Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

25 лютого 2015 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] (надалі за текстом-відповідач) про стягнення заборгованості по аліментам. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що знаходилась відповідачем у шлюбних відносинах. Від шлюбу є син - [PERSON], 1989 року народження. Шлюб з відповідачем розірвано. З 01 червня 2006 року по 31 травня 2012 року син навчався в Харківському національному економічному університеті на денному відділенні. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16 квітня 2009 року з відповідача стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів, починаючи з 25 березня 2009 року, до закінчення сином учбового закладу, але не більш чим до досягнення 23-ох річного віку. На підставі виконавчого листа ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження № 27288737. 02 березня 2011 року відповідач звільнився з роботи, і виконавчий лист був повернений з підприємства, де працював боржник, до ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, яким була винесена постанова про закриття виконавчого провадження, з того часу аліменти боржником не сплачувались. Позивач у позові зазначає, що 06 червня 2011 року знову надала виконавчий лист до ВДВС для виконання, на підставі якого було відкрито провадження, однак з того часу вона жодного разу аліменти не отримувала. Станом на 31 травня 2012 року, згідно довідки ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за відповідачем залишилась заборгованість у розмірі 10 409,00 грн. Позивач посилається на те, що її син дуже хворіє, з 2007 року постійно знаходиться на лікуванні в медичних закладах, у квітні 2010 року переніс складну операцію, на його лікування потрібні гроші, а невиплата відповідачем боргу по аліментам значним чином впливає на майновий стан родини. Відповідач працездатний, має дохід, який приховує, інших осіб на його утриманні не має. 24 березня 2015 року, через канцелярію суду, від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання до суду повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, за таких обставин суд віршує справу за відсутністю сторін, на підставі наявних доказів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 квітня 2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 25 березня 2009 року і до закінчення [PERSON] учбового закладу, тобто до 30 червня 2010 року, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно довідки ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, станом на 31 травня 2012 року відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 10 409 грн. Відповідно до ст. 194 ч. 4 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. На підставі вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 статті 195 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідачем заперечень до позову не надано. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по аліментам у розмірі 10 409 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.8). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сумі 243,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved