Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

25.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на період навчання, яку мотивував наступним: відповідач є батьком позивача, позивач навчається на третьому курсі Торезького гірничого технікуму ім. О.Ф. Засядька денної форми навчання. Строк навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Позивач потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Відповідач матеріальну допомогу не надає на утримання позивача, хоча має таку можливіть і інших дітей не має, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно до закінчення навчання. Позивач до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно якої просить суд справу розглянути без його участі, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, на позові наполягає, не заперечує проти заосного розгляду справи . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча викликався в судові засідання рекомендованими листами за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. З довідок працівників поштового зв*язку вбачається, що рекомендовані листи повернуті до суду «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендований лист з судовою повісткою на пошті є відмовою останнього одержати судову повістку. Частина 8 ст. 76 ЦПК України передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі матеріалів, які знаходяться у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Позивач, [PERSON], [INFO] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.4). На час розгляду справи в суді позивачу ще не виповнилося 23 роки. З довідки Торезького гірничого технікуму ім. О.Ф. Засядька від 13.11.2013року ( а.с.5) вбачається, що позивач [PERSON] навчається в цьому учбовому закладі на денному відділенні 3-го курсу. Строк навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що син відповідача навчається, не досяг 23 років, потребує в зв'язку з навчанням матеріальної допомоги. Відповідач отримує пенсію, інший дітей та утриманців не має. Суд вважає, що розмір аліментів указаний з урахуванням всіх обставин, вказаних в статті 182 СК України. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved