Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

24.09.2015 позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до відповідача ПЕРИНАТАЛЬНОГО ЦЕНТРУ м.Києва та просила поновити на роботі незаконно звільненого працівника, [PERSON] на посаду лікаря-акушера-гінеколога Перинатального центру міста Києва. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона згідно наказу обіймала посаду лікаря-акушера-гінеколога акушерського післяпологового відділення спільного перебування матері та новонародженого №1 на 0,25 ставки, термін дії трудового договору з 01.08.2012 по 04.03.2015. 21.07.2015 позивач дізналась, що наказом Перинатального центру м.Києва №182/к від 16.07.2015 її звільнено із займаної посади, у зв'язку з закінченням строку трудового договору. При цьому трудові відносини між позивачем та відповідачем не було припинено, позивач продовжувала виконувати свої обов'язки та вважала, що вказаний договір набув статусу такого, що укладений на невизначений строк. Станом на дату звільнення позивачу не було видано трудову книжку, останню було отримано уповноваженим представником позивача 02.09.2015. Таким чином вважає своє звільнення незаконним та таким, що грубо порушує її права. Протягом розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила поновити на роботі незаконно звільненого працівника, [PERSON] на 0,25 ставки на посаду лікаря-акушера-гінеколога Перинатального центру міста Києва. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду свого представника, які позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові, просив позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Вважав позов безпідставним та необгрунтованим. Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача зазначив, що наказ про звільнення [PERSON] є законним, оскільки прийнятий за наявності передбачених для того трудовим договором, укладеним між сторонами, підстав і в установленому порядку. Ухвалою суду від 04.10.2016, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі залучено третю особу - [PERSON] Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, на підставі ч.2 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази у справі, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом Перинатального центру м.Києва №223/к від 01.08.2012 [PERSON] призначено з 01.08.2012 на 0,25 ставки на посаду лікаря-акушера-гінеколога акушерського післяпологового відділення спільного перебування матері та новонародженого №1 на період соціальної відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку цього ж відділення, терміном по 04.03.2015. /а. с. 8/ На підставі заяви позивача від 05.03.2015, наказом Перинатального центру м.Києва №61/к від 05.03.2015 позивачу [PERSON] на час соціальної відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку терміном до 04.03.2015, продовжено роботу з 05.03.2015р. по 12.04.2015р. на 0,25 ставки лікаря-акушер-гінеколога акушерського післяпологового відділення спільного перебування матері та новонародженого №1 на період лікарняного листа [PERSON] в зв'язку з вагітністю та пологами. /а.с.25,26/ На підставі заяви позивача від 13.04.2015, наказом Перинатального центру м.Києва №114/к від 07.04.2015 позивачу [PERSON], лікарю-акушеру-гінекологу продовжено роботу з 13.04.2015р. по 16.02.2018р. на 0,25 ставки лікаря-акушера-гінеколога цього ж відділення на період соціальної відпустки [PERSON] для догляду за другою дитиною до досягнення нею трирічного віку. /а.с.27,28-29/ 15.07.2015 [PERSON] звернулась до Перинатального центру м.Києва з заявою про переривання соціальної відпустки по догляду за другою дитиною. /а.с.61/ На підставі вказаної заяви [PERSON] від 15.07.2015, наказом Перинатального центру м.Києва №175/к від 15.07.2015 [PERSON], лікарю-акушеру-гінекологу перервано соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. /а.с.61/ У зв'язку з перериванням соціальної відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходу на роботу, наказом Перинатального центру м.Києва №182/к від 16.07.2015р., серед іншого, [PERSON], лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення на період соціальної відпустки [PERSON] для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, звільнено з роботи з 21.07.2015 у зв'язку з закінченням строку трудового договору, укладеного на визначений строк, п.2 ст. 36 КЗпП України. /а.с.31-32/ Частиною 1 ст.23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. (ч.2 ст.23 КЗпП України) Відповідно до ч.2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Виходячи з положень ч.2 ст. 23, ч.2 ст. 39-1 КЗпП України та встановлених судом обставин справи, твердження представника позивача про те, що укладений між позивачем та відповідачем трудовий договір набув статусу безстрокового договору відповідно до ч.1 ст. 39-1 КЗпП України є необгрунтованими та безпідставними, оскільки вказаний строковий договір неодноразово переукладався з позивачем за умови виконання нею роботи лікаря акушера-гінеколога [PERSON] на період її лікарняного листа в зв'язку з вагітністю та пологами та на період соціальної відпустки лікаря акушера-гінеколога [PERSON] по догляду за другою дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому суд дійшов висновку, що вказаний трудовий договір укладений між позивачем та відповідачем, є строковим договором. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Оскільки визначені відповідачем у наказі підстави припинення строкового трудового договору є доведеними в судовому засіданні, тому звільнення позивача є законним. Суд не приймає доводи позивача та його представника щодо не доведення до відома [PERSON] інформації щодо її звільнення, виходячи з наступного. Зокрема, [PERSON] запрошувалась 16.07.2015р. до відділу кадрів Перинатального центру м.Києва для доведення до відома наказу №182/к від 16.07.2015р. Проте, після ознайомлення з вказаним наказом, [PERSON] відмовилась від підпису про його ознайомлення. Вказана обставина підтверджується Актом від 16.07.2015, складеним працівниками Перинатального центру м.Києва /а. с. 33/. 22.07.2015 позивач звернулась до відповідача з заявою про надання їй витягу з наказу №182/к від 16.07.2015р. 22.07.2015 позивачу відповідачем було видано витяг з наказу №182/к від 16.07.2015р. /а.с.34,9/ Судом також не приймаються до уваги як безпідставні та необгрунтовані доводи позивача та її представника про ненадання позивачу відповідачем у день звільнення належно оформленої трудової книжки, оскільки по суті ці доводи спростовуються Актом від 22.07.2015, складеним працівниками Перинатального центру м.Києва про те, що позивач відмовилась від отримання трудової книжки та листом від 31.07.2015, адресованим позивачу про необхідність з'явитися у будь-який робочий день з 10.00год. до 17.00год. для отримання трудової книжки, або надання письмової згоди щодо пересилання позивачу трудової книжки поштою /а.с.35, 36/. Як встановлено судом трудова книжка була отримана уповноваженим представником позивача 02.09.2015 /а.с.4-7,49/. Таким чином, судом не встановлено і позивачем не доведено наявність порушень з боку відповідача щодо неознайомлення позивача з наказом про її звільнення з роботи та несвоєчасного надання позивачу трудової книжки. Твердження представника позивача про штучне створення умов та підстав для здійснення відповідачем правочину з розірвання трудового договору, укладеного на визначений строк, посилаючись на наявність наказу №195/к від 29.07.2015 про надання [PERSON] соціальної відпустки суд вважає безпідставними, оскільки не мають юридичного значення для розгляду даного спору. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що Перинатальним центром м.Києва при звільненні [PERSON] не були допущені порушення норм законодавства України, а тому правових підстав для поновлення позивача на роботі немає. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні з точки зору їх належності, допустимості та достатності у їх сукупності і взаємозв'язку, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed