Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

26.04.2018 позивач звернулась до Апеляційного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та заявою про визначення підсудності даної справи. 02.05.2018 ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Солом'янському районному суду м. Києва. 11.05.2018, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Солом'янського районного суду м. Києва, призначено головуючим суддею Лазаренко В.В., Обгрунтовуючи свій позов, [PERSON] посилається на те, що з 20.09.2008 вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, а тому їх шлюб носить формальний характер і позивач просить не надавати сторонам строк для примирення. На даний час спору щодо визначення місця проживання дітей та розподілу спільного майна між сторонами немає. В підготовче засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в шлюбі з 20.09.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №704, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2008. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.2009, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.05.2012. Як зазначила позивач [PERSON], шлюбні відносини з [PERSON] не склалися через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, а тому їх шлюб носить формальний характер. Відповідач ці обставини фактично визнав і не оспорював, що підтверджується його заявою про визнання позову від 13.09.2018. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved