Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

26.01.2016 року позивачка звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом вказавши, що 14.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В березні 2015 року [PERSON] був призваний до Української армії, де до сьогодні проходить військову службу в Донецькій області в районі проведення АТО. У вересні 2015 року [PERSON] приїхав додому у відпустку і тоді з'ясувалося, що він має іншу сім'ю в Донецькій області, після чого вони домовилися про розлучення. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей : син - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме: судовий збір та витрати на правову допомогу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб став носити формальний характер, відповідач має іншу сім'ю. Збереження шлюбу суперечить її інтересам і примирення з відповідачем неможливе . Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд телефонограмою про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає в повному обсязі. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.10.2005 року, який був зареєстрований Зеленогірською селищною радою Любашівського району Одеської області ( актовий запис № 03). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, шлюб став носити формальний характер, відповідач має іншу сім'ю. Збереження шлюбу суперечить її інтересам і примирення з відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. За таких обставин вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Знаходження неповнолітніх дітей на утриманні позивачки підтверджується довідкою Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області від 14.01.2016 року № 32 (а.с. 9). Як видно зі свідоцтв про народження дітей ( а.с.- 11, 12 ) їх батьками є сторони у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. В телефонограмі надісланої до суду відповідач не заперечував своє батьківство, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу визнав повністю. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали стягненню аліментів з відповідача у визначеному позивачкою розмірі, тому суд вважає можливим задовольнити позов, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню . В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп., оскільки згідно закону позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів. Вимога позивачки про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 551,20 грн. підлягає задоволенню, оскільки позивачкою було сплачено судовий збір на рахунок держави за вимогою про розірвання шлюбу (а.с. 1). Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу також підлягає задоволенню, оскільки такі витрати підтверджуються відповідною квитанцією (а.с. -3). На підставі викладеного ,

Outcome: approved