Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

25.06.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, - Кагарлицький відділ ДВС ГТУЮ у Київській області, про зміну способу та розміру аліментів, стягуваних на утримання дитини, ( а.с., 1 - 6), в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: 1. Змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Халча Кагарлицького району Київської області на утримання неповнолітніх дітей - двійнят, - дочку [PERSON] та сина, - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 травня 2016 року у справі № 368/634/16-ц. 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Халча Кагарлицького району Київської області, на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей-двійнят, дочку [PERSON] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, - на кожну дитну, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. 3. З набранням чинності рішення суду відізвати з примусового виконання Кагарлицького відділу ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчий лист, виданий 13 червня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області на виконання рішення у справі № 368/634/16-ц від 18 травня 2016 року. 25.06.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 20). 25.07.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 27.09.2019 року, ( а.с., 23). 27.09.2019 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання, по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 год. 00 хв. 16.10.2019 року, ( а.с., 30 - 31). Підготовче судове засідання проведено без участі відповідача [PERSON] , який повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не надіслав на адресу суду відзиву на позовну заяву, не надіслав на адресу суду письмової заяви про слухання справи у його відсутності, чи про відкладення слухання справи. Відповідно, неявку відповідача [PERSON] в підготовче судове засідання, яке відбулося 27.09.2019 року, - суд визнає, як неповажну, та, відповідно, як таку, яка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Також підготовче судове засідання було проведено без участі представника третьої особи, - Кагарлицького відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, - так як він повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Від представника третьої особи на адресу суду не надійшла на адресу суду письмова заява про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутності. В судове засідання, яке відбулося 16.10.2019 року, позивачка [PERSON] не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 16.10.2019 року, відповідач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, а саме, шляхом направлення поштвого відправлення з повідомленням про вручення, а також поміщенням оголошення про день, час та місце слухання справи через офіційний портал «Судова влада України» веб - сторінка Кагарлицького районного суду Київської області, https://kg.ko.court.gov.ua/sud1014. В судове засідання, яке відбулося 16.10.2019 року, представник третьої особи, - Кагарлицького відділу ДВС ГТУЮ у Київській області не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з письмової заяви позивача, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явився чотири рази поспіль. Відповідач не по відомив про причини своєї неявки, не подав відзив на позовну заяву, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом. Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як вбачається з паспорту громадянки України позивачки [PERSON] , ( а.с., 7), вона з 21.03.2006 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, як вбачається з довідки № 3228, яка видана 25.06.2019 року виконавчим комітеотом Кагарлицької міської ради Київської області, ( а.с., 13), на утриманні позивачки, - [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, враховуючи місце реєстрації (проживання) позивачки [PERSON] , та ту обставину, що на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, та те, що даний спір стосується стягнення аліментів, зокрема, - зміни способу їх стягнення, то дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Позивачкою по справі є фізична особа, - [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий 29 серпня 2013 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ( а.с., 7), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , ( а.с., 8). Відповідачем по даній справі є фізична особа, - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спір між сторонами виник в галузі сімейних правовідносин, зокрема, в частині обов`язку матері, батька дитини утримувати дитину та його виконання, відповідно, стягнення аліментів, а саме, - їх порядкеу та розміру стягнення. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, що стосується сімейного життя сторін, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 11 червня 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем по справі, - [PERSON] було укладено шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 11 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11 червня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11 червня 2011 року було зроблено відповідний актовий запис за № 54. Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: -дочку, - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії серії [NUMBER] , яке видано 10 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрацій народжень 10 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 24. В графі батько зазначений, - [PERSON] , який є відповідачем по справі. В графі мати зазначена, - [PERSON] , яка є позивачкою по даній справі. - сина, - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 10 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрацій народжень 10 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 25. В графі батько зазначений, - [PERSON] , який є відповідачем по справі. В графі мати зазначена, - [PERSON] , яка є позивачкою по даній справі. В подальшому сімейне життя в сторін не склалося, та 05 липня 2013 року Кагарлицьким районним судом в справі № 368/1090/13 - ц винесено рішення, на підставі якого: - Позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - задовольнити. - Шлюб, зареєстрований 11 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 11 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 54, - розірвати. Після вступу рішення в законну силу в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Після вступу рішення в законну силу місцем проживання неповнолітніх дітей: - дочки, - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії серії [NUMBER] , яке видано 10 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області; - сина, - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видано 10 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області; визначити місцем проживання їх матері, - [PERSON] . На даний час сторони проживають на коремих житлових площах, а неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Фактичні осбтавини справи, що стосуються стягнення аліментів, та застосування до них норм права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції 00Н про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом. Враховуючи вісутність фінансової допомоги від батька дитини 14 червня 2013 року позивачка звернулася з позовною заявою до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей до їх повноліття. Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 липня 2013 року у справі № 368/634/16-ц позов до відповідача про стягнення аліментів було задоволено і відповідач був зобов`язаний до щомісячної сплати аліментів на користь позивачки на утримання обох дітей в розмірі 750 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду, - з 21.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист, виданий на виконання вказаного судового рішення, пред`явлений до примусового виконання та знаходиться в Кагарлицькому відділі ДВС ГТУЮ у Київській області, державним виконавцем якого відкрито виконавче провадження, ( а.с., 18). Згідно частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-УПІ від 17 травня 2017 року , яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно абзацу другого частини другої статті 182 СК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Абзацом третім частини другої статті 182 СК України в редакції Закону України № 2475-УІІІ від 03.07.2018 року визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» статтею 7 з 1 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років встановлено щомісячний прожитковий мінімум у 2027 гривень. Таким чином, гарантований мінімальний розмір аліментів на дитину, на час звернення з даним позовом, не може бути меншим ніж 1013,50 грн. Відповідач в даний час участі в вихованні дітей не приймає, але визначений судовим рішенням розмір аліментів сплачує, проте, - нерегулярно, але розмір аліментів на утримання кожної дитини, які присуджені за попереднім рішенням суду, на даний час, на думку суду, - є недостатнім для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку двох дітей. Діти маєють ряд хронічних захворювань, які вказані у медичній документації та підтверджуються відповідними виписками, і в зв`язку з чим, згідно медичного висновку потребують додаткового медичного обстеження, лікування та санаторного оздоровлення, а відтак потребують додаткових фінансових витрат. Медичні висновки додаються. Позивачка є інвалідом, не працює та перебуває на пенсійному обліку, отримаючи пенсію в мінімально законодавчо встановленому розмірі, що підтверджується відповідною довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та не пов`язує їх зі способом присудження. Частиною 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону № 2037-УІІІ від 17.05.2017року) визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зокрема, підставами визначення розміру аліментів у частці від заробітку є ст. 183 СК України, частиною 1 якої визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач працездатний, працездатного віку, іншими аліментними зобов`язаннями не обтяжений, непрацездатних батьків чи інших осіб на своєму утриманні, - не має. Відтак, з урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що враховуючи право позивачки на зміну способу стягенення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивачка правомірно звернулася до суду з даним позовом про зміну способу, а відтак і розміру стягуваних з відповідача аліментів, та стягнути з нього аліменти у у частці від заробітку (доходу), яка з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначених ст. 141 Сімейного Кодексу України, протреб двох маліолітніх дітей, та участі відповідача в їх утриманні, виваженості, розумності та справедливості, аліменти на кожну дитину не може бути меньбшими, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім зазначеного вище, згідно частини 2 статті 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін і зокрема п. 7 способом захисту сімейних прав та інтересів визначено змінуправовідношення, а тому враховуючи те, що при зміні способу стягнення аліментів, який визначений рішенням суду, згідно частини 3 ст. 181 СК України, який змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, припиняється стягнення аліментів згідно попереднього судового рішення. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Позивачка [PERSON] за подання позову про стягнення аліментів (зміну порядку та способу їх стягнення) відповідно до п. 3 частини 1 статті 5 Закону України « Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 - VI, - звільнена від сплати судового збору. Відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального та матеріального права, - суд приходить до висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved