Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

25.05.2015 року до суду з позовом звернувся позивач, в якому просить суд, визнати дії державного нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори [PERSON], неправомірними та скасувати постанову останнього про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2015 року; скасувати право власності на 1/2 частину спадкового майна - житлового будинку з усіма надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], яке зареєстроване за [PERSON], [INFO] та визнати за позивачем - [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого [INFO] року брата [PERSON], а саме на житловий будинок із всіма надвірними будівлями по [ADDRESS], як спадкоємцю другої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його рідний брат [PERSON], мав у власності зазначений житловий будинок, однак позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили право власності на вказане нерухоме майно спадкодавця та наявністю іншого спадкоємця - племінниці спадкодавця [PERSON], - [PERSON] Позивач та його представник - адвокат [PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги в цивільній справі, заявлені позовні вимоги підтримали із підстав, які наведено у позовній заяві та просять суд задовольнити позов повністю, оскільки позивач [PERSON], має право на спадкування за заноном у другу чергу та своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка ж, його племінниця [PERSON], має право на спадкування, на їхню думку у п'яту чергу спадкоємців за законом. Відповідачка [PERSON], у судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона є племінницею померлого [PERSON] Її мати [PERSON], яка померла [INFO] року була рідною сестрою позивача [PERSON], та померлого дядька - спадкодавця [PERSON] Вважає, що вона має право на 1/2 частину спадкового майна, а саме: житлового будинку із всіма надвірними будівлями по [ADDRESS], як спадкоємця за правом представлення, яке належало б її матері [PERSON], якби остання була жива, але померла до відкриття спадщини. Вона своєчасно звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що дії державного нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області Лугіни О.І., є правомірними, оскільки за життя її дядько [PERSON], не оформив право власності на спірне майно у встановленому законом порядку, у зв'язку із чим відсутні правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно, а також її права на 1/2 частини спірного майна. Державним нотаріусом пропонувалося надати певні документи на спадкове майно, та оскільки у неї немає такої можливості, їй було запропоновано звернутися до суду. Наразі вона ще незверталася до суду і права власності на 1/2 частини житлового будинку, і 1/2 частини надвірних будівель по [ADDRESS] не має. Представник відповідача Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області Лугіна О.І., у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши матеріали справи, копію спадкової справи № 30, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками у свідоцтві про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Згідно запису про народження № 32 від 06.09.1949 року [PERSON] народився 06.09.1949 року, його батьками у вказаному записі про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Згідно запису про народження № 33 від 1960 року [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками у вказаному записі про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.59). Прізвище [PERSON], змінила на «[PERSON]» вийшовши заміж (а.с.52). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася [INFO] року, її матір'ю у свідоцтві про народження зазначена: [PERSON], (а.с.50). Отже, судом встановлено та незаперечувалося сторонами у судовому засіданні, що [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця [PERSON], в свою чергу [PERSON], є рідним братом останнього, а відповідачка [PERSON], племінницею спадкодавця. [INFO] року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть, (а.с.50). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть, (а.с.16). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку [ADDRESS] із усіма надвірними будівлями, які знаходяться за вказаною адресою. Однак право власності померлим [PERSON], за життя в установленому законом порядку оформлено не було, (а.с.12-14). Із довідки Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області № 358 від 24.02.2015 року по господарській книзі № 11 (2011-2015 р.р.), особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS], який відповідно до погосподарської книги, що була оглянута судом у судовому засіданні побудований у 1966 році (а.п/кн.53, а.с.18). Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка в розмірі 0.40 га., що стверджується довідкою цієї ж сільської ради № 393 від 28.02.2015 року та копією технічного паспорту.(а.с.6-10,17). Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємці першої черги у померлого відсутні. При зверненні до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю другої черги, після смерті [PERSON], позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, а також наявністю іншого спадкоємця, який прийняв спадщину в шестимісячний строк, що стверджується відповідною постановою державного нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори від 24.02.2015 року, (а.с.15). Постановляючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус керувався положеннями ст.ст.182, 380, 1241 ЦК України, ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, які передбачають порядок державної реєстрації прав на нерухомість, визначають термін житлового будинку як об'єкта права власності. Пунктом 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Приписами статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено порядок відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема коли не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин державний нотаріус Олевської державної нотаріальної контори Житомирської діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що визначений законодавцем. Статтями 328, 331 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту створення майна. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Із статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Таким чином, позивач [PERSON], та відповідачка [PERSON], у встановлений законом строк, передбачений ст.1270 ЦК України, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте їм було у встановленому законом порядку відмовлено у видачі свідоцтв, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючяих документів на спадкове майно, (а.с.41,47,60,62,63,64). Згідно відповіді № 2.1-04/331 від 30.12.2015 року В.о.заступника начальника Олевського районного управління юстиції з питань державної реєстрації, слідує, що в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 1/2 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване, (а.с.90). Разом із тим, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем другої черги за законом, а відповідачка [PERSON], за законом за правом представлення, стосовно спадкового майна - житлового будинку [ADDRESS], а право власності на спадкове майно, належне померлому [PERSON] повністю підтверджене, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому [PERSON], і наявністю іншого спадкоємця [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, однак підлягають до часткового задоволення, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є рідним братом померлого [PERSON], а відповідачка племінницею померлого, який своє майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] не заповідав і у зв'язку з чим позивач має право, як спадкоємець другої черги на спадкування за законом, в розмірі 1/2 частини всього спадкового майна, оскільки інші спадкоємці заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial