Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

26.10.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 28.10.2021 р. Короткий зміст вимог заяви 20.08.2013 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача. Під час укладання вказаного договору сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 16.08.2021 року становить 10657 грн. 44 коп., з яких: 2998 грн. 75 коп. заборгованості за тілом кредиту, 6815 грн. 08 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит; 843 грн. 61 коп. - нарахована пеня. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Відповідач відзив не надав. Процедура судового розгляду У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 76,77,78). Враховуючи, що судову повістку було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повістка повернулася до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду вказаного провадження. Позивач просив справу розглядати без участі його представника (а.с. 7). Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки суду не повідомив, заяви щодо можливості розгляду справи без його участі не надав, його неявка не перешкоджає розгляду даного провадження, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника позивача, враховуючи подану ним заяву, в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Разом із позовною заявою подано клопотання позивача про огляд веб-сайту (а.с. 8) Зі змісту клопотання позивача про огляд доказів убачається, що метою огляду є підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки докази,які просить оглянути позивач,знаходяться на його офіційному сайті,позивач особисто може надати дані,що встановлюють та фіксують зміст доказів,в тому числі скрін-шоти,тобто реалізувати свій обов`язок щодо подання доказів. За таких обставин, суд вважає клопотання позивача не обґрунтованим,а тому підстави для його задоволення - відсутні. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 20.08.2013 р. відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В ній він підтвердив, що разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с.24). Суд звертає увагу, що у даній анкеті заяві (договорі банківських послуг) відсутні дані про розмір процентної ставки, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафних санкцій. Згідно з витягом з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» надано дані та умови щодо обслуговування кредитних карт 30,55 днів пільгового періоду, «contract» «gold», у яких визначена базова % ставка на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, визначено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафів та комісії (а.с. 25). Суд звертає увагу, що вказана довідка про умови кредитування не підписана відповідачем. У суду відсутні будь-які дані, на підтвердження того, що сторонами узгоджувалась відсоткова ставка за кредитом, штрафні санкції, тощо, тобто неможливо визначити умови кредитування за укладеним із ним договору, стосовно відсотків та штрафних санкцій. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 1.1.2.5) Суд звертає увагу, що у даному документі відсутній підпис відповідача та відсутні докази його ознайомлення зі вказаними умовами кредиту (а.с. 25-59). Згідно довідки, наданої позивачем, відповідачу було відкрито кредитні картки на виконання кредитного договору б/н, термін дії останньої за часом картки № [NUMBER] , відкритої 20.08.2013 р., становить липень 2017 року (а.с. 23). У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н) зазначені зміни кредитного ліміту за вказаним договором, у тому числі 20.08.2013 р. було встановлено кредитний ліміт у сумі 300 грн., 17.09.2013 р. збільшено кредитний ліміт до 1000 грн., 13.11.2013 р. збільшено кредитний ліміт до 2000 грн., 15.11.2013 р. збільшено кредитний ліміт до 3000 грн., 17.01.2020 р. зменшено кредитний ліміт до - 0,00 (а.с. 22). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.08.2013 р., станом на 30.09.2020 р., станом на 18.08.2021 р., відповідач має заборгованість: 2998 грн. 75 коп. заборгованості за тілом кредиту, 6815 грн. 08 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит; 843 грн. 61 коп. - нарахована пеня, нарахування пені почалося 31.10.2014 р. (а.с. 11-18). Також наявність заборгованості у вказаній сумі вбачається й з даних виписки рахунку за договором станом на 18.08.2021 р. (а.с. 18-21). Останнє за часом поповнення картки відбулося 17.01.2016 р. Термін дії договору - липень 2017 р., до суду позивач звернувся 26.10.2021 р. Клопотань про застосування строку позовної давності не надходило. Згідно з довідкою Головного управління статистики у м.Києві ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в ЄДРПОУ: 14360570, є юридичною особою, має ліцензію на право надання банківських послуг (а.с. 61,63). У статуті АТ КБ «ПриватБанк» (ідентифікаційний № 14360570), який затверджено 05.06.2019 та погоджено з НБУ 06.09.2019, зазначена його назва: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») (п.1.5) (а.с. 65-66); додана відповідна виписка з ЄДРПОУ (а.с. 64). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, і станом на 16.08.2021 року становить 2998 грн. 75 коп. (тіло кредита). Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів від неповернутого в строк кредиту у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне погашення кредиту від суми заборгованості, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Так, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, докази ознайомлення відповідача зі вказаними умовами суду не надані. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019 р., а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. При цьому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів від неповернутого в строк кредиту. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно зі ст. 2 Закону України від 02 вересня 2015 року № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної організації. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється антитерористична операція. Згідно з ч. 2 ст. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного, враховуючи, що банком заявлено вимогу про стягнення пені саме з 31.10.2014 року, позов в частині стягнення з відповідача пені, заявлений в межах строку дії вказаного законом, задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Висновки суду за результатами розгляду позову Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, що свідчить про порушення прав позивача, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути вказану суму боргу. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у іншій частині. Щодо розподілу судових витрат При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. (а.с.67), а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 673 грн.

Outcome: partial