overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

24 грудня 2013 року до Межівського районного суду звернулась [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання за нею права на спадщину з посиланням на те, що [INFO] року помер її дідусь [PERSON]. Після смерті останнього залишилась спадщина, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Після смерті батька позивачки [PERSON] та її бабусі [PERSON] вона являється єдиним спадкоємцем спадкового майна. Відсутність зв'язку з померлим дідусем слугувало пропуску строку для прийняття спадщини про наявність якої [PERSON] дізналась від дальніх родичів та про пропуск строку остання дізналась у нотаріальній конторі. Про смерть дідуся [PERSON] дізналась 01 листопада 2013 року. Позивачка просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини та визнати за нею право на спадщину. У судове засідання позивачка не з'явилась. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 19 листопада 2013 року (а.с.8), якому, згідно довідки Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області належав Державний акт про право власності на земельну ділянку, серії IV-015180 (а.с.24). З'ясовано, що причиною своєчасного прийняття [PERSON] спадщини являється відсутність зв'язку між нею та [PERSON], а також те, що про смерть спадкодавця позивачка дізналась лише 01 листопада 2013 року. Суд рахує, що пропуск строку стався з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд приходить до висновку, що остання подала позов немайнового характеру, а відповідно нею був сплачений розмір судового збору, як того вимагають положення Закону України «Про судовий збір». Окрім того відсутні докази, які б унеможливлювали позивачці нотаріально оформити спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця. Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

24 грудня 2013 року до суду звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що з червня 2003 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] року вона народила дочку [PERSON]. Разом з [PERSON] вони вели спільне господарство, як до народження дитини так і після. Після народження дочки [PERSON] провідував їх у лікарні та разом зі своєю матір'ю [PERSON] забрав їх з пологового будинку. [INFO] року [PERSON] помер. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком вказано [PERSON] (а.с.4). Свідоцтвом про смерть засвідчено, що [PERSON] помер 18.11.2011 в м. Шостка Сумської області (а.с.6). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

24 грудня 2013 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалося з причин несумісності характерів; сторони з січня 2012 року не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, як зазначає позивачка. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 червня 1995 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м.Києва, про що зроблено актовий запис №937. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення в судовому засіданні сторони категорично відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Спір щодо спільного майна подружжя відсутній. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з січня 2012 року. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

24 грудня 2013 року до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про винесення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], Друга Сумська державна нотаріальна контора про визнання права власності та визнання частково недійсним свідоцтва про спадщину, в якій просить доповнити резолютивну частину рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2013 року, визнавши за нею право власності на 14 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]», оскільки при постановленні рішення судом було визнано частково недійсним свідоцтво про спадщину за законом від 01.03.2012 року, на підставі якого вона була власником частини будинку, але суд не визначив її частку у праві власності на будинок під номером [ADDRESS], яка за нею повинна була бути визнана на підставі рішення суду, в зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з заявою. У судове засідання заявниця не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь - яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Інші учасники у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь - яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, але їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання, суд вважає за можливе вирішувати дане питання в їх відсутність.. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд перевіривши матеріали справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та вважає за необхідне постановити додаткове рішення виходячи з наступного: Судом встановлено, що при винесенні рішення від 24 жовтня 2013 року в резолютивній частині не вказано частка у праві власності на [ADDRESS] відповідача , яка за нею повинна була бути визнана на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним постановити додаткове рішення, яким задовольнити заяву .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

24 грудня 2013 року заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], мотивуючи свій позов тим, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом другої групи в зв'язку з психічним захворюванням у формі шизофренії. З 29.09.2013 року [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева. Просила суд визнати [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS] недієздатною внаслідок психічної хвороби. В судовому засіданні заявник [PERSON], заяву підтримала. Просили її задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа орган опіки та піклування Миргородського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши заявника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали даної цивільної справи, дійшов до висновку, що вимоги заявника необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 237 ЦПК України встановлено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім?ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року являється інвалідом другої групи в зв'язку з психічним захворюванням у формі шизофренії. Відповідно до Акту судово-психіатричної експертизи №40 від 24.01.2014 року [PERSON], [INFO] на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді шизофренії, параноїдна форма, з дефектом по змішаному типу. Психічний розлад позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.22-25). Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

24 грудня 2013 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO], зазначивши, що останній є інвалідом другої групи і внаслідок стану здоров*я був визнаний недієздатним. [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] разом із опікуном [PERSON], який помер [INFO]. Інших родичів у [PERSON], який за станом здоров*я потребує догляду та турботи, немає. Заявник по справі просить призначити його опікуном [PERSON], оскільки він має можливість піклуватися про [PERSON], мешкає у власному будинку, має сім*ю, добре характеризується за станом здоров*я. В судове засіданні представник заявника [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені вимоги. Представник органу опіки та піклування Костянтинівського райдержадміністрації в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (а.с.10) зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки МСЕК № 389109 (а.с.9) 25 травня 2010 року [PERSON] безстроково повторно встановлено другу групу інвалідності. Згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2013 року [PERSON] був визнаний недієздатним та його опікуном був призначений брат - [PERSON] (а.с.7), який помер [INFO] (а.с.8). [PERSON] за станом здоров*я може бути опікуном, що підтверджується довідкою ЛКК № 1265/21 від 06 грудня 2013 року (а.с.11), добре характеризується за місцем роботи (а.с.12), мешкає разом із дружиною (а.с.13). Згідно висновку (а.с.21), постанови Іванопільської сільської ради від 18 грудня 2013 року № 2 (а.с.5), рішення виконкому Іванопільської сільської ради № 47 від 19 грудня 2013 року (а.с.6) визнано доцільним призначити опікуном недієздатного [PERSON] - [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] визнаний судом у встановленому законом порядку недієздатним і за станом здоров*я потребує опіки, суд вважає за необхідне встановити над ним опіку і призначити його опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

24 грудня 2013 року по даній справі Житомирським районним судом було ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволено та визнано недійсними державні акти серії ЯД №162395 та серії ЯА №892953 на право власності на земельні ділянки, площею 0,0955 га кожна, що розташовані в [ADDRESS], видані на ім'я [PERSON] та [PERSON], із скасуванням присвоєних цим земельним ділянкам кадастрових номерів. 31 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення наведеного рішення не було вирішено питання щодо позовної вимоги про зобов'язання Управління Держземагенства у Житомирському районі провести дії, спрямовані на присвоєння окремих кадастрових номерів на належні сторонам частини земельної ділянки, яка розташована за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивачка та відповідач заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали з тих же підстав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте його присутність не є обов'язковою, тому суд розглянув справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи №278/5870/13-ц, суд вважає, що у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Управління Держземагенства у Житомирському районі провести дії, спрямовані на присвоєння окремих кадастрових номерів на належні сторонам частини земельної ділянки відмовити, оскільки позовна вимога не може пред'являтися до третьої особи, а під час розгляду справи по суті позивачкою не було залучено вказаний державний орган до участі у справі в якості співвідповідача. Окрім цього, суд звертає увагу позивачки на те, що позовні вимоги про визнання оспорюваних державних актів і наведена вимога зобов'язального характеру є взаємовиключними, так як суд визнавши дані державні акти недійсними не може одночасно зобов'язати Управління Держземагенства у Житомирському районі присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам, право власності на які посвідчувалось даними державними актами, оскільки ці земельні ділянки з моменту визнання державних актів недійсними не належать сторонам. Отже,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись в позовній заяві на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 1981 року Добровільською с/радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 5. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через аморальну поведінку відповідача - зловживав спиртними напоями, застосовував до позивача фізичне насильство. Сімейні стосунки зупинені більше ніж десять років назад. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, тому просить суд розірвати їх шлюб. Майнового спору не має. Позивач [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що є підтвердження в матеріалах цивільної справи. Позивач надала заяву про слухання справи в її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 29 серпня 1981 року Добровільською с/радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім»ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. на утримання неповнолітньої дитини та дружини з тих підстав, що з 30 грудня 2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 15 листопада 2013 року шлюб був розірваний. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження зареєстрований відповідач. В теперішній час син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільної згоди між позивачем та відповідачем на сплату аліментів для утримання дитини не досягнуто, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 000,00 гривень, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до повноліття дитини, та аліменти на утримання дружини у розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 року проживала разом з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась дочка - [PERSON]. З 2008 року перестали спільно проживати з відповідачем, припинили подружні відносини. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дочка знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] працює, має стабільний дохід, на його утриманні непрацездатних осіб немає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти по 1/6 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали повністю, не заперечують щодо задоволення вимог позивача. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дитини по 1/6 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 300 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 10-12) та в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 23.03.2012 року Казанківським відділом ДРАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо, непрацездатних батьків та інших осіб на утриманні не мають. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене частку заробітку (доходу) відповідача, який ніде не працює, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі ? частини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved