Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

25.10.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 25.11.2007 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилася донька [PERSON], 01 січня 2009 року. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо, донька перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, коштів на утримання доньки не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має доходи від підприємницької діяльності. Інших осіб на утриманні у відповідача немає. А тому, просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач має можливість надавати кошти на утримання доньки, має своє підприємство та отримує доходи. Самостійно забезпечувати доньку можливості немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Неповнолітня [PERSON] проживає з матірю, перебуває на її утриманні. З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що позивач самостійно в достатній мірі не може забезпечувати доньку усім необхідним. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не отримує, був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, однак така діяльність була припинена, однак відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні в нього немає. В судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2018 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн., а також, враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших осіб на утриманні немає, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial