Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

24 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 01 грудня 2005 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом, яку позивач прийняла. Однак, позивачу стало відомо, що її мати мала право на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Сертифікат на право на земельну частку (пай) який належав [PERSON] втрачено, державний акт на право власності на земельну ділянку по даному сертифікату не видавався. Позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено, адже втрачені правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). Оскільки позивач позбавлена можливості вирішити спір у позасудовому порядку, вимушена була звернутись до суду, та просила, визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Гнідинцівської сільської ради після смерті [PERSON]. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не зявилася, через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за участю її представника [PERSON]Ю.(а.с.36). Представник відповідача - Гнідинцівської сільської ради, в судове засідання не зявився, через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення(а.с.79). Представник відповідача - Варвинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо вимог викладених у позовній заяві не заперечували(а.с.52). Суд дослідивши матеріали справи, робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини. 01 грудня 2005 року померла [PERSON](а.с.8). Згідно довідки виданої Гнідинцівською сільською радою Варвинського району Чернігівської області від 31.08.2017 року №3-18/717 повідомлено, що [PERSON] на день своєї смерті 01 грудня 2005 року, проживала та зареєстрована в [INFO] разом із соєю дочкою [PERSON] та іншими членами сімї (а.с.9). \~ \~ \~ \~ Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, земельна частка (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Вартість земельної частки (пай) станом на 03.04.2018 року становить 126374 гривень 89 копійок (а.с.10). На імя [PERSON] державний акт на право власності за земельну ділянку не видавався. Згідно книги реєстрації сертифікатів право на земельну частку (пай), що видавався Варвинською РДА на території Гнідинцівської сільської ради сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №9726777, зареєстрований за номером 177 від 04.08.2001 року виписаний [PERSON] був отриманий по дорученню громадянкою [PERSON]. За наданою інформацією Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області земельна ділянка [PERSON] прийнята в комунальну власність Гнідинцівської сільської ради (а.с.11). У договорі від 03 серпня 2001 року [PERSON] педала в оренду ЗАТ «Прогрес» земельну частку пай розміром 3.9 умовних кадастрових гектара (а.с. 38-39). 08 вересня 2017 року представником [PERSON] від імені [PERSON] подано заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] (а.с. 57). Постановою від 08 вересня 2017 року №725/02-31 приватним нотаріусом Варвинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) (а.с.12). Рішенням Варвинського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 15.02.2018\~року встановлено\~факт,\~що [PERSON],\~[INFO], ІПН [NUMBER], уродженка м. Гурєв Гурєвської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: 17640, Чернігівська область, Варвинський район, с. Гнідинці, вул. В. Вовка, буд. 8, є дочкою [PERSON], [INFO], яка померла 01 грудня 2005 року(а.с.13-15). Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.06.2018 року рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2008 року за заявою прокурора Варвинського району в інтересах Гнідинцівської сільської ради Варвинського району про визнання спадщини відумерлою скасовано (а.с.16-20). У звязку зі втратою сертифікату серії РН №9726777 позивачем подав оголошенні у газеті «Слово Варвинщини» відповідно до якого зазначений сертифікат вважається втраченим та недійсним (а.с. 21). Наведені обставини на думку суду мали місце, та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Із наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спадкування позивачем права на отримання земельної частки (паю) після смерті її матері. Умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України. Так, ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням, як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, право на отримання земельної частки (паю), яке оспорюється по даній справі регулюється зокрема Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Також,\~відповідно до\~ст.\~1 Закону\~України «Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що вона [PERSON] є дочкою [PERSON], померлої 01 грудня 2005 року і відповідно спадкоємцем першої черги. Подавши до нотаріальної контори протягом 6 місяців відповідну заяву позивач прийняла спадщину. Згодом, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Належність спадкодавцю права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується наявними у справі доказами, та підлягає включенню до спадкової маси та відповідного спадкування ним. Оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця не здійснювалось. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права вирішення спору щодо отримання права на спадкування земельної часки (паю) у судовому порядку, факт неможливості на даний час отримання дублікату відповідно сертифікату, через відсутність його копії, відповідних бланків, та законодавчо визначеного порядку оформлення такого дублікату, відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved