Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

25.10.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2014 року. Має від шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили, у зв'язку з чим звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 750.00 грн. щомісячно, до її повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов у повному обсязі та не заперечував проти сплати аліментів на утримання сина в сумі 750.00 грн.. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до представлених копій документів, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2014 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30.05.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с. 5). Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 212412 виданого 03.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторонами визнано, що їхня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а тому на підставі ст.61 ЦПК України, ця обставина є такою, що не підлягає доказуванню. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON], підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття в розмірі 750.00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved