Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

26.06.2018р. служба у справах дітей Шосткинської міської ради звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно їхніх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання цих дітей. Позовні вимоги обґрунтувані тим, що відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяють належної уваги своїм дітям, не займаються їхнім вихованням. 29.03.2019р. відповідач [PERSON] надав до суду відзив, у якому заперечуючи проти позову, посилався на відсутність підстав для застосування до нього такої крайньої міри як позбавлення батьківських прав. Зазначає, що його не попереджували про необхідність змінити ставлення до дітей, а сам факт заперечення ним позовних вимог вже свідчить про його бажання піклуватись про власних дітей. [PERSON] пояснює, що доводи позивача про те, що він зловживає спиртними напоями не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Додатково пояснює, що його діти певний час проживали окремо від нього, разом з їхньою матір`ю [PERSON] , яка інколи нехтувала своїми батьківськими обов`язками, що обурювало відповідача та змушувало його звертатись до поліції для реагування. Натомість він по мірі своїх можливостей дбав про добробут своїх дітей. Як стверджує відповідач, з ним проживає його старший син від першого шлюбу, що також підтверджує його здатність виховувати і молодших, до того ж наразі він офіційно працевлаштований та зарекомендував себе відповідальним працівником. 05.04.2019р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що з [PERSON] неодноразово проводились бесіди щодо відповідального батьківства, належного виконання батьківських обов`язків, формування навичок усвідомленого батьківства, надавались рекомендації щодо ведення здорового способу життя, налагодження позитивного психологічного клімату у сім`ї, неодноразово наголошувалось на необхідності лікування сина [PERSON] , який має складне захворювання (пухлина на шиї). Разом з тим, батько, надававши докази звернення до поліції з приводу неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків, не чинив жодних спрямованих дій аби допомогти дітям, забрати їх до себе. Відповідачу неодноразово рекомендувалось створити у його житлі належні умови для проживання дітей, однак він цього не зробив. Діти з 23.11.2018р. перебували у КЛП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», однак ані батько, ані мати дітей за цей час не відвідували, їхнім життям не цікавились та додому їх не забрали. В судовому засіданні 09.07.2019р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - службу у справах дітей Шосткинського районної державної адміністрації. 23.07.2019р. третьою особою надані пояснення щодо позову, за змістом яких зазначено, що певний час родина [PERSON] та [PERSON] проживала на території Шосткинського району, їхні діти [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку служби у справах дітей Шосткинської РДА як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах через те, що їхні батьки ухилялися від виконання батьківських обов`язків. В будинку, де проживала сім`я ( [ADDRESS] ), не були створені належні санітарно-гігієнічні умови проживання, батьки зловживали спиртними напоями, вчиняли між собою сварки, діти виглядали неохайно, мали брудний одяг, часто залишались без уваги дорослих. З відповідачами неодноразово проводились бесіди щодо відповідальності за здоров`я, життя і розвиток їхніх дітей, вони неодноразово попереджались про можливість позбавлення батьківських прав, запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Дана сім`я була взята під соціальний супровід, в ході якого отримала комплекс соціальних послуг, спрямованих на покращення подружніх стосунків, батьківської відповідальності. Під постійним контролем батьки двічі водили дитину на обстеження та лікування в «Охматдит», привели помешкання до задовільного стану. В березні 2018 року [PERSON] після чергової сварки з чоловіком [PERSON] , переїхала жити в м. Шостка. За весь цей час [PERSON] показала себе безвідповідальною, легковажною, на зауваження та рекомендації реагувала грубо або агресивно, запропоновану допомогу не сприймала або ігнорувала, змінювати свій спосіб життя та самостійно долати труднощі не намагалася. [PERSON] долею дітей не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, додатково пояснила, що діти близько року перебували в КЛП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», ані батько, ані мати з ними за цей час не спілкувались, не цікавились їхнім життям та не ініціювали питання аби забрати дітей додому, батько навідався лише один раз. Таким чином батьки самоусунулись від виховання своїх дітей, а тому мають бути позбавлені батьківських прав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, пояснив, що тоді коли їхніх з [PERSON] дітей забрали до дитячого будинку, він не проживав з останньою, а тому навіть не знав, що таке трапилось. Про ці події від дізнався лише коли йому зателефонувала сестра [PERSON] - [PERSON] . На той час він не мав змоги забрати дітей, оскільки було нікуди. Дітей забрала їх тітка [PERSON] , він для цього допомагав їй привести до ладу житло. Відповідач пояснив, що коли він з [PERSON] та їхніми дітьми проживали у с. Чапліївка все було нормально, він працював, виховував дітей, але потім [PERSON] покинула його та переїхала з дітьми проживати до м. Шостка. Йому відомо, що [PERSON] іноді нехтувала своїми батьківськими обов`язками, з приводу чого він звертався до поліції. Відповідач, пояснює, що хоча він наразі і не працевлаштований та не має змоги забезпечувати дітей матеріально, проте бажає приймати участь у вихованні своїх дітей, піклуватись про них, а тому просить не позбавляти його батьківських прав. Представник відповідача [PERSON] вважав, що позбавлення батьківських прав останнього є передчасним. Він бажає приймати участь у вихованні своїх дітей, однак [PERSON] позбавила його такої можливості, забравши дітей проживати з нею у м. Шостка. Після відібрання дітей у [PERSON] батько в силу своїх можливостей намагався їх навідувати, переймався їхньою долею, однак забрати їх було нікуди. Відповідач [PERSON] проти позову також заперечувала, зазначила, що вона дійсно поводила себе неправильно, одна наразі усвідомила свої помилки. Вона має співмешканця, до затримання проживала разом з ним та бажає забрати до себе дітей і піклуватись про них. Додатково пояснила, що проживаючи з [PERSON] вони часто сварились, разом з тим він працював та утримував сім`ю, вона ж дбала аби діти були нагодовані та мали одяг. Представник третьої особи вважає позов обґрунтованим, пояснила, що коли родина проживала у Шосткинському районі, то перебувала на обліку служби у справах дітей. Малолітні [PERSON] та [PERSON] потрапили до лікарні, мати їх там не навідувала, приходили тітка [PERSON] і батько, однак забрати звідти вони їх не могли, було нікуди. Батько знайшов роботу, хотів забрати дітей, однак цього так і не зробив. Житло, у якому проживала на той час [PERSON] , не відповідало умовам, необхідним для виховання дітей, однак вона зробила все можливе аби змінити таке становище та згодом все ж таки забрала дітей до себе. Тітка власними силами виховує дітей відповідачів, не дивлячись, що має також і своїх, піклується про їхній добробут та здоров`я. За переконанням представника, дітям у тітки буде краще, батьки про них не піклуються, самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків. Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд дійшов до наступного. Сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. На даний час діти перебувають під опікою рідної тітки - [PERSON] . Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 18/181 від 20.06.2018р. /а.с. 5/ визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та стягнення аліментів на їх утримання. Так, зі змісту висновку вбачається, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, пиячить, не займається вихованням дітей, останні недоглянуті, неохайні, в брудному одязі, постільна білизна у дітей відсутня, в житлі мінімальний запас їжі. [PERSON] потребує обстеження та лікування в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» з попереднім діагнозом - пухлина на шиї лімфоміома, однак через безвідповідальне ставлення матері до здоров`я дитини двічі призначене обстеження було пропущене. Батьки часто сваряться, а тому живуть окремо. Батько [PERSON] схильний до вживання алкоголю, не працює, дітям матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає, стосунків з родиною не підтримує. Сім`я неодноразово відвідувалась за місцем проживання - умови проживання незадовільні, в будинку брудно, умови для виховання та розвитку дітей не створені. З батьками неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо необхідності виконання рекомендацій лікаря, ведення здорового способу життя, належного виконання батьківських обов`язків, забезпечення дітей необхідним одягом, продуктами харчування, ліками, а також щодо цільового використання коштів, однак робота, проведена службами, позитивного результату не дала. Оцінюючи обґрунтованість вказаного висновку та його відповідність інтересам дітей відповідачів, суд враховує роз`яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за змістом яких позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 30.03.2007р. ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, 17.01.2017р. проведено обстеження умов проживання [PERSON] з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складений відповідний акт /а.с.9/. Умови проживання задовільні - є місце для сну, іграшки. Мати попереджена про необхідність забезпечити медичне обстеження дитини. Батько проживає окремо. Цього ж дня, [PERSON] повідомлено про відповідальність батьків за життя та розвиток дитини /а.с.10/. Також 17.01.2017р. [PERSON] звернувся до Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області з заявою, за якою було проведено перевірку та встановлено, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] . Також з останньою проведена профілактична бесіда щодо правильного виховання дитини. Вказані обставини встановлені з листа Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області від 20.01.2017р. №870 /а.с.61/. Виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради було прийняте рішення №39 від 09.06.2017р. /а.с. 23 (зворотна сторона)/ щодо попередження [PERSON] та [PERSON] про відповідальність за неналежні умови проживання малолітнього сина [PERSON] , рекомендовано їм протягом червня місяця поліпшити умови проживання та оформити соціальну допомогу, а також більше уваги приділяти дитини, зокрема здійснити медичний огляд сина. Відповідно до акту обстеження від 22.06.2017р. /а.с. 12/ родина [PERSON] та [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні - дерев`яний будинок, який складається з двох кімнат з пічним опаленням, в будинку в цілому чисто, однак по ліжку розкиданий одяг, постіль та білизна брудна, на підлозі сміття. Оформлена соціальна допомога, батько отримує заробітну плату. В сім`ї задовільний психологічний клімат, проте батьки схильні до вживання алкоголя, мало уваги приділяють вихованню та здоров`ю дитини, син потербує консультації лікаря, оскільки має пухлину на шиї. Рішенням виконавчого комітету Чапліївської сільської ради № 56 від 03.08.2017р. [PERSON] та [PERSON] повторно рекомендовано протягом серпня місяця 2017 року більше уваги приділяти дитині, зокрема здійснити медичний огляд сина. 22.08.2017р. комісією з питань захисту прав дитини, у зв`язку з безвідповідальним ставленням [PERSON] та [PERSON] до виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , вирішено попередити їх про відповідальність за життя та здоров`я дитини, а також про можливість позбавлення батьківських прав /а.с. 15/. Як вбачається з акту обстеження від 30.08.2017р. /а.с.11/ родина [PERSON] та [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні - дерев`яний будинок, який складається з двох кімнат з пічним опаленням, в будинку брудно та відчувається запах цигаркового диму, проте постільна білизна дитини і одяг чисті. Оформлена соціальна допомога, батько отримує заробітну плату. В сім`ї задовільний психологічний клімат, проте батьки схильні до вживання алкоголю, мало уваги приділяють вихованню та здоров`ю дитини, син потербує консультації лікаря, оскільки має пухлину на шиї. 08.05.2018р. проведено обстеження умов проживання [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] вже за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13/. Спільно з ними проживають бабуся дітей та співмешканець [PERSON] . Умови проживання незадовільні - в кімнатах брудно, постільної білизни немає, іграшки у дітей відсутні, їжа одноманітна та в невеликій кількості (лише суп, молоко, рослинна олія та зелена цибуля). Стосунки в сім`ї доброзичливі, однак мати приділяє мало уваги дітям, вони недоглянуті, брудні та неохайні. 16.05.2018р. Шосткинським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді направлений лист №01-19/04-17 /а.с. 16/ до служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням вжити необхідних заходів для захисту прав дітей. Так, зі змісту вказаного листа вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , оселилася [PERSON] разом з двома малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено, вказана сім`я потребує постійного контролю, оскільки мати неналежно виконує батьківські обов`язки - безвідповідальна до здоров`я своїх дітей, зловживає алкогольними напоями, в помешканні не створені належні умови для дітей. При цьому під час повторного відвідування ситуація в родині не змінилась. Служба у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації 17.05.2018р., у зв`язку з переїздом [PERSON] до міста Шостка з дітьми, які перебувають на обліку як такі, що опинились у складних життєвих умовах, звернулась до служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням взяти під контроль умови проживання дітей в цій родині /а.с. 21/. У відповідь на цей лист службою у справах дітей Шосткинської міської ради повідомлено, що родина [PERSON] з 2017 року знаходиться під наглядом служби. Відвідується за всіма новими адресами проживання та з матір`ю постійно проводиться профілактична та роз`яснювально-вихована робота. Остання неодноразово попереджена про відповідальність за невиконнаня батьківських обов`язків і можливість позбавлення батьківських прав. 18.05.2018р. КЛПЗ «Шосткинська дитяча лікарня» звернувся з листом № 423 /а.с. 20/ до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шосткинської міської ради та служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням надати допомогу по забезпеченню дітям [PERSON] та [PERSON] нормальних умов життя і розвитку, з огляду на те, що такі з 08.05.2018р. по 16.05.2018р. знаходились на стаціонарному лікуванні у дитячій лікарні, а 17.05.2018р. сім`ю вдома відвідали дільничний лікар та медсестра, при цьому виявили в житлі антисанітарні умови, відсутність холодильника, постільної білизни та їжі. При цьому мати [PERSON] 12.05.2018р. отримала соціальну допомогу на дітей, однак зі слів баби грошей у них немає. На час огляду діти були з бабою, мати вдома відсутня, остання не виконує належно своїх батьківських обов`язків. З листа Шосткинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 01-19/04-45 від 12.06.2018р. /а.с. 17/ крім іншого вбачається, що за весь період роботи з сім`єю, [PERSON] проявила себе безвідповідальною, легковажною, на зауваження та рекомендації реагувала грубо або агресивно, запропоновану допомогу не сприймала або ігнорувала, змінювати свій спосіб життя та самостійно долати труднощі не намагалася. Чоловік [PERSON] долею дітей не цікавився, допомоги не надавав. Як вбачається з характеристики, наданої 14.06.2018р. виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області /а.с. 18/ [PERSON] проживала в с. Чапліївка без реєстрації, разом з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] не займалася належним чином вихованням дітей, не забезпечувала їм нормального догляду, харчування, санітарно-гігієнічних умов проживання, не стежила зі їхнім одягом, безвідповідально поставилася до стану здоров`я сина [PERSON] , зловживає алкоголем, не усвідомлює міру відповідальності за свій спосіб життя. Протягом останнього часу [PERSON] з дітьми переїхала проживати за іншою адресою. З характеристики, наданої 14.06.2018р. виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області /а.с. 19/, вбачається, що [PERSON] є батьком чотирьох дітей, з них двоє старших проживають разом з матір`ю в м. Шостка, а інші двоє зареєстровані разом з ним в с. Чапліївка, однак останнім часом разом з матір`ю [PERSON] за даною адресою не проживають та батьку не відомо місце їх проживання. У період спільного проживання з [PERSON] батько возив сина [PERSON] на лікування у м. Київ, проте забезпеченням побутових умов дітей займався на неналежному рівні, діти не отримували повного матеріального забезпечення. Часто в сім`ї виникали конфліктні ситуації, спричинені вживанням алкоголю. 18.06.2018р. листом № 01-04/157 /а.с. 14/ служба у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації повідомила службу у справах дітей Шосткинської міської ради про перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на обліку, як таких, що опинились у складних життєвих обтавинах, через те, що їхні батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків. В березні 2018 року мати з дітьми без попередження переїхала проживати з с. Чапліївка до м. Шостка, де мешкає в буд. [ADDRESS] , та в ході перевірки умов проживання дітей за новою адресою знов виявлено відсутність належних умов для життя і розвитку малолітніх: відсутні дитячі спальні місця, дитячий одяг, продукти харчування. З акту про обстеження умов проживання від 15.11.2018р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації проживає [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання незадовільні та загрожують життю та здоров`ю дітей - санітарно-гігієнічний стан помешкання не відповідає нормі, в кімнаті будинку вибите скло, в кухні дуже холодно, брудно. Мати залишила дітей в небезпеці, сама вдома відсутня. Цього ж дня були складені відповідні акти /а.с. 40, 41/ щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , як таких, що покинуті. З 23.11.2018р. [PERSON] та [PERSON] перебували у комунальному лікувально-профілактичному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Батьки станом на 28.03.2019р. їх жодного разу не відвідали та не телефонували, станом здоров`я дітей не цікавились, що підтверджується листом комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 28.03.2019р. /а.с. 63/. Як встановлено з листа комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 18.07.2019р. /а.с. 78/, батьки [PERSON] та [PERSON] відвідали дітей один раз - 21.06.2019р. Крім того, з довідки від 15.01.2020р. № 38/06 /а.с. 99/ вбачається, що [PERSON] відвідав дітей у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» ще й 12.08.2019р., а 15.11.2019р. діти вибули на виховання до [PERSON] відповідно до наказу служби у справах дітей Шосткинської міської ради № 71 від 12.11.2019р. «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (тітка дітей по материнській лінії, яка наразі виховує дітей) суду повідомила, що вона забрала до себе дітей у листопаді 2019 року. Батько дітей декілька разів приходив їх навідувати, в телефонних розмовах цікавиться їхнім життям, також інколи навідував їх, коли вони перебували у дитячому будинку. Він знав, що діти житимуть з нею та не заперечував проти цього, на її прохання допомагав робити ремонт у тому житлі, де наразі проживають діти. Свідок пригадує як у 2018 році вона забрала свою сестру [PERSON] з пологового будинку. Перший час [PERSON] проживала у с. Чапліївка разом з [PERSON] , а коли посварилась з ним, то переїхала жити до м. Шостка. Свідок зазначає, що приходила до сестри у м.Шостка не часто, оскільки була обурена тим, що сестра не слідкує за чистотою в домі, не займається здоров`ям старшого сина [PERSON] , при цьому останній має захворювання (пухлину на шиї), до цього до лікарні його возив батько. [PERSON] не працювала, грошей не було, свідок інколи допомагала, приносивши продукти харчування. Згодом дітей забрали до лікарні, два тижні свідок навідувала їх там, однак забрати до себе на той час не могла. Також вона повідомила про це [PERSON] у телефонній розмові. Свідок зауважила, що на відміну від батька, мати взагалі не відвідувала дітей та ними не цікавилась. [PERSON] бажає аби діти проживали з нею, впевнена, що зможе про них піклуватись та забезпечити всім необхідним. При цьому вона не заперечує аби діти спілкувались з батьком, коли тому буде завгодно. На підставі приведених вище доказів, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , будучи матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню цих дітей, що й стало передумовою звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала факту неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . В той же час просила не позбавляти її батьківських прав, обіцяла виправитись. Слід зазначити, що при наявності заперечень з боку [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав, під час розгляду справи позитивних змін у поведінці останньої по відношенню до її малолітніх дітей не настало. З часу подачі даного позову (23.06.2018р.) та направлення дітей до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини (23.11.2018р.) минуло близько двох років та за цей період [PERSON] навідала дітей лише один раз, не піклувалась про їхній фізичний і духовний розвиток, не виявляла інтересу до їхнього внутрішнього світу, не спілкувалася з дітьми, не приділяла їм належної уваги та турботи. Вказані обставини знайшли підтвердження в ході розгляду даної справи. При цьому, судом не встановлено, що [PERSON] будь-хто чинив перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення матері від їх виконання. Така поведінка [PERSON] не змінюється тривалий час. Суд розцінює таку поведінку як свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому висновок виконавчого комітету Шосткинської міської ради в цій частині вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітніх дітей, він узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Виключність підстав для такого рішення є доведеною. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу можливість поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та ставлення до дітей. Крім того, за приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що [PERSON] є особою працездатного віку, а також те, що доказів, що внаслідок незадовільного стану здоров`я або інших обставин, які мають істотне значення, вона не спроможна сплачувати аліменти суду не надано. За таких підстав, суд вирішує стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Що стосується вимог позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд вважає необхідним зупинитись на наступному. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, [PERSON] за час спільного проживання з [PERSON] та їхніми спільними дітьми в с. Чапліїївка, працював та утримував родину, саме він за рекомендаціями служби у справах дітей возив сина [PERSON] на обстеження до лікарні в м. Київ, в той час як мати [PERSON] до таких рекомендацій взагалі віднеслась байдуже. Слід відмітити, що умови проживання дітей в цей період були задовільні, значно погіршились вони вже за час проживання матері з дітьми окремо від батька, хоча це й не виключає того факту, що в ході перевірок сім`я [PERSON] та [PERSON] отримувала певні зауваження та їхні діти перебували на обліку як такі, що опинилися у складних життєвих умовах. [PERSON] декілька разів навідував дітей у дитячому будинку, а в подальшому і за місцем їхнього проживання у тітки [PERSON] , яка підтвердила вказані обставини під час допиту в судовому засіданні. Також остання зазначила, що в ході телефонних розмов батько завжди цікавиться своїми дітьми, хоча матеріальної допомоги й не надавав, разом з тим на її прохання допомогти відремонтувати будинок, де будуть проживати його діти, без вагань погодився. Наявність неприязних відносин між батьками, а також та обставина, що на цьому підгрунті [PERSON] забрала дітей та стала проживати окремо від [PERSON] , за переконанням суду, є суттєвою перешкодою повноцінного спілкування останнього з дітьми. До того ж, сам факт, що [PERSON] звертався з цього приводу до органів поліції, свідчить про намагання останнього встановити місцезнаходження дітей та його небайдужість до їхнього життя. Хоча [PERSON] наразі не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, проте раніше працював, в тому числі й під час спільного проживання з дітьми, що підтверджується дослідженими доказами, та за останнім місцем роботи він зарекомендував себе позитивно, у відповідній характеристиці /а.с. 58/ відмічені зокрема такі його особисті якості як чесність, пунктуальність, добросовісність, відповідальність та чуйність. Зазначені обставини не спростовують в цілому недостатньо сумлінного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON] , проте в сукупності суттєво знижують ступінь його вини, свідчать про відсутність байдужості до долі дітей та дають суду підстави вважати, що настання позитивних змін у його ставленні до дітей можливе. При цьому необхідно зауважити, що сама по собі неспроможність батька забезпечувати дітей матеріально не може бути безумовною підставою для позбавлення його батьківських прав, а доводи позивача щодо зловживання [PERSON] алкогольними напоями не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. В контексті викладеного слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Оскільки за наведених обставин цієї справи виключність підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав до [PERSON] залишилася не доведеною, такий захід наразі суд вважає передчасним. Поряд з тим, суд вважає необхідним попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання цих дітей, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством, та покласти на орган опіки і піклування Шосткинської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1409 грн 60 к., при цьому судовий збір за вимоги, пред`явлені до [PERSON] , слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial