Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

25 травня 2015р. представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 30 червня 2015р. цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано за підсудністю до Самарського районного суду м.Дніпропетровська. 17 липня 2015р. цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до провадження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 грудня 2010р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №010-03530-171210, відповідно до якого у відношенні останньої встановлено кредитну лінію на загальну суму 30тис.грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500грн. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, клопотав розглядати справу за відсутності його представника, підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив задовольнити позов і розглянути справу заочно. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів у справі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. Ніяких заперечень суду не надіслала. Клопотання позивача про заочний розгляд задоволено і цивільна справа розглянута заочно. Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши письмові докази що у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі за таких підстав. Судом було встановлено, що 17 грудня 2010р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON]був укладений кредитний договір №010-03530-171210, відповідно до якого у відношенні останньої встановлено кредитну лінію на загальну суму 30тис.грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500грн. (а.с.3-4). Дотепер відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за ним, в результаті чого станом на 24 квітня 2015р. перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом в сумі 3494грн.56коп, яка складається із: тіла кредиту - 2953грн.48коп, простроченого тіла кредиту - 180грн.36коп, заборгованості за відсотками - 360грн.72коп, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.2). Умовами кредитного договору, передбачено обов'язок відповідача щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved