Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

24.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання, в якій вказала, що вона є студентом 1 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання інженерно-енергетичного факультету Миколаївського національного аграрного університету, термін закінчення навчання - 30.06.2021 року. Її батьком є відповідач [PERSON] Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 10.11.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Вказує, що на даний час, у зв'язку з навчанням, вона потребує матеріальної допомоги від свого батька, який може і зобов'язаний надавати їй відповідну допомогу, оскільки той працює на ДП «Артемсіль» на посаді майстра, аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період її навчання, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того, нею були уточнені позовні вимоги, які вона просила задовольнити, а саме: стягнути з відповідача аліменти на період її навчання у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з'явився, від нього надійшла заява, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на період навчання доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18.08.2000 року зроблено відповідний запис за № 65. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2014 року було призначено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 14/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття (а. с. 3). Відповідно до довідки № 89 від 06.06.2018 року (а. с. 4) [PERSON] є здобувачем вищої освіти «бакалавр» 1 курсу (зарахована наказом № 747-Д від 11.08.2017 року) денної форми навчання інженерно-енергетичного факультету Миколаївського національного аграрного університету. Навчається на контрактній основі, державну стипендію не отримує, термін навчання на ОС «бакалавр» до 30.06.2021 року. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, постійно отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. А тому суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, встановивши потребу позивача у зв'язку із продовженням навчання матеріальної допомоги батьків, та виходячи з матеріального становища відповідача, з урахуванням його фізичного стану (здоров'я), приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на час навчання в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved