Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

24 червня 2021 року представник органу опіки та піклування Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини без батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Вказує на те, що бабуся дитини [PERSON] займається вихованням та утриманням неповнолітньої онуки [PERSON] , яка мешкає разом із нею за адресою: [ADDRESS] , навчається в ЗОШ І ІІІ ст. № 5 м. Слов`янськ у 8 класі. Зазначає, що мати покинула дитину на бабусю та більше 6 місяців не займається її вихованням, утриманням, не цікавиться її навчанням, розвитком, здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, не працює, перебуває на обліку у наркологічному диспансері. Неповнолітня [PERSON] надала до служби у справах дітей Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області заяву із проханням допомоги у захисті законних її прав та інтересів, у зв`язку із тим, що її мати [PERSON] не займається її вихованням протягом 10 років, не надає матеріальної допомоги та ніякої підтримки. Її вихованням займається бабуся, яка її утримує. При обстеженні умов проживання дитини, вбачається, що вона проживає із бабусею та дідусем, мати дитини проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. Вважає, що мати дитини [PERSON] не створила належних умов для розвитку неповнолітньої дитини , дитина виховується без догляду матері, мати не надає ніякої допомоги, не займається її вихованням та утриманням. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] її неповнолітню доньку [PERSON] , стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти в розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до стягнення повноліття на особовий рахунок дитини відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України». Представник позивача органу опіки та піклування Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, заперечень проти розгляду справи у заочному порядку не висловив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] , зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України, а також відповідачка отримала повістку безпосередньо в приміщенні суду. Однак, [PERSON] будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивач не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання. Залучено до справи [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог. Витребувано із ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Слов`янську інформацію щодо перебування на обліку у зазначеному закладі [PERSON] .. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року вирішено розглядати справу із постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України, відомості про батька [PERSON] - [PERSON] проведені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до заяви [PERSON] від 14 квітня 2021 року, остання звернулася до служби у справах дітей Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області де вказала, що вона займається вихованням своєї онуки [PERSON] , яка проживає разом із нею та навчається у ЗОШ І ІІІ ст. № 5 м. Слов`янськ у 8 класі. Мати дитини, як 6 місяців покинула дитину та її вихованням не займається, крім цього вона не працює, знаходиться на обліку у наркологічному диспансері. Відповідно до заяви [PERSON] від 14 квітня 2021 року, остання звернулася до служби у справах дітей Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області із проханням допомоги у захисті законних її прав та інтересів, посилаючись на те, що її мати [PERSON] не надає їй матеріальної підтримки, не займається її вихованням протягом 10 останніх років. Крім цього, вона зазначила, що вона тривалий час на вихованні і утриманні бабусі. Відповідно до акту обстеження умов проживання комісією служби у справах дітей Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області, [PERSON] проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З акту вбачається, що дитина забезпечена одягом, продуктами харчування, канцелярськими предметами. Відповідно до листа Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 відділу освіти Слов`янської міської ради Донецької області № 67/02-14 від 26 травня 2021 року, в зазначеній школі навчається [PERSON] , [INFO] . Сніжана мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із бабусею. Останнім часом зв`язок зі школою підтримує бабуся дівчини [PERSON] . Вона цікавиться успіхами онуки в більшості випадків під час телефонних розмов. У випадку необхідності відвідує школу. Всім шкільним приладдям дівчина забезпечена, з її слів все придбала бабуся. Дівчина не має проблем з відвідуванням навчального закладу. Приходить до школи вчасно, завжди охайно чисто одягнена. Одяг та взуття по сезону. Мати дівчини в школі не з`являлась. На телефонні дзвінки класного керівника не відповідала. Відповідно до довідки КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 54238 від 19 листопада 2021 року, наданого на запит суду, [PERSON] , [INFO] , перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога зазначеного лікувального закладу з 11 березня 2010 року по теперішній час з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Зловживання зі шкідливими наслідками». Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав № 29/03-1290 від 23 червня 2021 року, органом опіки та піклування Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області вивчено надані документи, ставлення матері [PERSON] , [INFO] , до виховання та утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та встановлено наступне. Згідно із свідоцтвом про народження(актовий запис від 16 травня 2007 року № 396, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області), [PERSON] , є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] - [PERSON] проведені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно із заявою наданої [PERSON] до служби у справах дітей Слов`янської міської ради від 14 квітня 2021 року, вона займається вихованням та утриманням неповнолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , навчається в ЗОШ м. Слов`янська № 5 у 8 класі. Мати покинула дитину та більше 6 місяців не займається її вихованням, не працює, матеріальної допомоги не надає, перебуває на обліку в наркологічному диспансері. Згідно із заявою, наданою неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , до служби у справах дітей Слов`янської міської ради від 14 травня 2021 року вона просить допомогти їй у захисті законних прав та інтересів, у зв`язку з тим, що мати [PERSON] не займається вихованням протягом десяти років. Не надає матеріальної допомоги та підтримки. Тривалий час дівчинка перебуває на утриманні у рідної бабусі, яка придбає їй особові речі, одяг, їжу, предмети побуту тощо. Згідно із листом директора Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 відділу освіти Слов`янської міської ради Донецької області № 67/02-14 від 26 травня 2021 року, в зазначеній школі навчається [PERSON] , [INFO] . Сніжана мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із бабусею. Останнім часом зв`язок зі школою підтримує бабуся дівчини [PERSON] . Вона цікавиться успіхами онуки в більшості випадків під час телефонних розмов. У випадку необхідності відвідує школу. Всім шкільним приладдям дівчина забезпечена, з її слів все придбала бабуся. Дівчина не має проблем з відвідуванням навчального закладу. Приходить до школи вчасно, завжди охайно чисто одягнена. Одяг та взуття по сезону. Мати дівчини в школі не з`являється. На телефонні дзвінки класного керівника не відповідає. Згідно із актом обстеження умов проживання від 15 квітня 2021 року, складеного службою у справах дітей Слов`янської міської військово цивільної адміністрації у Краматорському районі Донецької області, [PERSON] проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Будинок потребує ремонту, в кімнатах в наявності меблі, телевізор, у онуки планшет. Мати дівчинки [PERSON] мешкає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, вихованням та утриманням не займається. Мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання не повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Не створила належних умов для розвитку неповнолітньої дитини, дитина виховується без догляду, не надає ніякої допомоги, не займається її вихованням та утриманням. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини до уваги приймалися факти само ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] , до виховання неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , яка повідомила про це членам комісії. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи вищевикладене, а також рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26 травня 2021 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, що у громадянки [PERSON] , [INFO] , доцільно відібрати без позбавлення батьківських прав неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Судом вислухані пояснення нповнолітньої [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає із бабусею та дідусем, з ними їй спокійно та затишно, матір майже не бачить. Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно із положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідачки [PERSON] до дитини, її схильність до вживання наркотичних засобів, створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дитини від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібрання. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року\~також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно із ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з таких міркувань. Позивачем при подачі позову судовий збір сплачений не був. Враховуючи, що позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав судом задоволений повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог, виходячи з розміру ставки, яка підлягала сплати на момент подачі позовної заяви до суду. Щодо вирішення питання про стягнення судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, суд виходить з таких доводів. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений частково, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved