Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

26.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6/5/13/2008/980-К/179 від 21.05.2008 року в сумі 241 436,79 грн., а також судові витрати в сумі 2414,37 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21.05.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/5/13/2008/980-К/179, який в свою чергу було забезпечено договором поруки №6/5/13/2008/980-П/180. Поручителем за вказаним договором виступила [PERSON] Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 64 140,00 грн до 20 травня 2013 року з встановленою відсотковою ставкою 20,3 % річних. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 15.09.2014 року заборгованість за договором складає 241 436,79 грн. В добровільному порядку заборгованість відповідачами погашена не була. Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 31.03.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» були задоволені. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.05.2017 року вказане заочне рішення від 31.03.2015 року було скасоване. В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, від представника відповідача [PERSON] адвоката Сівака В.Д. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, 18.07.2017 року від відповідачів надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вони просили стосовно вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] застосувати строк позовної давності щодо частини позовних вимог, а стосовно відповідача [PERSON] застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог і визнати договір поруки припиненим. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/5/13/2008/980-К/179, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 64 140,00 грн., відсотки за користування якого становлять 20,3% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов»язання за цим договором банк виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на підставі меморіального ордеру на видачу готівки № 710 від 21.05.2008 року. Кінцевий термін повернення кредиту - 20 травня 2013 року. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,3 % річних. Цільове використання Кредиту: придбання автотранспортного засобу. ( а.с. 8-12). Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної обліку ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; у разі порушення позичальником строків повернення кредиту позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочення зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня ( п. 5.2 ). За порушення строків повернення кредиту чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості поверненню кредиту та сплати всіх відсотків на дату прострочення ( п. 5.3 ). Відповідно до укладеного договору поруки № 6/5/13/2008/980-П/180 від 21.05.2008 року поручитель [PERSON] зобов»язалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з кредитного договору № 6/5/13/2008/980-К/179 від 21.05.2008 року. Згідно з п.1.2 цього договору позичальник і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання зобов»язань, вказаних у п. 1.1 цього договору, повністю (чи у будь якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 1.4 Договору поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов»язань у повному об»ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов»язань за договором відповідачем станом на 15.09.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 241 436,79 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом у розмірі - 60154, 67 (шістдесят тисяч п»ятдесят чотири грн. 67 коп.); - заборгованість за відсотками у розмірі - 139 790, 59 ( сто тридцять дев»ять тисяч сімсот дев»яносто грн.. 59 коп.); - заборгованість за пенею 31 494,27 (тридцять одна тисяча чотириста дев»яносно чотири грн. 27 коп.) - заборгованість за штрафом у розмірі 9997,26 (дев»ять тисяч дев»ятсот дев»яносно чотири грн.. 26 коп. (а.с.15-17). Крім того, відповідно до п.2.1 цього Договору, банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобов»язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання боржником зобов»язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов»язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов»язання боржника в цілому (або в тій чи іншій частині). Згідно із ст.ст. 526,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що 06.03.2012 року Балаклійський районний суд Харківської області виніс рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 6/5/13/2008/980-К/179 в сумі 281 120,13 грн. У рішенні було встановлено, що [PERSON] не виконав зобов'язань, у результаті чого виникла заборгованість станом на 01 грудня 2011 року, що складала 281 120,13 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 60 154,67 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 70 449,08 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань - 149 484,01 грн., заборгованість за штрафом - 1032,37 грн. У позовній заяві від 26.02.2015 року вказано, що за відповідачем станом на 15.09.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 241 436,79 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 60154,67 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 139 790,59 грн., заборгованості за пенею - 31494,27 грн., заборгованості за штрафом - 9997,26 грн. Таким чином, позивач повторно звернувся до суду із проханням стягнути непогашену суму кредиту та відсотки по ньому, яка вже була стягнута за рішенням від 06.03.2012 року, в зв»язку з чим стягненню підлягає заборгованість за відсотками в сумі 69 341,51 грн (139 790,59 грн- 70 449.08 грн), яка утворилася за період з 01 грудня 2011 року по 15.09.2014 року і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Враховуючи той факт, що розрахунок заборгованості, штрафу, пені, нарахування відсотків по даному кредитному договору зроблено станом на 01.12.2011 року і рішення суду обмежується цією датою, то звернувшись до суду 26.02.2015 року, позивач втратив право на стягнення заборгованості по пені, штрафу за весь період продовження дії договору до його закінчення з 02.12.2011 року по 20.05.2013 року. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості зі сплати пені та штрафу. Стосовно вимоги про стягнення заборгованості із поручителя [PERSON], судом встановлено наступне. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. П.11 Договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язався забезпечити виконання кредитором погашення кредиту до 20.05.2013 року. Договір поруки припиняється на підставах та у порядку, що передбачені чинним законодавством та цим Договором. У Договорі поруки не встановлено строку поручительства, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Таким чином, оскільки строк припинення поруки в договорі не встановлений, то порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк основного зобов'язання - 20.12.2013 року і банк мав можливість звернутись до суду 20.11.2013 року, а звернувся 26.02.2015 року. Таким чином, відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука [PERSON] вважається припиненою, а відтак підстави для солідарного стягнення заборгованості з поручителя відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial