Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, відповідно до вимог якої, просить встановити факт належності йому даних про заробітну плату, наведених у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім.Я.Галана за 1978 та 1981-1985 роки. Окрім цього, просить встановити факт належності йому даних про кількість відпрацьованих трудоднів за 1978-1985 роки, що наведені в довідці Архівного відділу Радехівської РДА №163 від 22.05.2014 року та факт належності йому почесної грамоти, посвідчень про вручення медалі [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], запису про надання відпустки в протоколі зборів уповноважених членів правління колгоспу за 1987 рік. В обґрунтування заяви вказує, що з 26.05.1978р. він працював у колгоспі ім.Я.Галана, що у подальшому був перейменований та реорганізований у ПАФ «Нестаничі». У зв'язку із досягненням ним пенсійного віку, заявник звернувся в управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі із заявою про призначення пенсії, додавши до такої ряд документів. Проте працівниками управління у поданих ним документах виявили ряд розбіжностей, в тому числі щодо зазначення його прізвища. Від так, наявність такого плану неточностей у документах унеможливлює нарахування пенсії. Здійснити виправлення у документах, що мають значення для нарахування йому пенсії, не являється можливим, оскільки ПАФ «Нестаничі» перебуває у стані припинення, а ліквідатор агрофірми не має повноважень на виправлення помилок у первинних документах колгоспу. Відповідно, за захистом своїх прав, він вимушений звертатися до суду. У судовому засіданні заявник виклав свої пояснення аналогічно, вказаним у заяві та вимоги просить задоволити, оскільки встановлення факту йому необхідне для подання даних у пенсійний фонд з метою розрахунку пенсії. Представник зацікавленої особи щодо задоволення вимог не заперечив. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно даних, викладених у Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №969718, у такому значиться запис від 16.05.2014р., з якого вбачається, що Приватна агрофірма «Нестаничі» знаходиться в стані припинення(а.с.4), ліквідатор зазначеної юридичної особи відмовився виправити помилки у первинних документах колгоспу (а.с.6) і наведене унеможливлює вирішення цього питання у позасудовому порядку. Крім цього, судом констатовано, що у паспорті громадянина України серії [NUMBER] та свідоцтві про народження серії [NUMBER], прізвище заявника значиться, як - [PERSON] (а.с.15,20). З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що така видана на ім'я [PERSON] і зазначена особа 26.05.1978р. прийнята трактористом агрофірми ім.Я.Галана, де такий і продовжував здійснювати трудову діяльність (а.с.16-19). Окрім цього, обставини, що прізвище заявника правильно значиться, як «[PERSON]» і у період з 1978 року такий працював у агрофірмі ім.Я.Галана трактористом, у судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON], недовіряти показам яких у суду підстав не має. Поряд з цим, слід зауважити, що Радехівським районним судом Львівської області за наслідками розгляду заяви [PERSON], 17.09.2014р. було винесено рішення, відповідно до якого, окрім іншого, встановлено факт, що почесна грамота та посвідчення про вручення медалей [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON], належать [PERSON] (а.с.29-31) та у подальшому процесуальний документ суду першої інстанції скасовано Апеляційним судом Львівської області (а.с.47-49). За наявності обставин, що з приводу заявлених [PERSON] вимог у справі №451/1920/14-ц уже існує рішення суду, яке набрало законної сили, суд вважає, що у задоволенні таких слід відмовити. Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими лише у певних межах, а від так підлягають до задоволення частково.

Outcome: dismissed