Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що 20 березня 2005 року померла його тітка [PERSON]. За життя тітка склала заповіт, яким все своє майно заповіла рідному брату [PERSON]. В свою чергу дядько написав письмову заяву до держнотконтори про те, що він не має наміру приймати спадкове майно після смерті своєї сестри [PERSON] Після смерті тітки відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,003 га, розташовану на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом серії ІІ-СМ № 034309, виданого 29 березня 2001 року, яка належала померлій. Спадкоємцем пятої черги після смерті тітки є позивач. Своєчасно він спадщину не прийняв у звязку встановленням кола осіб спадкоємців, що ускладнювало оформлення спадкової справи. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після тітки [PERSON], яка померла 20 березня 2005 року, тривалістю три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача. Представник відповідача Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у пяту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 20 березня 2005 року померла [PERSON] в с. Ободи Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 005782 (а. с. 8). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області 29 вересня 1997 року, зареєстрованих в реєстрі за № 22, [PERSON] все своє майно, заповіла своєму брату - [PERSON] (а. с. 9). Зі змісту заяви, посвідченої державним нотаріусом Сумської районної держнотконтори від 13 січня 2015 року вбачається, що [PERSON], громадянин РФ заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до держнотконтори не подавав, з померлою не проживав, і не був зареєстрований на день смерті, претендувати на спадщину за заповітом не має наміру (а. с. 12). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 31 січня 2008 року здійснено реєстрацію заповіту за № 22 в реєстрі (а. с. 10). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 034309, виданий Ободівською сільською радою Білопільського району Сумської області 29 березня 2001 року на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ободівської сільської ради від 19 лютого 2001 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 174, посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,003 га, з них: 3,173 га ріллі та 0,830 га кормових угідь, розташованої на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 11). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 вересня 2016 року встановлено, що [PERSON], яка померла 20 березня 2005 року та [PERSON], [INFO], є рідними тіткою та дядьком [PERSON] (а. с. 7). Зі змісту письмового розяснення, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою від 08 лютого 2017 року № 114/01-16 вбачається, що оформлення спадщин після [PERSON], яка померла 20 березня 2005 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 17). У відповідності до інформаційної довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 11 лютого 2017 року, спадкова справа після [PERSON], яка померла 20 березня 2005 року, держнотконторою не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 21). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після тітки [PERSON] за законом, однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої тітки у звязку встановленням кола осіб спадкоємців, що ускладнювало оформлення спадкової справи. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved