Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

26.04.2018 року позивач [PERSON], в інтересах якого діє представник за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа - Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, у якій просив: позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що він перебував зі [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 17.08.2002 року. На підставі рішення суду від 11.04.2016 року за позовною заявою [PERSON] шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу вони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одна дитина - [PERSON], [INFO], є дитиною з інвалідністю, за станом здоров'я потребує постійної сторонньої допомоги та опіки. У березні 2016 року відповідач залишила його з дітьми. З її слів, вона поїхала проживати до міста Києва, щоб «почати нове життя». У квітні 2016 року позивачу запропонували тимчасову роботу в іншій місцевості, тому разом з усіма дітьми він був змушений переїхати у с. Бондарівка Марківського району Луганської області, винаймав там житло, влаштував дітей до навчальних закладів, створював для дітей належні умови проживання, піклувався про них, займався їх вихованням. Через п'ять місяців вони повернулися до с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, де зареєстровані і проживають у будинку [ADDRESS]. Відповідач також зареєстрована за вказаною адресою, однак починаючи з березня 2016 року проживає окремо, батьківських обов'язків не виконує. Рішенням суду від 25.10.2016 року за позовною заявою позивача було стягнуто зі [PERSON] на його користь аліменти на чотирьох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач з 21.09.2016 року по 28.02.2018 року не сплачувала аліменти на дітей, у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам. Діти перебувають на його утриманні. При цьому [PERSON] має статус багатодітної матері та щомісячно отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда. У листопаді 2016 року він зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу стала виконувати обов'язки матері для його чотирьох дітей, піклується про них, бере участь у їх вихованні, витрачає свою пенсію для забезпечення дітей харчуванням та лікуванням. У сім'ї для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач з квітня 2016 року не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх долею, станом здоров'я, навчанням. Такі дії відповідача свідчать про її ухилення від виконання батьківських обов'язків. Позбавлення відповідача батьківських прав є необхідним для забезпечення прав та законних інтересів дітей. Він є фізичною особою-підприємцем, займається вирощуванням винограду та городини на присадибній ділянці. Діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], навчаються у Чепільській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Балаклійської районної ради Харківської області. Оскільки відповідач повідомляла про наміри забрати двох дітей до себе, позивач просить визначити місце проживання усіх дітей з ним. З дітьми у нього добрі стосунки, він їх любить, має можливість забезпечити їх усім необхідним. Відповідач не має постійного місця роботи та заробітку. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року відкрито провадження у справі. 12.06.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON], у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначила, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] вона не працювала, оскільки доглядала за дітьми, у тому числі за дитиною з інвалідністю - [PERSON] Їх сім'я утримувалась за рахунок призначеної їй (відповідачу) державної допомоги на дітей та матеріальної допомоги, яку надавали її родичі. [PERSON] протягом тривалого часу не працював, матеріальної допомоги ні їй, ні дітям не надавав, що стало причиною конфліктів між ними. [PERSON] постійно ображав її, принижував, вчиняв домашнє насильство. Внаслідок такої поведінки [PERSON] вона звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. 04.04.2016 року [PERSON] без її дозволу вивіз дітей до Луганської області. З приводу домашнього насильства вона зверталась до органів державної влади та правоохоронних органів, а з приводу виїзду [PERSON] з дітьми без її дозволу до Луганської області - до Балаклійського відділу поліції, однак не отримала належного реагування та підтримки. Оскільки у Харківській області не було закладів для жінок, які є потерпілими від домашнього насильства, 08.04.2016 року вона поїхала до Київського міського центру роботи з жінками для психологічної реабілітації. Вона змушена була залишити свій будинок у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області та шукати роботу у м. Києві, щоб утримувати своїх дітей, яких вона планувала згодом забрати. Після того, як [PERSON] наприкінці 2016 року разом з дітьми повернувся до с. Чепіль, вона декілька разів намагалася побачитися з дітьми, однак [PERSON] заборонив дітям спілкуватися з нею. Потім у 2017 році вона намагалась забрати двох доньок зі школи, однак керівництво школи влаштувало скандал, а позивач знову став ображати і принижувати її, забрав від неї дітей, позбавив її можливості спілкуватися з ними. З цього приводу вона також зверталась до поліції. Відповідач зазначила, що саме внаслідок протиправних дій позивача вона позбавлена спілкування з дітьми, права на їх виховання та підтримку. Позивач разом зі своєю дружиною та дітьми проживають у будинку, належному на праві власності їй (відповідачу) та її синові від першого шлюбу. Також у розпорядженні позивача для задоволення потреб дітей вона залишила належний їй автомобіль. Після того, як [PERSON] з дітьми виїхав до Луганської області, вона сплачувала за комунальні послуги, що надавались у с. Чепіль. Вона не має можливості забрати дітей до себе до м. Києва, де на даний час працює, однак може приділяти дітям належні час та увагу у вихідні дні або під час шкільних канікул. Вона любить своїх дітей, скучає за ними. Протягом усього часу її окремого проживання вона постійно надсилає та надає грошові кошти на утримання дітей, продукти харчування, одяг, подарунки (іграшки, книжки і т.