Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру\~аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.01.2013 року, шлюб зареєстрований між подружжям [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у виконкомі Новодавидківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за №24 розірвано, дитину [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні та утриманні матері [PERSON] , також стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 28.12.2012 року. Позивач зазначає, що на даний час син подорослішав, потребує значних коштів для забезпечення його всім необхідним, тому на сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки змінився також і прожитковий мінімум для дитини, тому просила суд збільшити розмір аліментів в розмірі 2500,00 гривень, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач подав заяву в якій позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.03.2018 року ( а.с. 5). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.01.2013 року, шлюб зареєстрований між подружжям [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у виконкомі Новодавидківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за №24 розірвано, дитину [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні та утриманні матері [PERSON] , також стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 28.12.2012 року (а.с. 4). Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Також згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На даний час розмір аліментів, що стягується з [PERSON] є недостатнім для забезпечення дитини всім необхідним, а тому підлягає збільшенню. Також суд враховує і те, що з часу призначення аліментів істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Також, не спростовують обґрунтованості позовних вимог заперечення відповідача, оскільки такий є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати відповідачем не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися та отримувати дохід та, відповідно, надавати відповідну матеріальну допомогу своїй дитині. Таким чином з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183 СК України, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved