Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

25 листопада 2020 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю Ляр Д.В. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 11.12.2017 відповідач звернувся до позивача із заявою з метою отримання банківських послуг. При підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 11.12.2017). Відповідач ознайомлений з умовами, що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 500,00 грн на підставі п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору від 11.12.2017. Позивач свої зобов`язання за Договором від 11.12.2017 виконав повністю. Відповідно до Умов позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах, визначених у п. 2.1.1.2.12 Умов. З 01.03.2019 впроваджені зміни Умов в частині нарахування відсотків, а саме, відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84 % - для картки «Універсальна голд». У порушенням зобов`язань за кредитним Договором від 11.12.2017 відповідач зобов`язання за цим договором не виконав та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 26.10.2020 у розмірі 20239,30 грн, з яких, 13458,52 грн - за тілом кредиту, в т.ч. - 13458,52 грн - за простроченим тілом кредиту, 987,66 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 5793,12 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07.12.2020 клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково, клопотання про огляд веб-сайту залишено без задоволення. У судове засідання сторони повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, позов підтримує повністю. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 11.12.2017 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір, без номера, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (а.с.16, 17, 18-64, 71-72 - копії анкети-заяви, Витягів із Тарифів, Умов та Статуту). Позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку та встановлено кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки (а.с.12-13, 14, 15- виписка, довідки). Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором, не виконує. Доказом отримання грошових коштів, користування відповідачем кредитними коштами є Виписка по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, у якій відображено всі його операції із використанням кредитних коштів, зняття грошових коштів, Виписка про рух коштів на картковому рахунку, з якої вбачається, що за час дії договору, відповідач користувався банківським продуктом - карткою із встановленим кредитним лімітом, знімаючи готівку (а.с.12-16). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за зазначеним Договором станом на 26.10.2020 становить 20239,30 грн, з яких, 13458,52 грн - за тілом кредиту, в т.ч. - 13458,52 грн - за простроченим тілом кредиту, 987,66 грн -заборгованість за простроченими відсотками, 5793,12 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України (а.с.9-10, 11 - розрахунок). При цьому 25.11.2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із цим позовом (а.с.1-4). На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені вище докази в справі, якими підтверджується факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином, з яких вбачається, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами. Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину, матеріали справи не містять і відповідач не надав їх суду та не звернувся з вимогами про визнання його недійсним. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості щодо суми кредиту за цим правочином. Відтак, на переконання суду, укладений між сторонами Договір від 11.12.2017 є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Тому, за положеннями правочину, відповідач має нести цивільно-правову відповідальність відповідно до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов правочину щодо тіла кредиту. При цьому витяги з Тарифів та з Умов в Приватбанку ресурс: Архів умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті позивача, які містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину зазначеного кредитного договору, що укладений між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Відтак позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, є неправомірними. Зазначений висновок повністю узгоджується з викладеними висновками в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17-ц. Таким чином, на переконання суду, враховуючи зазначене, позовні вимоги обґрунтовані, з огляду на викладене, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13458,52 грн, в т.ч. - 13458,52 грн - за простроченим тілом кредиту. Щодо стягнення із відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за правочином, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заважаючи на те, що відсутні підстави для застосування встановленого договором кредиту іншого розміру відсотків, що мають сплачуватись у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, ніж це передбачено вимогами статті 625 ЦК України, то в цьому випадку має застосовуватися відповідний розмір відсотків, встановлений законом, який дорівнює трьом процентам річних від простроченої суми. Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V - 3%, D - кількість днів у році, 100 - 100% Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 27 травня 2018 року (останній платіж відповідно до розрахунків) до 26 жовтня 2020 року (884 дні) в розмірі 977,86 (13458,52 х 884 х 3 : 365 : 100) грн від заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 13458,52 грн. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами Договір від 11.12.2017 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту ( користування ним ). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін ) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, погоджується з позицією позивача, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку зі сплати відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтею 625 ЦК України. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 11.12.2017, враховуючи, що фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13458,52 грн та 3% річних за період з 27 травня 2018 року до 26 жовтня 2020 року в розмірі 977,86 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн (а.с.78 - платіжне доручення). Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1499,32 грн. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки ці вимоги недоведені та не підтвердженими доказами, у анкеті-заяві від 11.12.2017 відсутній обов`язок відповідача по їх сплаті позивачу, а Витяг з Умов не може вважатися складовою частиною спірного Договору. На підставі викладеного,

Outcome: partial