ін.). Позивач самостійного доходу не має. Фактично діти утримуються за грошові кошти та за рахунок іншої допомоги, які надають вона та її родичі. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, відповідач зазначила, що місце проживання дітей узгоджено між нею та позивачем, а тому судового врегулювання не потребує. 19.06.2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У відзиві зазначено, що доводи відповідача про ненадання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей під час перебування у шлюбі зі [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] протягом подружнього життя з відповідачем працював приватним фотографом, а відповідач займалась монтажем фотографій. Ця робота була їх основним джерелом засобів до існування. [PERSON] також займався вирощуванням винограду. Вони з відповідачем тримали кролів, птицю, здійснювали реалізацію саджанців винограду та худоби. Зауважив, що доводи відповідача про вчинення [PERSON] домашнього насильства не підтверджені належними доказами. 20.06.2018 року зупинено провадження у справі у зв'язку з проведенням процедури врегулювання спору за участю судді. Ухвалою від 27.06.2018 року припинено врегулювання спору за участю судді, відновлено провадження у справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 року справу передано для розгляду судді Тімоновій В.М. Ухвалою від 13.09.2018 року справу прийнято до провадження судді Тімонової В.М., призначено підготовче судове засідання. 27.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач зазначив, що з 2016 року відповідач не спілкується з дітьми, не допомагає їм. Він сам піклується про дітей. Спору про місце проживання дітей немає. Представник позивача зазначив, що відповідач протягом одного року не сплачувала аліменти на дітей на користь позивача. Потім стала переказувати позивачу аліменти та пенсію. Відповідач не виконувала належним чином батьківські обов'язки, не цікавилася життям дітей, не піклувалась про їх виховання, нехтує своїми батьківськими обов'язками стосовно дитини з інвалідністю. Позивач не перешкоджає спілкуванню відповідача з дітьми, та відповідач не зверталась до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Спору про місце проживання дітей немає. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Її представник у судовому засіданні заперечувала проти позову. Пояснила, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав з метою отримання грошових коштів на дітей. Відповідач надає матеріальну і речову допомогу на утримання дітей, а позивач самостійного доходу не має. Пояснила, що відповідач бажає брати участь у житті дітей. Представник третьої особи у судовому засіданні зазначила, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 17.08.2002 року перебували у шлюбі, який за позовною заявою [PERSON] було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.2016 року (т. 1, а.с. 18, 19). [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (т. 1, а.с. 20, 22, 24, 26). [PERSON], [INFO], є дитиною з інвалідністю, що убачається з медичної документації (т. 1, а.с. 28, 29). Позивач разом з дітьми тимчасово проживав у с. Бондарівка Марківського району Луганської області, де винаймав житло, самостійно виховував дітей, створював належні умови для їх проживання, розвитку, навчання, що підтверджується актами соціального інспектування від 27.04.2016 року, 26.05.2016 року, актами обстеження житлово-побутових умов від 27.04.2016 року, 26.05.2016 року, 08.06.2016 року, довідкою директора Бондарівської гімназії Відділу освіти Марківської районної державної адміністрації Луганської області (т. 1, а.с. 31-35, 37). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2016 року було стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (т. 1, а.с. 38). На підставі зазначеного судового рішення 15.02.2017 року було видано виконавчий лист (а.с. 39). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області, розмір заборгованості [PERSON] по аліментам на дітей за період з 21.09.2016 року по 31.01.2018 року становив 48853,00 гривень (т. 1, а.с. 40). 19.11.2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]) (т. 1, а.с. 49). Житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та її синові - [PERSON], по 1/2 частці кожному, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, витягом з державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1, а.с. 109-111). [PERSON] разом з дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані і проживають у [ADDRESS]. [PERSON] також зареєстрована за вказаною адресою, однак фактично не проживає за місцем реєстрації (т. 1, а.с. 55, 56). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 28.02.2018 року, разом з [PERSON] та його дітьми також проживає його дружина - [PERSON] та її дочка - [PERSON], [INFO] Санітарний стан приміщення задовільний. Є газове опалення, продукти харчування. Діти доглянуті. Кожна дитина має своє ліжко, стіл для занять. Дохід сім'ї становить 4200,00 гривень (пенсія дружини по інвалідності та втраті годувальника). На присадибній ділянці є садок, виноградник, вирощують городину. [PERSON] займається вирощуванням та реалізацією саджанців винограду (т. 1, а.с. 50). [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], навчаються у Чепільській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Балаклійської районної ради Харківської області (т. 1, а.с. 57, 58). Згідно довідки, виданої 10.07.2018 року зазначеним навчальним закладом, [PERSON] з дітьми не проживає та не бере участі у їх вихованні. Вихованням та утриманням дітей опікується їх батько - [PERSON] (т. 2, а.с. 65). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Ізюмській об'єднаній ДПІ ГУ ДФС у Харківській області (т. 1, а.с. 54). Згідно медичної документації, [PERSON] на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (т. 1, а.с. 51, 52). [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1, а.с. 53). Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області 10.07.2018 року надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і неможливість визначення місця проживання дітей з батьком - [PERSON] У висновку зазначено, що питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та визначення місця проживання дітей з батьком було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської районної державної адміністрації 05.07.2018 року, на якому були присутні [PERSON] та [PERSON] Комісія дійшла висновку, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням та утриманням дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток: не цікавиться їх здоров'ям, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню загальних норм моралі, не створює для дітей належні умови для проживання, навчання та розвитку. [PERSON] разом з дітьми зареєстровані і проживають у будинку [ADDRESS], право власності на який належить [PERSON] та її синові - [PERSON] Тому визначення місця проживання дітей з батьком може створити правову колізію та фактично не змінить місця проживання дітей (т. 2, а.с. 41-44). З копій фіскальних чеків убачається, що [PERSON] шляхом поштових переказів надсилала [PERSON] грошові кошти: 11.04.2016 року - 2000,00 гривень, 30.04.2016 року - 200,00 гривень, 12.01.2018 року - 3400,00 гривень, 11.04.2018 року - 2000,00 гривень, 17.05.2018 року - 2000,00 гривень, 12.06.2018 року - 2000,00 грн, 16.07.2018 року - 2000,00 грн, 10.08.2018 року - 1000,00 грн, 14.08.2018 року - 2000,00 грн, 29.08.2018 року - 1500,00 грн, 27.10.2018 року - 5000,00 грн, (т. 1, а.с. 117, 121, 127; т. 2, а.с. 60-63). Згідно повідомлення Центру поштового зв'язку № 2 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», [PERSON] відправляла поштові перекази [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], у травні 2016 року на суму 2300,00 гривень, червні 2016 року - 2500,00 гривень, липні 2016 року - 2400,00 гривень (т. 1, а.с. 119). На підтвердження відправлення відповідачем [PERSON] посилок позивачу [PERSON] суду надано копії фіскальних чеків від 20.04.2016 року, 30.04.2016 року, 25.06.2018 року, 29.08.2018 року (т. 1, а.с. 117, 118; т. 2, а.с. 61, 63). Згідно дублікатів чеків КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] здійснювала грошові перекази на рахунок [PERSON]: 14.04.2017 року в сумі 2994,00 гривні, 13.09.2017 року - 301,51 гривень, 18.09.2017 року - 3185,93 гривень (т. 1, а.с. 123). На підтвердження оплати комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], відповідач надала суду копії квитанцій, датованих 17.05.2016 року, 26.05.2016 року, 27.07.2016 року (т. 1, а.с. 114-116). З 25.05.2018 року [PERSON] працює діловодом у ТОВ «Вітовент», позитивно характеризується за місцем роботи (т. 1, а.с. 128, 129, 134). Згідно листа Київського міського центру роботи з жінками Департаменту соціальної політики, 15.06.2016 року [PERSON] було надано консультацію лікарем-психотерапевтом (т. 1, а.с. 83). Згідно довідки завідувача Чепільським фельдшерсько-акушерським пунктом від 10.07.2018 року, при відвідуванні сім'ї, яка проживає у [ADDRESS], мати дітей - [PERSON] жодного разу не була присутня, за медичною допомогою звертався тільки батько дітей - [PERSON] (т. 2, а.с. 64). Допитана у судовому засіданні як свідок малолітня дочка сторін - [PERSON], 2006р.н., пояснила, що бачила матір рік тому. Пів-року тому отримувала від неї посилку до 1-го вересня. Не бажає спілкуватися з матір'ю та не хоче, щоб вона повернулася до них і проживала з ними. З батьком у них добрі стосунки. Коли з ними проживала дружина батька, то доглядала їх, у них склалися дружні стосунки. Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей ґрунтується на ухиленні відповідача від виконання обов'язків по вихованню дітей, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що дійсно мати дітей [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Її участь у житті дітей обмежується лише сплатою аліментів, наданням матеріальної та речової допомоги на їх утримання. Протягом тривалого часу, більше двох років, [PERSON] проживає окремо у м. Києві. Вихованням дітей займається їх батько - [PERSON], який піклується про них, забезпечує їм необхідні умови проживання, навчання і розвитку. Доводи відповідача [PERSON] про вчинення позивачем [PERSON] стосовно неї домашнього насильства під час подружнього життя не були підтверджені належними доказами, відомості про притягнення позивача до відповідальності за вчинення домашнього насильства у матеріалах справи відсутні. Відповідачем також не доведено, що позивач перешкоджає її спілкуванню з дітьми. Допитана у судовому засіданні за відсутності [PERSON] малолітня дочка сторін пояснила, що не бажає спілкуватися з матір'ю та проживати з нею. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Підстави для задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дітей з батьком відсутні, оскільки діти постійно проживають з батьком і спору про їх місце проживання немає. Беручи до уваги, що позивача ухвалою від 13.09.2018 року звільнено від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог стягуються з відповідача на користь держави у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 161, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial