Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

26 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» про поновлення його на посаді тракториста із 5-м ремонтним розрядом та про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 7816 грн. 28 копійок. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 02 червня 2016 року він був прийнятий в ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» на посаду тракториста із 5-м ремонтним розрядом відповідно до наказу № 40-к від 01.06.2016 року. 07 листопада 2016 року [PERSON] було звільнено з роботи за прогули без поважних причин згідно з п.4 ст.40 КЗпП України. Вказане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним, оскільки вважає, що його відсутність на роботі 07 листопада 2016 року з 15.00 до 20.00 та 08 листопада 2016 року була з поважних причин, оскільки позивач захворів, а тому його відсутність на роботі не можна розцінювати, як дисциплінарний проступок, у зв'язку з чим і не можна було застосовувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Порядок прийняття на роботу та звільнення з роботи, умови та норми праці громадян України регламентуються, зокрема, Кодексом законів про працю України та Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року. Судом достовірно встановлено, що з 02.06.2016 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» на посаді тракториста із 5-м ремонтним розрядом, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с.6 ). Наказом по ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» №151-К від 24.11.2016 року [PERSON] було звільнено з роботи 07.11.2016 року в зв»язку з відсутністю на роботі 07.11.2016 року з 15-00 год до 20-00 год та 8-9 листопада 2016 року без поважних причин, що є прогулами згідно з п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.8 ). Також встановлено, що [PERSON] працював позмінно; згідно з графіком роботи виробничих бригад на період переробки цукрових буряків врожаю 2016 року (а.с.18-21) позивач повинен був працювати 07 листопада 2016 року 12 годин - з 8 год.00 хв. до 20 год. 00 хв., 8 листопада 2016 року 4 години - з 20 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв., а 09 листопада 2016 року 8 годин - з 24 год. 00 хв. до 8 год. 00 хв. Вказані факти підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами та не оспорюються сторонами по справі. Відповідно до графіка роботи на ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» для трактористів (а.с.18) робочий день (зміна) складає 12 годин, початок роботи - о 8 год.00 хв., а закінчення- о 20 год.00 хв.(денна зміна) та початок роботи - о 20 год. 00 хв., а закінчення- о 08 год. 00 хв. наступного ранку (нічна зміна). Зазначене вище підтверджується сторонами. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що 07 листопада 2016 року була його денна зміна, він себе недобре почував, у нього малися болі в ділянці серця, він вжив ліки та заснув у тракторі, після чого начальник цеху механізації сказав позивачеві, що останній у нетверезому стані та наказав йому їхати додому, тому о 15 годині 00 хв. він і виїхав з роботи додому. Такі пояснення спростовуються наступним. На запитання представника відповідача Стеценка О.О. до [PERSON] з приводу іншого його пояснення, зазначеного позивачем у позові, де останній зазначив, що сам попросив відвезти його додому, оскільки він недобре себе відчував і був у брудному одязі, позивач пояснив, що у поясненні, зазначеному саме у позові, він помилився. На запитання представника відповідача до [PERSON] з приводу причини залишення роботи 07 листопада 2016 року із 15.00 та не здачі робочих листків щодо виконаної роботи, з приводу можливого звернення за медичною допомогою, у тому числі до Линовицької районної лікарні, позивач пояснив, що не зміг здати документів, оскільки важко себе відчував, але за медичною допомогою нікуди не звертався. Крім того, доповідною від начальника цеху механізації [PERSON] від 08.11.2016 року було доведено до відома голову правління ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» про залишення роботи [PERSON] 07 листопада 2016 року із 15 год. 00 хв. (а.с.24). Доказів щодо дозволу від керівництва ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» або іншої поважної причини щодо залишення роботи позивач не надав. Також було встановлено, що [PERSON] з'явився на роботу у свою зміну 08 листопада 2016 року після 20 год. 00 хв., але не працювавши, залишив роботу та поїхав до себе додому. [PERSON] пояснив, що 08 листопада 2016 року він захворів, о 17 годині 30 хв. його дружина викликала до себе додому медпрацівницю, яка надала йому медичну допомогу, після чого позивач прибув на свою нічну зміну о 20 годині , але працювати не зміг, оскільки він знову почав відчувати біль у спині. Доказів щодо свого стану здоров'я та щодо звернення за медичною допомогою чи інших поважних причин фактичної відсутності на роботі 08.11.2016 року як до 20 години 00 хв., так і після 20 години 00 хв., позивачем не було надано. Відповідно до копії акту від 08.11.2016 року (а.с.26) та доповідної від 09.11.2016 р. (а.с.24) наданої представником ПАТ «Линовицький цукрокомбінат «Красний» вбачається, що [PERSON] прибув на роботу із запізненням, відмовився працювати та залишив роботу 08 листопада 2016 року без поважних на те причин. Відповідно до наданої копії табелю обліку використання робочого часу за листопад - місяць 2016 року, 07 листопада 2016 року [PERSON] фактично працював 7 годин замість 12 годин, а 08 та 09 листопада 2016 року - не працював взагалі (а.с22.). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних доказів щодо поважних причин для відсутності його на роботі 07 листопада 2016 року більше трьох годин - з 15 години 00 хв. до 20 години 00 хв., а також поважних причин для відсутності його на роботі 08 та 09 листопада 2016 року, тому звільнення позивача з роботи відбулося з дотриманням вимог п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed