Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON], яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], звернулася до суду з позовом до Волочиської районної державної адміністрації, Новогреблівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 28 грудня 2000 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай). Померлий [PERSON] залишив заповіт на імя [PERSON], [INFO]. Крім неї інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину в інтересах [PERSON] прийняла [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за її неповнолітньою доччкою право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] та її представник не зявилися. Представником позивача було подано суду заяву, де він просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задоволити. Представники відповідачів - Новогреблівської сільської ради та Волочиської РДА також в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2000 року в с. Іванівка Волочиського району Хмельницької області помер [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Случ с. Нова Гребля, розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0293114. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 82020 грн. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 11-12). При житті, 27 грудня 1999 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 7). Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], в інтересах якого звернулася з позовом [PERSON] - єдиний спадкоємець за заповітом. Спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] разом із співмешканкою [PERSON], яка померла 17.01.2001, та її сином [PERSON], який помер 09.12.2006 (а.с. 13-15). З довідки Новогреблівської сільської ради № 75 від 05.05.2017 (а.с. 16) та оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 161/2017 заведеної щодо майна померлого 28 грудня 2000 року [PERSON] слідує, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 35-41). 22.05.2017 приватним нотаріусом щодо позивача винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення (а.с. 10). З оголошення в газеті Зоря від 11 травня 2017 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 19-24). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за неповнолітньою [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved