Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

26.03.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином відповідача [PERSON]. Шлюб між його батьками розірвано 02.03.2010. Відповідно до рішення Волочиського районного суду Хмельницької області відповідач виплачував аліменти на його утримання на користь матері, так як він перебував і зараз перебуває на її утриманні. Однак, на даний час позивач вже повнолітній та навчається на першому курсі Інституту комп'ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська Політехніка» і потребує матеріальної підтримки, яку відповідач може надавати, оскільки працює в «Астарта Київ». У зв'язку з наведеним, позивач просив суд стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на період навчання, в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання. Ухвалою від 09.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримав 11.04.2019. Відзиву до суду не подав. Заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Просив його задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2001 (а.с. 5). Згідно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.03.2010, шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). Довідкою № 32 від 28.02.2019 та довідкою про доходи від 28.02.2019 доводиться, що [PERSON] є студентом першого курсу Інституту комп'ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», стипендії та заробітної плати він не отримує. Термін навчання до 30.06.2022 (а.с. 7-8). З викладеного слідує, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання та не отримує при цьому доходів. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що відповідачем не спростовано доводи [PERSON], якими обґрунтовано його позовні вимоги. Так, відповідач [PERSON] не подав до суду відзиву, а разом із ним і доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в заявленому розмірі. Не заявлялося відповідачем жодних клопотань про витребування доказів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та присуджує аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved