Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

24.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому з врахуванням уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.11.1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 402, а також відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 14.11.1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають дітей, а саме малолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З лютого 2018 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 14.11.1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 402, а також відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», з врахуванням уточнення позовних вимог. Ухвалою від 11.12.2017 року відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою від 03.04.2018 року розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], позивачка та відповідач від шлюбу мають дітей, а саме малолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що з лютого 2018 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved