Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

26.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 46 542, 32 доларів США, з яких: 45 000 доларів США сума боргу за договором позики від01.08.2017 року, 1 542, 32 доларів США 3% річних від простроченої суми, як компенсація за прострочення виконання зобовязання. Вимоги обгрунтовані тим, що до 01.08.2017 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити йому 45 000 доларів США, на що він погодився, за умови повернення грошей протягом 12 місяців, але не пізніше 01.08.2018 року. На підтвердження передачі грошей відповідач написав розписку. Однак відповідач своїх зобов`язань згідно договору у вказані строки не виконав. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак відповідач не реагував. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1542, 32 доларів США. 09.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з повідомленням сторін. 11.12.2019 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві, не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ст. 1046 ЦК України (далі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ. який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо позивач своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ч.2 ст.625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. На підставі виданої відповідачем розписки від 01.08.2017 року установлено, що останній одержав від позивача 45000 доларів США із зобов`язанням повернути цю суму протягом 12 місяців. За таких обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем свого зобов`язання, яке підлягало виконанню до 01.08.2018 року. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, що становить 1542, 32 доларів США. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: (3 проценти) = (сума боргу) х (процентна ставка) : 100% : 365 днів х кількість днів. З урахуванням того, що прострочення зобов`язання по договору позики від 01.08.2017 року тривало 417 днів ( з 02.08.2018 року по 23.09.2019 року), а сума боргу становить 45000 доларів США, три проценти річних становить 1542, 32 доларів США (45000 доларів США х 3 : 100 : 365 днів х 417 днів). Наведене узгоджується із постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10035, 00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved