Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

24 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на поважність причини пропущеного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] її сина [PERSON] , а тому просила визначити для цього додатковий строк. Крім того просила скасувати видані приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А свідоцтва про право на спадщину № 1037 та 1040 від 01 серпня 2017 року. [INFO] позивачка [PERSON] померла. Ухвалою цього ж суду від 04 жовтня 2019 року [PERSON] замінено її правонаступником [PERSON] . Позивачка [PERSON] в суді позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] , в суді позов підтримав, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Зазначив, що у [PERSON] спочатку помер чоловік, а потім через два місяці помер і син [PERSON] , остання тяжко переживала свої втрати, при цьому вона сама прикута до ліжка є інвалідом І-групи, яка потребує стороннього догляду й не мала змоги вчасно прийняти спадщину з поважних причин. Представник відповідачки [PERSON] , в суді проти позову заперечувала, подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що [PERSON] , будучи обізнаною про смерть сина, з заявою про прийняття спадщини звернулась більше ніж через два роки. Вважає, що заяву про прийняття спадщини мала б подати особисто [PERSON] , а не [PERSON] . Зазначила, що вимоги даного позову нерозривно пов`язані із особою позивача, тому правонаступництво у цій справі неможливе. Крім того вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину є передчасними, оскільки питання про прийняття спадщини не вирішено. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , є сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки HYNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] . 21 жовтня 2016 року дружина померлого [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] . У зв`язку з чим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. була заведена спадкова справа № 87/2016 р. 01 серпня 2017 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки HYNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] . 28 серпня 2018 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] 28 серпня 2018 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачка на час відкриття спадщини з спадкоємцем не проживала та протягом строку встановленого ЦК України відповідну заяву про прийняття спадщини за законом у відповідні органи нотаріату не подала. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] по справі не встановлено. Позивачка відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги і звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 28 серпня 2018 року, після збігу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини згідно вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України. З довідки МСЕК серії АВ № 0434571 встановлено, що [PERSON] з 29 жовтня 2015 року довічно є інвалідом першої групи у зв`язку з загальним захворюванням та потребує стороннього догляду. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 4966/2207 терапевтичне відділення від 30 листопада 2016 року [PERSON] ХОЗЛ, стадія ІІ, інфекційне загострення середньої важкості, поліартрит у сполученні з подагрою, атеолскеротичний кардіосклероз. Постійна форма фібриляції передсердь, нормосистолічний варіант. Хронічна артеріальна гіпертензія ІІ (два) стадія, 2-й ступінь, ризик-4. Хронічний холецистит. Хронічний панкреатит. Згідно довідки КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» [PERSON] лежить, з ліжка майже не підводиться. Більше 2-3 метрів без сторонньої допомоги не пересувається. 16 серпня 2018 року [PERSON] уповноважила [PERSON] оформити її права на спадщину, що залишилась після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] . Дану довіреність посвідчено державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М., у якій зазначено, що у зв`язку з похилим віком довіреність підписується за місцем перебування [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] . 28 серпня 2018 року заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала особисто нотаріусу за адресою свого місця перебування, а саме: [ADDRESS] . У зв`язку з відмовою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А., 24 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування виданих свідоцтв про право на спадщину. Отже встановлено, що [PERSON] змогла самостійно подати заяву про прийняття спадщини тільки після надання їй юридичної допомоги [PERSON] й після особистого приїзду до неї додому нотаріуса. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21січня 2019 року. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 січня 1967 року. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 03 липня 2019 року [PERSON] 04 липня 1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 03 липня 2019 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Ухвалою цього ж суду від 04 жовтня 2019 року [PERSON] залучено до справи як правонаступника [PERSON] . Таким чином зі справи встановлено, що [PERSON] своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини з поважних причин у зв`язку з важкою хворобою, яка є інвалідом 1-ї групи, самостійно не пересувалася й потребувала стороннього догляду та допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини 2 статті 1220 цього Кодексу часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу ). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається з роз`яснень даних у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в абзаці 6 пункту 24 зазначеної вище Постанови Пленуму, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 565/1145/17. Встановлено, що [PERSON] не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через важку, довготривалу хворобу та інвалідність (1 групи), що змусило її отримувати сторонню допомогу в оформленні заяви з викликом державного нотаріуса за місцем свого проживання. Таким чином суд доходить висновку про необхідність захисту прав [PERSON] й надання її спадкоємиці в порядку правонаступництва додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини, що виникло у її спадкодавця і яке та не вистигла реалізувати у зв`язку зі смертю. Враховуючи, що [PERSON] є правонаступником всіх прав [PERSON] , то суд доходить висновку про необхідність визначення їй строку для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що достатнім для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини є додатковий строк у один місяць. При цьому спадкування прав на майно (рухоме й нерухоме) не є особистим немайновим правом фізичної особи в розумінні вимог Глави 20 ЦК України, а відтак спірні правовідносини допускають правонаступництво згідно Глави 84 ЦК України. Що стосується вимоги про скасування виданих приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоєю Л.А. свідоцтв про право на спадщину № 1037 та 1040 від 01 серпня 2017 року, то суд підстав для задоволення позову в цій частині не вбачає, що буде передчасним і вимогам ст.ст. 1280, 1300, 1301 ЦПК України не відповідає. Встановлення додаткового строку особі для прийняття спадщини не є підставою для скасування свідоцтва про право на спадщину виданого іншим спадкоємцям, оскільки підстав для цього Законом не передбачено. Згідно ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Отже спадщину може бути розподілено між спадкоємцями в даному випадку згідно вказаних вимог Закону. Таким чином, заявлене позивачкою право про визначення додаткового строку підлягає визнанню, а пред`явлений позов - частковому задоволенню. Крім того підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. з кожної. На підставі викладеного і

Outcome: partial