, мати - позивачка, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися в силу психологічної несумісності їх характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Шлюбні стосунки не підтримуються, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою, майнових спорів між сторонами немає. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved