Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

24 березня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 21792,20 грн. за кредитним договором б/н від 10.09.2013 р., яка складається з наступного: 2997,05 грн. заборгованість за кредитом; 14531,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею і комісією; штрафи згідно п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1013,91 грн. штраф (процентна складова). Позов мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.09.2013 р. відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір. Банк свої зобовязання за договором виконав і надав відповідачці кредит на вказану суму. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, порушивши умови договору, у звязку з чим має заборгованість на зазначену суму. У судове засідання представник позивача не зявився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка була належним чином згідно правил ст. 74 ЦПК України повідомлена про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, що відповідно до ст. 77 цього Кодексу вважається неявкою без поважних причин. Беручи до уваги наявність умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим і необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 10.09.2013 р. [PERSON] (Клієнт) подала до відділення ПАТ КБ ПриватБанк анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у виді заповненого формуляра, де зазначила свої персональні дані і виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку. Підтвердила ознайомлення і свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. Згодна з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, витяги з яких надані позивачем, передбачено терміни і поняття, права і обовязки клієнта, права та обовязки банку, запевнення клієнта, відповідальність сторін, правила зміни Умов та Правил, додаткові положення, які включають строки та застереження, місце виконання та інші положення. Зокрема, згідно п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду Банку, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга). Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина перша). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга). Згідно абзацу першого частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною другою статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також згідно п. 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Як видно з наданого позивачем [PERSON] заборгованості за договором б/н від 10.09.2013 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 29.02.2016 р. зобовязання за кредитним договором відповідачкою взагалі не виконувались, наслідком чого є загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 2997,05 грн.; заборгованість за процентами - 14531,24 грн.; в т.ч.: несплачені проценти на поточну заборгованість 118,02 грн.; несплачені проценти на прострочену заборгованість 14413,22 грн.; нарахована комісія 2750,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1513,91 грн.; разом 21792,20 грн.. За встановлених на підставі наявних доказів обставин, які свідчать про виникнення у відповідачки зобовязань за кредитним договором та їх невиконання, позов необхідно визнати таким, що грунтується на положеннях договору, закону та наданих доказах і підлягає задоволенню у повному обсязі. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 1378 грн. необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved