Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

26 квітня 2018 року позивачі з наданням в подальшому уточненої позовної заяви звернулись до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до Миколаївської міської ради, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухомість та визнання права на неї в порядку спадкування за законом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.07.2018 про забезпечення доказів клопотання позивача задоволено, витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 10.07.2005 р. Відповідно до уточненої позовної заяви позивачі просять суд визнати за [PERSON], право власності на ? частку нерухомого майна: Житлового будинку літера «Н-1» 1991 року забудови площею забудови 124,8 кв.м., - загальною площею 98,5 кв.м., житловою 72,0 кв.м., допоміжною 26,5 кв.м., сараю літ. «Б» 1991 року побудови, вбиральні літ. «В» 1991 року побудови, душу літ. «Г» 1991 року побудови, навісу літ. «Е» 1993 року побудови, навісу літ. «Ж» 1995 року побудови, огорожі №№1,2,3, 6, споруд №5, І, ІІ, ІІІ, за загальною вартістю нерухомості 219\~996 грн, яке розташоване на земельній ділянці у 600 кв.м. за адресою вул. [PERSON] ([PERSON]), будинок №94 Тернівка у м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] померлого 10 липня 2005 року. Визнати за [PERSON], право власності на ? частку нерухомого майна: Житлового будинку літера «Н-1» 1991 року забудови площею забудови 124,8 кв.м., - загальною площею 98,5 кв.м., житловою 72,0 кв.м., допоміжною 26,5 кв.м., сараю літ. «Б» 1991 року побудови, вбиральні літ. «В» 1991 року побудови, душу літ. «Г» 1991 року побудови, навісу літ. «Е» 1993 року побудови, навісу літ. «Ж» 1995 року побудови, огорожі №№1,2,3, 6, споруд №5, І, ІІ, ІІІ, за загальною вартістю нерухомості 219\~996 грн, яке розташоване на земельній ділянці у 600 кв.м. за адресою вул. [PERSON] ([PERSON]), будинок №94 Тернівка у м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] померлого 10 липня 2005 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.07.2005, проживаючи за адресою [PERSON] ([PERSON]) в будинку № 94 у м. Миколаєві помер спадкодавець [PERSON]. Його спадкоємцями першої черги у рівних частках є дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Рішенням № 41 виконавчого комітету Тернівської селищної ради від 22.04.1988 було відведено земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку. 1993 року за замовленням спадкодавця Миколаївським МБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою вул. Димитрова, 94 у м. Миколаєві за загальним розміром будинку 124,8 кв.м. Рішення № 41 виконавчого комітету Тернівської селищної ради від 22.04.1988 внесено до реєстру Миколаївського МБТІ 21.04.1993. Таким чином фактично набувши з 21 квітня 1993 року права власності на нерухомість спадкодавець не вчинив дій по оформленню правовстановлюючого документу на будинок, не отримав Свідоцтва про право власності на будинок у зв'язку з тим, що почав хворіти та внаслідок хвороби помер 2005 року. За будинковою книгою в будинку з 1999 року були зареєстровані спадкодавець та позивачі. На поточний час в будинку зареєстровані позивачі, та онука та донька позивачів неповнолітня [PERSON]. 15.09.2005 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 840, номер справи у спадковому реєстрі 37292645. 07.11.2017 за замовленням [PERSON], Миколаївським МБТІ було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою вул. Еміла Димитрова, 94 у м. Миколаєві, Тернівка. 29 березня 2018 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено за фактом відсутності правовстановлюючого документу на житло, а відповідно і реєстрації права власності на нерухомість за спадкодавцем. З посиланням на ст.ст. 328, 331, 1218, 1268-1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, просить суд задовольнити позовні вимоги. 17.07.2018 через канцелярію суду представником Миколаївської міської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить рішення прийняти на розсуд суду за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм чинного законодавства. 18.07.2018 представником позивачів подано заяву про постановлення судового рішення у відсутності позивачів та представника позивачів та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 27.07.2018 через канцелярію суду надійшла заява Першої Миколаївської державної нотаріальної контори про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на підставі наявних матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази , фотокопію спадкової справи № 840/2005, заведеної після смерті гр. [PERSON], померлого 10 липня 2005 р., суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт смерті [PERSON] 10 липня 2005 року у віці 45 років підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ФП № 015773 від 14.07.2005, про що в Книзі реєстрації смертей 2005 року липня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис за № 3522. З матеріалів спадкової справи № 840/05 (№ спадкової справи в СР 37292645, дата внесення до СР 16.09.2005), заведеної Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою вбачається, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори 15.09.2005, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 1748. В заяві також зазначено, що окрім неї є спадкоємиця за законом дочка померлого [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2018 державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок № 94 по вул. Еміла Димитрова в м. Миколаєві після смерті [PERSON], який помер 10 липня 2005 року. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала відсутність документа, що посвідчує право власності на житловий будинок № 94 по вул. Еміла Димитрова в м. Миколаєві. Крім того, згідно листа Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 07.11.2017 за № 2-4494 право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2018 стала підставою для звернення позивачів до суду. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом.Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті.Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до довідки Сектору соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка Миколаївської міської ради від 04.01.2018 № 69, місцем відкриття спадщини є м. Миколаїв, вул. Еміла Димитрова, 94. Внаслідок смерті [PERSON], який помер 10 липня 2005 року відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 94 по вул. Еміла Димитрова в м. Миколаєві. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Позивачка [PERSON] була дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 439032, виданим 14.07.1984. Позивачка [PERSON] була дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ФП № 380613, виданим 23.09.1985. Таким чином позивачі, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги та у встановленому ст.ст. 1268, 1269 ЦК України порядку прийняли спадщину, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 15.09.2005, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 1748. Стосовно спадкового майна судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Терновської селищної ради народних депутатів № 41 від 22.04.1988 [PERSON] відведено ділянку площею 600 м.кв. по вул. Димитрова 94 для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішення виконкому № 41 від 22.04.1988 зареєстровано 21.04.1993 Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації. 18.03.1993 за замовленням спадкодавця Миколаївським МБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою вул. Димитрова, 94 у м. Миколаєві. 26.03.1999 Депутатом міської ради, Начальником управління з розвитку мкр Тернівка складено акт, яким встановлено, що на земельній ділянці площею 600 кв.м збудовано житловий будинок в якому проживають [PERSON]Д, [PERSON], [PERSON] 07.11.2017 за замовленням [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 94, вул. Еміла Димитрова, Тернівка. Відповвдно до технічного паспорту загальна площа становить 98,5 кв.м, житлова - 72,0 кв. м. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58\~Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5\~Цивільного кодексу\~України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, діючим та той час законодавством, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, прямо не вказувався момент виникнення права власності на нерухоме майно. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об'єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об'єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319). Зазначена правова позиція підтверджена постановою ВС від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц. З наведеного суд доходить до висновку про наявність у спадкодавця права власності на житловий будинок розташований по вул. Димитрова, 94 у м. Миколаєві. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивачі мають об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачами не заявлялись позовні вимоги щодо стягнення судових витрат.

Outcome: approved