overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 29 квітня 2012 року Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 5. В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Спору щодо місця проживання їх доньки Анастасії, [INFO], яка залишилася проживати разом із матірю, немає. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Старцева». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав та також просив про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2012 року (а.с. 5), а 19 серпня 2012 року народилась їх донька Анастасія (а.с. 11). Проте сторони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин. На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання неповнолітньої дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 18 серпня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з січня 2018 року, з цього часу проживають окремо. Причина розпаду сімї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя. На сьогодення шлюб існує формально. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 серпня 2017 року, актовий запис № 653. Неповнолітніх дітей у шлюбі подружжя не має, про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

24 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 лютого 1995 року Куйбишевським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 51 - розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 18 лютого 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них 05 грудня 2005 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 18 лютого 1995 року уклали шлюб (арк.с.4). В шлюбі у них 05 грудня 2005 року народився син [PERSON] (арк.с.10). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

24 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 2007 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка, її представник у судовому засіданні підтримали заявлений позов, а відповідач визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 27.10.2007 року. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис 1059) (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 08.09.2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

24 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. 19.10.2018 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, у якому повідомив про визнання позову. Суд, заслухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 31.08.2013 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 530) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 9). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 02.08.2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

24 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у цивільних відносинах, від яких у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Батько малолітньої матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, у звязку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії 1-НО №565975, виданому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №1462 від 24 грудня 2013 року). На даний час дитина проживає разом з матірю за адресою: місто Маріуполь, вулиця Сеченова, 52-12. Згідно паспортних даних [PERSON], 13 жовтня 190 року народження, остання зареєструвала шлюб 13 липня 2016 року із [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді ? частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

24 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу через різницю у поглядах на життя, відтак, на її думку, їх сім`я не може бути збережена. Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року провадження у справі за позовом [PERSON] відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 13 год. 00 хв. 25 жовтня 2019 року / а.с.9 /. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року сторонам надано тримісячний строк для примирення та у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України провадження у справі зупинено до 25 січня 2020 року / а.с.16 /. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання о 15 год. 00 хв. 18 лютого 2020 року / а.с.21 /. Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 30 хв. 13 березня 2020 року / а.с.27 /. Ухвалою суду від 13 березня 2020 року судове засідання на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України відкладено до 17 год. 00 хв. 07 квітня 2020 року / а.с.31 /. Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року судове засідання на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України відкладено до 08 год. 00 хв. 30 квітня 2020 року / а.с.37 /. Позивач [PERSON] на обумовлену дату до суду не з`явилася, подавши письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала / а.с.13 /. Незважаючи на своєчасність повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання й відповідач [PERSON] , причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. Разом з цим, відповідач не скористався й правом подати суду відзив. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

24 вересня 2019 року до суду заявлено позов [PERSON] , в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований 26 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем [PERSON] , перебуває в офіційному шлюбі з 26.09.2016. Від шлюбу вони мають малолітнью дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у них не склалося по причині того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти, з випни відповідача. Сім`я остаточно розпалася. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, воно суперечить його інтересам, та інтересам сім`ї. Спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю та місце проживання дитини немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явилась, повідомлення про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 223 ЦПК України. (а.с.22-23). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного КодексуУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю та місце проживання дитини немає, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved