Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

24.10.2019 [PERSON] звернувся до суду з цим позовом в якому просив визнати його рідним батьком [PERSON] . Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Позивач вказав, що навесні 2017 року він познайомився із [PERSON] , з якою згодом в нього зав`язались стосунки, та яка повідомила йому, що не заміжня та дітей не має. З початку жовтня 2018 року вони почали жити разом як чоловік і жінка, згодом він дізнався від [PERSON] , що вона вагітна. В лютому 2019 року внаслідок чергової сварки між ними на ґрунті недбалого ставлення [PERSON] до стану свого здоров`я, остання переїхала жити до своєї матері в с. Строїніці Тиврівського району, він в свою чергу залишився проживати в м. Жмеринка. На початку липня 2019 року під час телефонної розмови з [PERSON] з приводу реєстрації народження майбутньої дитини, остання вперше повідомила йому, що заміжня, тому при реєстрації народження дитини її батьком буде записано [PERSON] . Позивач зазначив, що через декілька днів після цієї розмови, а саме [INFO] [PERSON] народила дочку, яку він навідав у лікарні, при цьому Богдана щодо питання його батьківства поводилась байдуже, а батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] , однак батьком даної дитини він вважає саме себе та бажає піклуватись про неї, виконуючи свої батьківські обов`язки. Доказом його батьківства є результати дослідження відповідно до якого його батьківство щодо дитини [PERSON] підтверджено з вірогідністю 99,99 %, натомість відповідач наразі оспорює своє батьківство відносно дочки [PERSON] у суді. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, та просив їх задовольнити. 17.01.2020 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заздалегідь заяви позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність . В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, за погодженням зі сторонами, на підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України суд за погодженням зі сторонами вирішив розгляд справи проводити у відсутність відповідача, який подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 31.10.2019 ухвалою судді відкрито провадження в справі, справа призначена до підготовчого судового засідання на 13.11.2019. 13.11.2019 підготовче засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою позивача на 05.12.2019. 05.12.2019 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін на 17.01.2020 року. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії результатів дослідження від 17.09.2019 вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,99 % (а.с.6). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved