Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 35% відсотків з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи від дня розірвання шлюбу, тобто з 10 червня 2015 року, але не менше 1500 гривень. В позовній заяві посилається на те, що 08 листопада 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. 10 червня 2015 року рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області шлюб між сторонами було розірвано. На даний час відповідач проживає окремо участі в утриманні дитини не приймає, донька знаходиться на повному утриманні позивача. Оскільки відповідач добровільно не сплачує аліменти на утримання дитини, позивач була змушена звернутися з заявою до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 37). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило (а.с. 34, 35). Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 10 червня 2015 року (а.с. 6). Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2000 року, яке було видане відділом РАГС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 20 (а.с. 10). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, позивач у своїй заяві просить суд, ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 35% відсотків з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 1500 гривень, починаючи від дня розірвання шлюбу, тобто з 10 червня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем доказів щодо достатнього доходу відповідача на утримання дитини надано не було. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час до суду надано також не було. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, те, що останній проживає окремо участі в утриманні дитини не приймає, матеріально не допомагає, те, що позивач не в змозі самостійно повноцінно утримувати доньку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя на рівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, щомісячно починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення повноліття дитини. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial