Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

25 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та примусове зняття його з реєстраційного обліку в квартирі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач вже більше 5 років не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала та просила справу розглядати без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи, про що подала до початку судового засідання через канцелярію суду письмову заяву. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова від 15.09.2014 № 3788 [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис № 90 від 18 березня 2011 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). 07 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 9). Як вбачається з довідки № 3788ОЖБК м. Чернігова від 15.09.2014, в квартирі [ADDRESS] [PERSON], 1986 року народження, [PERSON], 1975 року народження, [PERSON], 2000 року народження, [PERSON], 1984 року народження, [PERSON], 1976 року народження, та [PERSON], 2011 року народження (а.с. 5). Майстром ОЖБК у присутності свідків встановлено, що [PERSON], 1985 року народження, зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але не проживає там з 2009 року і по теперішній час, що підтверджується актом від 03.07.2014 (а.с. 6). Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач без поважних причинне проживає в квартирі більше одного року, є всі підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. Позовна вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку в Управлінні державної міграційної служби не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи позов в цій частині слід керуватися не тільки нормами цивільного законодавства щодо права власності, а й вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ст. 7 Закону,зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ст. 11 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само і зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Суд не являється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Таким чином, вирішення позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації виходить за межі компетенції суду. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial