Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

25 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до закінчення дочкою навчання, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , яка досягла повноліття, та продовжує навчання в Криворізькому Державному Педагогічному Університеті, за кошти фізичних осіб. Вона утримує дочку, надає їй матеріальну допомогу, однак такої допомоги не достатньо, а тому дочка потребує матеріальної допомоги батька на час навчання. Відповідач працює, за віком та станом здоров`я має можливість надавати дочці допомогу на період навчання. 18 вересня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 13 жовтня 2020 року, подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що він має нестабільний, нерегулярний заробіток, який буває меншим ніж мінімальна заробітна плата, у зв`язку з чим просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Також вказав, що він має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка є безробітною. Крім того просив суд визначити сплату аліментів безпосередньо на ім`я повнолітньої дочки [PERSON] , способом перерахування аліментів просив призначити виплати на банківську картку. 19 жовтня 2020 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що наполягає на заявлених позовних вимогах про стягнення аліментів саме у частці від заробітку відповідача. Вказала, що надана відповідачем довідка про його доходи не підтверджує відсутність в останнього доходу за тривалий період. Твердження відповідача про намір сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень є лише формальним приводом не сплачувати аліменти належним чином. Вказала, що оскільки відповідач сплатив заборгованість по аліментам на іншу повнолітню дитину сторін у значному розмірі, таким чином вважає, що у останнього є фінансова можливість сплачувати аліменти у частці від його доходу. Щодо сплати аліментів безпосередньо на ім`я дитини, а також перерахування аліментів на банківський рахунок вказала, що повнолітня дитина є третьою особою у справі і відповідач не обмежений у праві перерахування аліментів на банківські реквізити позивача або на депозитний рахунок виконавчої служби. Зазначила, що відповідач є здоровою людиною, не є особою з інвалідністю, наявність у нього іншої родини не звільняє від обов`язку щодо утримання спільної з позивачем повнолітньої дитини. 19 жовтня 2020 року третя особа [PERSON] надала до суду пояснення, в яких не погодилась із відзивом на позов, просила задовольнити заявлені [PERSON] позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в частці від доходу відповідача, заперечила проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. 26 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що у відзиві на позов він просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, який є майже вдвічі більшим ніж мінімум аліментів, який просить стягнути позивач [PERSON] в позові. Вказав, що посилання позивачки на його значну заробітну плату є безпідставними, оскільки він працює водієм, під час дії карантину його було звільнено з організації, яка займається пасажирськими перевезеннями, тому він не має постійного, стабільного та значного заробітку. Вказав також, що він не має у власності нерухомого, рухомого чи іншого майна. Крім того вказав, що для погашення заборгованості зі сплати аліментів на користь позивачки він був вимушений взяти грошові кошти в борг. Зазначив, що за фінансовими можливостями він спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень або 1100 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 26.10.2020 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, при розгляді справи просив врахувати викладені у відзиві на позов обставини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 24 лютого 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 липня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.02.1996, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.07.2004 (а.с. 10,11) [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної довідково-інформаційної служби «Нова.Ком» за № від 06.08.2020, встановлено, що позивач [PERSON] , разом із повнолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13) [PERSON] є студенткою 1 курсу, денної форми навчання, за контрактом, Криворізького Державного педагогічного університету з 01 вересня 2019 року, весь термін навчання за ступенем вищої освіти бакалавр -4 роки по 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою від 02.06.2020 за №20.144 (а.с.14) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 листопада 2015 року встановлено, що [PERSON] 14 листопада 2015 року зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с.38) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.37) Згідно довідки про доходи ТОВ ВКФ «Ігрек» №38 від 18.08.2020 встановлено, що відповідач по справі [PERSON] працював на даному підприємстві водієм транспортних засобів, загальна сума доходу за період з 21 березня 2020 року по 30 червня 2020 року склала 1\~328,99 гривень (а.с.36) Відповідно до копії трудової книжки на ім`я [PERSON] , остання перебуває на обліку в Дніпровському міському центрі зайнятості з 04.05.2020, і їй розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.39) Докази подані позивачем 26 жовтня 2020 року, разом із клопотанням про розгляд справи без участі позивача (а.с. 57-77), до розгляду судом не приймаються оскільки вони подані позивачкою з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний, сімейний стан та стан здоров`я як платника аліментів, так і матеріальний стан та стан здоров`я повнолітньої дитини на утримання якої стягуються аліменти. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дитину саме у твердій грошовій сумі, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної повнолітньої дитини, суд враховує, що повнолітня [PERSON] , у зв`язку з її навчанням, потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, має іншу дитину- [PERSON] , який є малолітнім, дружина відповідача [PERSON] не працює, та з огляду на обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний та достатній рівень життя, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі\~1\~000\~ гривень,\~щомісячно, починаючи з 25 серпня 2020 року та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років, оскільки стягнення аліментів у такому розмірі буде відповідати вимогам чинного законодавства та насамперед інтересам дитини. Щодо доводів відповідача про необхідність стягнення аліментів безпосередньо на ім`я дитини, і на її розрахунковий рахунок, суд зауважує, що порядок виконання рішень про стягнення аліментів регулюється Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial