Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

25 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 червня 2007 року, стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 грн. щомісяця до його повноліття та стягнути на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною шести років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, винаймає в м. Чернігові квартиру, а тому може платити аліменти в тому розмірі, який вона просить. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 350 грн. лише на дитину. При цьому відповідач пояснив, що не працює, має тимчасові підробітки, проживає з матір'ю пенсіонеркою, яку нещодавно прооперували, а тому він вимушений допомагати і їй. Також, відповідач зазначив, що у майбутньому у нього може народитися ще одна дитина, він створить іншу сім'ю, а тому не має змоги сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 02 червня 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 735 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Дитина відповідно до посвідчення серії [NUMBER] є інвалідом до 18 років, йому призначена державна соціальна допомога у розмірі 664 грн. 30 коп. на термін з 30.04.2014 року по [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Оскільки позивач не працює, зайнята доглядом за дитиною-інвалідом, що відповідно до консультативного висновку лікарів хвора на ДЦП, що підтверджується матеріалами справи, а працездатний батько відповідно до закону зобов'язаний утримувати дитину та дружину у даному випадку до досягнення дитиною шести років, а тому суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною шести років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial