Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

26.04.2010 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 126\~250 грн., судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120.00 горн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 08.04.2008р. [PERSON] під розписку позичив у неї під розписку гроші в сумі 126\~250 грн. Вказані гроші відповідач зобовязався повернути до 08.10.2009р. До теперішнього часу відповідач борг позивачці не повернув. У попередньому судовому засіданні представник позивач доводи заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти постановлення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] в попередньому судовому засіданні про що надав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з розпискою від 08.04.2008 року, вбачається, що відповідач взяв у борг у позивачки 126\~250 грн., що відповідає еквіваленту 25000 доларів США строком на півтора року та зобовязався повернути зазначену суму у повному обсязі в зазначений строк, а саме 08.10.2009р. Позичальник в зазначений строк борг не повернув, зобовязання щодо позивачки не виконав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві туку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Вказана сума позивачу повернута не була, що не оспорюється представником відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. За таких підстав суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved