overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

24 лютого 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області було постановлено рішення по справі, яким в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено. 06 березня 2014 року представник позивача, [PERSON], звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить ухвалити додаткове рішення до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2014 року у вказаній справі, посилаючись на те, що не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про встановлення факту проживання відповідачів однією родиною. Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, 05 травня 2014 року надав до суду заперечення на позов, у яких просив постановити додаткове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] Враховуючи те, що при ухваленні рішення суду від 24 лютого 2014 року не вирішено щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання відповідачів однією родиною, суд вважає за доцільне винести додаткове рішення, в якому в задоволенні вказаної позовної вимоги відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свободи чи інтересів. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.14 СК України, сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією родиною жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Вказана позовна вимога стосується сімейних правовідносин та може бути заявлена в судовому порядку лише з боку учасника сімейних правовідносин. Суд, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

24 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У зв'язку із складністю написання повного рішення, відповідно до ст. 209 ЦПК України, суд вважає за необхідне оголосити резолютивну частину даного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, указуючи на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,0579 га за зазначеною адресою. Померла [PERSON] не залишила заповіту на своє майно. У встановлений законом шестимісячний термін позивачка в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звернулась, оскільки після смерті матері та по лютий 2014 року перебувала на заробітках у АР Крим. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила повністю задовольнити заявлені вимоги на підставі, вказаній в позові (а.с.21). Представник відповідача до суду на розгляд справи не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, надав заяву з вимогою розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову (а.с.22-23). Розглянувши заяву позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] року в м.Костянтинівка Донецької області, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 869 від 30 липня 2013 року, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). Померла була матір'ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.9). 20 жовтня 2004 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] яка належала померлій на праві власності за договором дарування (а.с.11) земельної ділянки розміром 0,0579 га за зазначеною адресою. Померла [PERSON] заповіт на своє майно не залишила. Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру № 36808713 від 06 березня 2014 року, листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 221/01-16 від 13 березня 2014 року в провадженні Костянтинівської державної нотаріальної контори відсутня спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] (а.с.26-27). На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачкою пропущений з причин, які суд визнає поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08.11.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 05.06.2009 року, актовий запис №294 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, незважаючи на те, що він працевлаштований та має достатню і стабільну заробітну плату, але самовідсунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття сина. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні із дитиною, визначення способу та порядку участі у вихованні дитини (а.с.2-7). Рішенням від 13 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні із дитиною, визначення способу та порядку участі у вихованні дитини, - задоволено частково. [PERSON] для спілкування та виховання доньки [PERSON], [INFO], встановлено дні у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10.00 до 19.00 год. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 109 грн. 40 коп. (сто дев'ять грн. 40 коп.) В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення способу та порядку участі у вихованні дитини,-відмовлено. Однак, як вбачається із резолютивної частини рішення, частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд при вирішенні спору по суті не зазначив у резолютивній частині спосіб участі позивача у вихованні дитини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 19.10.1990 року, який був зареєстрований Калиновським ЗАГС Червоногвардійського району Белгородської області, актовий запис №15, від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 19 жовтня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) було зареєстровано шлюб Калиновським ЗАГС Червоногвардійського району Белгородської області, актовий запис №15. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 24.11.1965 року, який був зареєстрований Стрижівською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №19, від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 24 листопада 1965 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) будо зареєстровано шлюб Стрижівською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №19 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 26 липня 2007 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідачка в своїй заяві позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 26 липня 2007 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 жовтня 2012 р. вони перебувають у зареєстрованому Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї шлюбі, актовий запис № 1933, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання від 28.08.2014 року не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання від 28.08.2014 року також не з'явився, однак надіслав до суду письмову заяву, відповідно до якої зазначив, що примирення між ними з дружиною неможливе, він повністю визнає позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, матеріальних претензій до дружини не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 20 жовтня 2012 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1933. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. 22 лютого 2013 року від шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.03.2013 року. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання доньки наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, не досягши примирення між собою за час, наданий для цього судом, суд, зважаючи на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості у розмірі 25 992 грн. 66 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № SAMDN03000001086180, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та видав відповідачу платіжну картку зі строком дії картки 2 роки у сумі 4500 грн. 00 коп. базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору-3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Протягом 30 днів з моменту виникнення заборгованості проценти нараховуються виходячи зі ставки 0,01 % річних. Строк дії кредитного ліміту - відповідає строку дії карти. Погашення заборгованості за кредитним лімітом та процентам проводиться щомісячними платежами у розмірі 7 % від залишку заборгованості за кредитним лімітом на кінець звітного місяця. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 4367 грн. 63 коп., заборгованість по процентах - 21 625 грн. 03 коп.-станом на 31.12.2013 р. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 25 992 грн. 66 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 554, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договорами, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 25 992 грн. 66 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 259 грн. 93 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила що 28.04.2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 110. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені з грудня 2013 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та любові, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони мешкають окремо. Питання щодо утримання дитини буде вирішено в судовому порядку. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати покласти на відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Також пояснила, що строк на примирення надавати не має необхідності, оскільки сім'я розпалася та зберегти її не можливо. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.04.2012 року, сторонами зареєстровано шлюб 28.04.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено запис № 110 (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В попередньому судовому засіданні також встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року, мешкають окремо, збереження сім'ї не можливо. За наведених обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 гривень (а.с.1) понесені позивачем при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved