Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

25.11.2019 року до суду надійшла заява [PERSON] , від імені та інтересах якого діє адвокат Мякота Т. М., із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи - Нововодолазької селищної ради, - «Про встановлення факту родинних відносин», на обґрунтування якої заявник зазначив, що його мати, [PERSON] , померла [INFO] , а його батько, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Нововодолазької селищної ради (колишня територія Знам'янської сільської ради) Нововодолазького району Харківської області, площею 5,6072 гектарів (кадастровий номер 6324280500:03:000:0127). 16.07.2018 року на підставі його заяви приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. заведено спадкову справу № 119/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62707028) до майна померлого [INFO] [PERSON] . Для підтвердження родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем ним надано нотаріусу оригінал свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 09.12.1971 року Дергачівським райбюро РАЦС Харківської області, в якому прізвища народженого та його батьків зазначені « [PERSON] » російською мовою. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00024591781 від 16.11.2019 року, [PERSON] народився [INFO] в місті Дергачі, Дергачівського району Харківської області, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Оскільки в паспорті громадянина України його прізвище зазначене як [PERSON] , то відсутній належним чином підтверджений факт родинних відносин з його батьком, який є спадкодавцем, а тому приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначив, що встановлення юридичного факту родинних відносин між ним та померлим [PERSON] породжує для нього відповідні юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових спадкових прав. Просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а. с. 2 - 4). За клопотанням представника заявника [PERSON] - адвоката Мякоти Т. М., що діяла на підставі ордеру на надання правової допомоги від 18.11.2019 року (серії ПТ № [NUMBER] ), виданим на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 76/19, укладеного 13.11.2019 року між нею та [PERSON] , а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії [NUMBER] ), виданого 21.03.2017 року Радою адвокатів Полтавської області, витребувано у приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А. інформацію про наявні відкриті спадкові справи та заповіти відносно спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , долучено її у виді Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру до матеріалів справи та досліджено в ході судового розгляду (а. с. 26, 15 - 17, 28 - 30, 32, 35, 36). Ухвалою, постановленою 17.01.2020 року Нововодолазьким районним судом Харківської області, в межах цієї справи за клопотанням представника заявника [PERSON] - адвоката Мякоти Т. М., що діяла на підставі ордеру на надання правової допомоги від 18.11.2019 року (серії ПТ № [NUMBER] ), виданим на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 76/19, укладеного 13.11.2019 року між нею та [PERSON] , а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії [NUMBER] ), виданого 21.03.2017 року Радою адвокатів Полтавської області, витребувано у приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А. копію спадкової справи № 119/2018, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , долучено її до матеріалів справи та досліджено в ході судового розгляду (а. с. 39, 41 - 44, 52 - 71). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, однак скористався правом, визначеним частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером - адвоката Мякоти Т. М. Представник заявника [PERSON] - адвокат Мякота Т. М., що діє за ордером на надання правової допомоги від 18.11.2019 року (серії ПТ № [NUMBER] ), виданим на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 76/19, укладеного 13.11.2019 року між нею та [PERSON] , а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії [NUMBER] ), виданого 21.03.2017 року Радою адвокатів Полтавської області, у судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № ЕП-817/20-вх від 24.04.2020 року, з проханням справу розглянути за її відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що свої вимоги вони підтримують повністю і просять їх задовольнити (а. с. 15, 16, 17, 81). Представник заінтересованої особи - Нововодолазької селищної ради - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від селищного голови Єсіна О. С. надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 8867/19-вх від 17.12.2019 року, з проханням справу розглянути за відсутності представника селищної ради, із зазначенням, що вони проти задоволення заяви не заперечують (а. с. 27). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 зазначеного кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у учасників справи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання учасниками справи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 цивільного процесуального кодифікованого закону України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Зі Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), виданого Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 11.10.2017 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років у селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що в цей день складено відповідний актовий запис № 116 (а. с. 8). Як убачається із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (бланк серії [NUMBER]), виданого Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області за індексним № 17019874 від 29.01.2014 року, власником земельної ділянки, площею 5,6072 гектарів (кадастровий номер 6324280500:03:000:0127), розташованої на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - є [PERSON] із однією цілою часткою (а. с. 9). Наведеним підтверджений факт смерті [INFO] [PERSON] та наявність в нього спадкової маси, яка складається, зокрема, із земельної ділянки, площею 5,6072 гектарів (кадастровий номер 6324280500:03:000:0127), розташованої на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із Свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] ), виданого 09.12.1971 року Дергачівським районним бюро ЗАГС Харківської області, [PERSON] (російською мовою) народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження в цей день зроблено відповідний запис за № 303, та його батьками зазначені: [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою) (а. с. 11). З копії паспорта громадянина України (серії [NUMBER] ), виданого 09.12.2008 року Нововодолазьким РВ ХУМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Дергачі Дергачівського району Харківської області, зареєстрований за адресом: [ADDRESS] ,- з 10.12.2008 року (а. с. 5 - 6). Відповідно до Свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] ), виданого 23.01.1971 року Дергачівським районним бюро ЗАГС Харківської області, [PERSON] , 1945 року народження, та [PERSON] , 1947 року народження, одружились [INFO] року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 12. Після реєстрації одруження подружжю присвоєно прізвище: « [PERSON] » (російською мовою) (а. с. 12). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00024591781, виданого 16.11.2019 року о 16 годині 12 хвилин 25 секунд Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, убачається, що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація актового запису про народження № 303, складеного 09.12.1971 року, щодо дитини [PERSON] , [INFO] , батьками якого є: батько - [PERSON] ,- та матір - [PERSON] (а. с. 13 - 13 зворот). Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), виданого Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07.06.2017 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років у селищі міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що 07.06.2017 року складено відповідний актовий запис № 64 (а. с. 7). Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52618079, виданого 16.07.2018 року приватним нотаріусом Нововодолазького району Харківської області Крючковою Л. А., 16.07.2018 року о 10 годині 27 хвилин нею до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 62707028, номер у нотаріуса 119/2018), відносно спадкодавця [PERSON] (а. с. 10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеною приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. 17.07.2018 року та зареєстрованою за вихідним № 582/02-31 від 18.07.2018 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,6072 гектарів (кадастровий номер 6324280500:03:000:0127), відмовлено, так як за даними свідоцтва про його народження батьком заявника є [PERSON] (російською мовою), тоді як згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, його батьком вказаний [PERSON] , в той час як у паспорті спадкоємця його прізвище зазначене як [PERSON] , внаслідок чого неможливо встановити тотожність особи спадкоємця, факт родинних відносин та наявність підстав для спадкування [PERSON] (а. с. 14 - 14 зворот). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58928866, виданої 03.01.2020 року об 11 годині 11 хвилин приватним нотаріусом Крючковою Л. А. вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] , 1945 року народження,- у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 35). Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58928837, виданої 03.01.2020 року об 11 годині 09 хвилин приватним нотаріусом Крючковою Л. А., за параметрами запиту: [PERSON] , померлий [INFO] ,- у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про спадкодавця [PERSON] та реєстрацію спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 62707028, номер у нотаріуса 119/2018), яка заведена 16.07.2018 року о 10 годині 27 хвилин та зберігається у приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А. (а. с. 36 - 36 зворот). Зі спадкової справи (індекс 02-14) № 119/2018, заведеної приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 16.07.2018 року, наданої суду за вхідним № 793/20-вх від 10.02.2020 року, вбачається, що: -16.07.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л. А із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] , що складається із земельної ділянки, площею 5,6072 гектарів, кадастровий № 6324280500:03:000:0127, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нововодолазької селищної ради (колишня територія Знам`янської сільської ради) Нововодолазького району Харківської області (а. с. 53); -17.07.2018 року відділ (Центр надання адміністративних послуг) Нововодолазької селищної ради Харківської області за вихідним № 04-38/672 надав інформацію про те, що останнім місцем реєстрації померлого [INFO] громадянина [PERSON] , [INFO] , на момент смерті є будинок [ADDRESS] , де він зареєстрований з 02.04.2004 року. Разом з ним за цією ж адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (з 10.12.2008 року по теперішній час), та [PERSON] , [INFO] (з 13.06.2017 року по теперішній час) (а. с. 70). Таким чином, наведеним доведено, що: 1)спадкодавець [PERSON] за життя будь-яких заповідальних розпоряджень на випадок своєї смерті не зробив, а тому спадкування щодо належної йому спадкової маси здійснюється за законом; 2)спадкоємцем померлого на час його смерті є тільки заявник, який прийняв спадщину в силу приписів частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями), як такий, що постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини, й інших спадкоємців першої черги в померлого не має, оскільки дружина [PERSON] теж померла [INFO] , тобто до часу відкриття його спадщини; 3)нотаріусом, який веде спадкову справу, у визначений законом спосіб, відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок розбіжностей у написанні прізвища батька та сина у його свідоцтві про народження, а також у правовстановлюючих документах, що не може бути усунуте іншим шляхом, окрім як встановлення юридичного факту родинних відносин між ними у судовому порядку; 4)оскільки заявник прийняв спадщину, а інших спадкоємців за законом немає, то відсутні підстави вважати, що може існувати спір про право з приводу встановлення цього факту; 5)встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] дійсно породжує для заявника відповідні юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових спадкових прав. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України - встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини 1 статті 293 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, зокрема, в пункті 1 цієї норми чітко встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Одночасно із цим, Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами та доповненнями) звертає увагу судів на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між ним та його померлим батьком, внаслідок розбіжності між орфографічним написанням їх прізвищ у його паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на майно, що складає спадкову масу, й встановлення цього факту необхідно йому для реалізації його спадкових прав, в тому числі задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, та іншого порядку крім судового для встановлення такого юридичного факту на цей час не існує. Абзаци 1 та 2 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» мовлять про те, що такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до положень статей 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями) видача свідоцтва про право на спадщину визнається нотаріальною дією, яка вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, підпункт 1.2. пункту 1 глави 10 розділу ІІ якого обумовлює, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (підпункт 4.2. пункту 4 глави 10 розділу ІІ наведеного вище Порядку). Як убачається з положень частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, на виконання вимог підпункт 4.1. пункту 4 глави 10 розділу ІІ того ж Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] породжує юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи причини звернення позивача до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин, суд переконався, що цей факт необхідний йому задля оформлення спадщини, яку він прийняв, однак не може реалізувати, так як йому нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва. При цьому, з огляду на зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. 17.07.2018 року та зареєстрованої за вихідним № 582/02-31 від 18.07.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,6072 гектарів (кадастровий номер 6324280500:03:000:0127), з огляду на те, що маються розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його батька у свідоцтві про народження, Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, паспорті спадкоємця та у правовстановлюючих документах на спадщину, що належить померлому. Враховуючи викладене, на підставі аналізу вищезазначеного, суд впевнився, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки ним у законний спосіб доведено, що від встановлення цього юридично значимого для заявника факту залежить виникнення, зміна та припинення правовідносин, в яких він особисто бере участь через відкриття спадщини внаслідок смерті його батька, не існує іншого, окрім судового, порядку його встановлення, і його визнання не пов`язане з вирішенням спору про право. Беручі до уваги наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності з приводу встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] як між сином та батьком, суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що є необхідності у їх встановленні, так як цей факт нотаріусом не визнаний та від його встановлення у судовому порядку залежить виникнення, зміна або припинення спадкових прав заявника, тобто встановлення цього факту породжує безпосередньо юридичні наслідки та має юридичне значення для нього, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . У відповідності із приписами частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. Ухвалюючи рішення, суд, окрім того, зауважує на те, що пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020 року, який набрав чинності з 02.04.2020 року), обумовлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу (строк на апеляційне оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved