Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

25 березня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до Самарського ВДВС ДМУЮ про відшкодування моральної шкоди завданою бездіяльністю державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Скороходом І.Г. прийнято до виконання виконавчий лист по цивільній справі №206/6707/13-ц (провадження №2/206/1464/13), виданий 03.02.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська. Згідно вказаного виконавчого листа було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22 січня 2013 року у розмірі 101668 грн. 50 коп., яка складається із основної суми за договором позики у розмірі 100000 грн. та 3% річних у розмірі 1668 грн. 50 коп., а також судовий збір у сумі 1016 грн.68 коп., а всього на суму 102685 грн. 68 коп. У відповідності до вказаного виконавчого листа державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Скороходом Г.І. відкрито виконавче провадження ВП 42916021 від 14.04.2014 року. В ході виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська державним виконавцем Скороходом Г.І. 15 травня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Незважаючи на можливість здійснити опис майна боржника, яке може знаходитися за місцем проживання останнього, дії державного виконавця Скорохода Г.І. звелись лише до встановлення наявності у боржника автомобіля ВАЗ 21011, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Станом на день відкриття виконавчого провадження 14.04.2014 року вартість вищезазначеного автомобіля становила не більше 1500 доларів США, що за ринковим курсом становило 24000 грн. - тобто менше ? від загальної вартості наявної заборгованості. Незважаючи на наявність у боржника вищевказаного автомобіля з вказаною максимальною ринковою вартістю, саме це було використано державним виконавцем Скороход Г.І. як підставою для зупинення виконавчого провадження. Відомості про зупинення виконавчого провадження були отримані [PERSON] в ході телефонної бесіди з державним виконавцем Скороходом І.Г., будь-яких письмових документів ним отримано не було. Крім того, йому відомо, що у приватній власності боржника знаходиться частина квартири, розташована за адресою: [ADDRESS]. Наявність вказаного майна надає державному виконавцю можливість накласти арешт на вказану частину квартири та вжити заходів до її примусової реалізації. Не погодившись із рішення державного виконавця, позивач 20 травня 2015 року на ім'я начальника Самарського ВДВС ДМУЮ було подано скаргу на бездіяльність державного виконавця Скороход І.Г. Незважаючи на зазначені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» станом на 16 липня 2015 року вказана скарга не розглянута, а на адресу позивача надіслано лист з текстом не досить зрозумілого змісту та якості, яка фактично позбавляє можливості його навіть прочитати. Вказаного листа він отримав 06 липня 2015 року особисто. З метою захисту своїх порушених прав 21 липня 2015 року він звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 29.09.2015 року його скарга була частково задоволена: бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ при виконанні вищевказаного судового рішення була визнана протиправною, дії державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ в частині винесення ним постанови про зупинення виконавчого провадження також визнані протиправними. Крім того на його адресу з боку Самарського ВДВС ДМУЮ надходять незрозумілі та протизаконні вимоги авансувати проведення виконавчих дій. В огляду на вищевикладене зазначеними протиправними діями посадових осіб Самарського ВДВС ДМУЮ йому заподіяно моральну шкоду розмір якої він оцінює в 150000 грн. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з Самарського ВДВС ДМУЮ на його користь в якості відшкодування моральної шкоди за бездіяльність під час виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2014 року грошові кошти в сумі 150000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Скороходом І.Г. прийнято до виконання виконавчий лист по цивільній справі №206/6707/13-ц (провадження №2/206/1464/13), виданий 03.02.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, згідно якого було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22 січня 2013 року у розмірі 101668 грн. 50 коп., яка складається із основної суми за договором позики у розмірі 100000 грн. та 3% річних у розмірі 1668 грн. 50 коп., а також судовий збір у сумі 1016 грн.68 коп., а всього на суму 102685 грн. 68 коп. (а.с.6). 14.04.2014 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження ВП 42916021 (а.с.8). 20 травня 2015 року на ім'я начальника Самарського ВДВС ДМУЮ позивачем було подано скаргу на бездіяльність державного виконавця Скороход І.Г (а.с.9). 21 липня 2015 року позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 29.09.2015 року скарга [PERSON] була частково задоволена, бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ при виконанні вищевказаного судового рішення була визнана протиправною (а.с.14-15). Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Однак, в порушення зазначених вимог Закону позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження його моральних страждань, пов'язаних з бездіяльністю державного виконавця, а також наявності причинного зв'язку зазначеної бездіяльності із захворюванням, що вникло у позивача. Крім цього, заявляючи вимогу про стягнення з Самарського відділу ДВС ДМУЮ моральної шкоди, позивач не зазначив в чому саме, із визначного ч.2 ст.23 ЦК України, вона полягає. Не надано суду також і жодного обґрунтування визначної суми моральної школи у розмірі 150000 грн. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить недоведеними вимоги позивача, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Outcome: dismissed