Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її син, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі Polo 1598, 2012 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим ТСЦ 2341 29.12.2017. [PERSON] заповіт не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] , є його мати, [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. із заявою про прийняття спадщини. 11 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище автомобіль. Проте, через відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу позбавляє [PERSON] можливості оформити спадкові права на автомобіль у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із цим позовом. У судове засідання позивач і її представник не з`явилися. До початку судового розгляду представник позивача, адвокат Кравченко О.В., надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач надав відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 18.12.2020. У відзиві відповідач просив розглядати справу за відсутності представника Запорізької міської ради, ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, що надійшла на адресу суду 07.12.2020, у якій просила справу розглядати без її участі, ухвалити рішення на розсуд суду. 25 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 21 грудня 2020 року. 21 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26 січня 2021 року. До позовної представник позивача додав клопотання про витребування копії спадкової справи після померлого [PERSON] . Указане клопотання суд задовольнив, про що зазначив в ухвалі від 25.11.2020. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.04.2020, актовий запис № 508. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Заводської районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя Запорізької області 17.09.1982, актовий запис № 952. Відповідно до листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (філія ГСЦ МВС) від 20.07.2020 № 31/8-700, за даними Національної автоматизованої системи ЄДР МВС України станом на 16.07.2020 за [PERSON] зареєстрований на праві власності автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі Polo 1598, 2012 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно із матеріалами спадкової справи № 42/2020, надісланої на адресу суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В., спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його мати, позивач у справі, [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 541/02-31 від 11.11.2020 приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що нею не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Позивач стверджує, що не може оформити спадкові права на автомобіль, оскільки не має оригіналу правовстановлюючого документу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п.п. 4.12. п. 4 глави розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 (далі Порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.п. 4.15. п. 4 глави розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п.п. 4.19. п. 4 глави розділу ІІ Порядку якщо документ, що посвідчує право власності на майно, що підлягає реєстрації, повертається спадкоємцеві (свідоцтво про реєстрацію чи технічний паспорт на автомототранспортний засіб, іншу самохідну машину або механізм, судновий білет чи договір комерційної концесії тощо), нотаріус перевіряє документ, про що робить відмітку на заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину або на примірнику свідоцтва, який залишається у справах нотаріуса. Допускається приєднання до матеріалів спадкової справи, засвідчених у порядку, передбаченому Правилами ведення нотаріального діловодства, фотокопій документів, що посвідчують право власності на майно, які повертають спадкоємцям. Відповідно до абз. 1 п. 18 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 07.09.1998 за № 1388, замість утраченого або непридатного для користування свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) і номерних знаків на підставі заяви власника або його представника видається нове свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд бере до уваги наданий позивачем лист РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області, що містить дані про належність [PERSON] спірного автомобіля. Більш того, зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. Наведене свідчить, що після смерті [PERSON] спірний автомобіль увійшов до складу спадкового майна. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, [PERSON] , на підтвердження своїх вимог надала суду належні та допустимі докази того, що відсутність у неї правовстановлюючих документів позбавляє її можливості оформити право на спадщину на автомобіль у позасудовому порядку. Неможливість такого оформлення, у свою чергу, позбавляє її змоги у повному обсязі розпоряджатися належним їй майном. З огляду на викладене, суд доходить висновку що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом його визнання. Отже, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією АТ «Акцент-Банк» № 20083558 від 20.11.2020. Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved