Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживали з відповідачем однією сім'єю як чоловік та жінка з вересня 2006 року, без реєстрації шлюбу. 20 травня 2010 року зареєстрували шлюб, який розірвано 06 вересня 2012 року. За час подружнього життя ними набуто право власності на нерухоме майно: нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], двоповерховий будинок з підвалом і мансардою за адресою: [ADDRESS], та транспортні засоби: автомобіль «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER], траулет напівпричеп реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль вантажний «IVECO EUROSTAR» реєстраційний номер [NUMBER], вантажний самоскид «ГАЗ309» реєстраційний номер [NUMBER], екскаватор ЕО2621 реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому, автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER], відповідач продав [PERSON], без її відому та згоди, не сплативши їй жодного відшкодування вартості вказаного автомобіля. Посилаючись на викладені обставини, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що з вересня 2006 року по 20 травня 2010 року вона та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю, визнати зазначене вище майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частку кожного об'єкта вказаного нерухомого майна та транспортних засобів, а також визнати недійсною угоду з продажу [PERSON] [PERSON] автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка та її представники просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Підтримавши доводи позовної заяви [PERSON] також пояснила, що спірні нежилі приміщення та житловий будинок були придбані [PERSON] до початку їх спільного проживання, однак вони разом за спільні кошти проводили там ремонти, а тому вважає, що вказане нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити. Заперечуючи факт проживання з [PERSON] з вересня 2006 року, [PERSON] пояснив, що позивачка з 2005 року працювала у нього продавцем за трудовим договором, а з 2006 року - здійснювала самостійну підприємницьку діяльність. Проживати однією сім'ю вони почали з дня реєстрації шлюбу, тобто з 20 липня 2010 року. Право власності на нерухоме майно: нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], він набув у 2004 році, а право власності на двоповерховий будинок з підвалом і мансардою за адресою: [ADDRESS].- у 2005. Також зазначив, що траулет напівпричеп реєстраційний номер [NUMBER] він придбав за 2000 доларів США, автомобіль вантажний «IVECO EUROSTAR» реєстраційний номер [NUMBER] - за 19500 доларів США, та вантажний самоскид «ГАЗ309» реєстраційний номер [NUMBER] - за 86000 грн. Вказані транспортні засоби він придбав до реєстрації шлюбу для ведення своєї підприємницької діяльності за кошти, отримані за кредитним договором від 27 квітня 2006 року, укладеним з ВАТ «Кредитпромбанк». Екскаватор ЕО2621 реєстраційний номер [NUMBER] був також придбаний ним для цієї діяльності за 4000 доларів США за кошти, отримані від продажу належної йому квартири. Все вищевказане майно вважає своєю особистою власністю. Автомобіль «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] був придбаний за 86000 грн. під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, однак за кошти, отримані ним в борг від брата [PERSON] у розмірі 50000 грн. та від сестри [PERSON] у розмірі 4000 доларів США. Також пояснив, що напівпричеп та автомобіль вантажний «IVECO EUROSTAR» він передав за генеральним дорученням іншій особі. Вантажний самоскид «ГАЗ309» та екскаватор знаходяться у нього, а автомобіль «Opel Vivaro» у 2013 році продав [PERSON] та з виручених від продажу автомобіля коштів повернув борг [PERSON] і [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З копії рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 18 вересня 2012 року, вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2010 року по 06 вересня 2012 року. (а.с. 39). Згідно копій свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 19 серпня 2004 року, виданих виконавчим комітетом Очаківської міської ради Миколаївської області, [PERSON] на праві приватної власності належать нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] та нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 лютого 2005 року, виданого виконавчим комітетом Очаківської міської ради Миколаївської області, [PERSON] є власником двоповерхового житлового будинку з підвалом і мансардою за адресою: [ADDRESS] (а.с.40-43). З копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] слідує, що за [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: 10 листопада 2007 року - траулет напівпричеп реєстраційний номер [NUMBER], 24 травня 2007 року - вантажний самоскид «ГАЗ309» реєстраційний номер [NUMBER], 13 липня 2010 року - екскаватор ЕО2621 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 43, 44, 70). Згідно копії довіреності від 17 квітня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси в органах ДАІ, нотаріату, страхування, СТО, автогаражних кооперативах та будь-яких інших компетентних органах, установах та організаціях, пов'язані з експлуатацією, управлінням, технічним обслуговуванням та продажем (орендою, позичкою) належного йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕГ 6-го МРВ ДАІ с. Нечаяне ВДАІ УМВС України в Миколаївській області 24 травня 2007 року вантажного бортового автомобіля марки IVECO, модель EUROSTAR», 2000 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований тією ж установою 24 травня 2007 року. (а.с. 47). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], на підставі довідки-рахунку [NUMBER] від 15 грудня 2011 року на [PERSON] 20 грудня 2011 року було зареєстровано автомобіль «Opel Vivaro», державний реєстраційний номер [NUMBER], який 01 червня 2013 року, на підставі доручення ААВ 093491 від 31 травня 2013 року було перереєстровано на [PERSON] з державним реєстраційним номером [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 45, 46). Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу та майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і їх частки є рівними. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В силу п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою абро в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Твердження позивачки про її проживання з [PERSON] однією сім'ю як чоловіка та жінки з вересня 2006 року до дня реєстрації шлюбу, що відбулася 20 липня 2010 року, в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] Доказів на спростування цієї обставини відповідачем не надано, а тому суд вважає доведеним факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у вказаний вище період. Таким чином, судом встановлено, що право власності на нерухоме майно: нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS], двоповерховий будинок з підвалом і мансардою за адресою: [ADDRESS], [PERSON] набув до початку проживання однією сім'єю з [PERSON] Посилання позивачки на проведення ними за спільні кошти ремонтних робіт у вказаних будівлях, як на підставу набуття на них спільної сумісної власності суд вважає безпідставними, оскільки позивачкою не надано доказів істотного збільшення вартості вказаного нерухомого майна і позовні вимоги з вказаних підстав не заявлялись. Транспортні засоби: траулет напівпричеп реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль вантажний «IVECO EUROSTAR» реєстраційний номер [NUMBER], вантажний самоскид «ГАЗ309» реєстраційний номер [NUMBER], екскаватор ЕО2621 реєстраційний номер [NUMBER] були придбані під час проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без шлюбу, а автомобіль «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] - під час перебування сторін у шлюбі. Згідно копії кредитного договору від 27 квітня 2006 року, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON], останній отримав кредит в сумі 250000грн. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] від 14 квітня 2014 року №67/01-16, 20 жовтня 2008 року нею було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], сторонами якого були [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним твердження відповідача про те, що траулет напівпричеп, автомобіль вантажний та вантажний самоскид «ГАЗ309» він придбав самостійно за рахунок коштів, отриманих за кредитним договором а екскаватор - за рахунок коштів, отриманих від продажу належної йому квартири. Позивачкою не доведено її участь у придбанні вказаного майна. Оскільки автомобіль «Opel Vivaro» був придбаний під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, він є таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності ї їх частки є рівними, а тому вимоги позивачки про визнання вищевказаного автомобіля об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля суд вважає обґрунтованими. Посилання [PERSON] на придбання автомобіля «Opel Vivaro» за кошти, отримані в борг та повернення боргу у 2013 році після продажу [PERSON] вказаного автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки з наданих суду розписок не вбачається мета позики, а факт продажу автомобіля [PERSON] позивачем не доведено. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною сторонами вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Таким чином, вимога про визнання недійсною угоди з продажу [PERSON] [PERSON] автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів укладення такої угоди, і як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], вказаний автомобіль було перереєстровано на [PERSON] на підставі доручення, що не є доказом відчуження автомобіля. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з вересня 2006 року по 20 липня 2010 року, визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя вантажного фургона малотонажного-В марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених вимог. За твердженням відповідача, вказаний автомобіль було придбано за 86000грн., а тому з нього на користь позивачки слід стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 430 грн.

Outcome: partial