Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

24 грудня 2019 року [PERSON] , інтереси якого за довіреністю представляє [PERSON] , звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, у якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у КСП «Чепіль», в розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів, відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 від 26.01.1996. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що з 19 липня 1994 року по жовтень 1997 року він був членом КСП «Чепіль», розташованого на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, та працював у зазначеному колективному сільськогосподарському підприємстві. Однак він не був внесений до списку громадян - членів КСП «Чепіль» - додатку до державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 від 26.01.1996 та не отримав сертифікат на земельну частку (пай). Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Ухвалою від 26.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 20.01.2020. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. Від відповідача - Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області до суду надійшла заява про визнання позову і розгляд справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] у м.Макіївка Донецької області, зареєстрований і проживає у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією його паспорта (а.с. 3). Згідно архівної довідки № 01-53/225, виданої 25.09.2019 архівним відділом Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, в архівному фонді КСП «Чепіль» Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області у протоколі засідань правління КСП від 25 липня 1994 року № 2 є дані про прийняття в члени КСП [PERSON] з 19 липня 1994 року, посаду не вказано (а.с. 4). Відповідно до архівної довідки № 01-51/1673, виданої 27.09.2019 Комунальним підприємством Балаклійської районної ради «Балаклійський районний трудовий архів», в архівному фонді КСП «Чепіль» в особових рахунках [PERSON] значиться по жовтень 1997 року, посаду не вказано (а.с. 5). На підставі державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 від 26.01.1996 Колективному сільськогосподарському підприємству «Чепіль» передано у колективну власність 3899,0 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Чепільської сільської ради народних депутатів (а.с. 7, 8). З відповіді відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.12.2019, встановлено, що згідно додатку до державного акта на право колективної власності на землю по КСП «Чепіль» серії ХР-01-00-000276, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю 26.01.1996 за № 18, у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] не зареєстрований. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян КСП «Чепіль» сертифікат на земельну частку пай на [PERSON] не зареєстрований. Відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю не зареєстровано. Розмір земельної частки (паю) КСП «Чепіль» становить 6,56 умовних кадастрових гектарів (а.с. 6). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Чепіль», однак не був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства - додатку до державного акта на право колективної власності на землю серії ХР № 01-00-000276 від 26.01.1996. Право на земельну частку (пай) позивач набув з дня видачі цього державного акта. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права на земельну частку (пай), що є належним способом захисту прав позивача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved