Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

25.08.2021 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 14.01.2021 (реєстровий № 2864), яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.10.2019 №9625267, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що виникла за період з 31.01.2020 по 01.12.2020, в сумі 12706 грн 50 коп. і 930 грн за вчинення виконавчого напису. Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову послався на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису в зв`язку з тим, що відповідачем подано нотаріусу документи, які не свідчать про безспірність заборгованості та не підтверджують заявлену до стягнення суму боргу. Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача і треті особи до суду не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І. В. видав виконавчий напис (реєстровий №2864), яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.10.2019 №9625267, укладеним між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником якого є відповідач, що виникла за період з 31.01.2020 по 01.12.2020, в сумі 12706 грн 50 коп. і 930 грн за вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд констатує, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не було надано нотаріусу оригінал нотаріально посвідчено договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, як випливає зі змісту оскаржуваного позивачем виконавчого напису, до суми заборгованості відповідачем включено пеню й штрафи, що свідчить про подвійне притягнення позивача до відповідальності за одне й те саме порушення. Зазначене в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн,. Вказана сума підтверджується оригіналами квитанції, а тому, в силу положень статей 133, 141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Позивачем надано суду копію укладеного з адвокатом договору про надання правничої допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, а також письмові докази фактичної їх оплати в сумі 8000 грн. Відповідач заперечував про стягнення суми витрат на правову допомогу. Отже, враховуючи складність справи, заперечення відповідача, суд вважає за необхідне зменшити суми витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: approved