Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

26 квітня 2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 30 вересня 2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, має задовільний стан здоров`я, працює, має офіційні прибутки, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона не має змоги працювати так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Її доходи складаються із щомісячної державної допомоги при народження дитини у розмірі 860,00 грн, яких недостатньо на утримання дитини. Її матеріальний стан вкрай тяжкий, вона потребує допомоги, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на сина в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання сторони не з`явилася, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого йому відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають одну спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю та має задовільний стан здоров`я. Відповідач є особою працездатного віку, з його слів працює у ТОВ «Сільпо-Фуд» на посаді водія, має постійний дохід у вигляді заробітної плати та задовільний стан здоров`я. Належним чином дитину та дружину не утримує. Суд дійшов цього висновку на підставі наданих позивачем доказів та із урахуванням визнання позову відповідачем. Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved