Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

25.07.14 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 26.07.06 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 грн. за сплатою відсотків за користування кредитом 35 % на рік. Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач [PERSON] зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.06.14 року заборгованість складає 34280,51 грн., а саме заборгованість по кредиту - 4492,85 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 19513 грн. 68 коп., пеня - 3589,26 грн., штрафи - 6684,72 грн.. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Тому просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 02.10.14 року позовні вимоги до [PERSON] залишено без розгляду. Відповідачкою [PERSON] надано заперечення проти позову згідно яких просила в позові відмовити з підстав сплину строку позовної давності. Вважає, що строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав 25.07.07 року тому з цього часу почав пливати строк позовної давності і позивач звернувшись до суду 25.07.14 року пропустив трирічний строк звернення до суду з позовом. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто у її відсутність. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла вказана заборгованість. Зобов'язання припиняються належним виконанням, тому закінчення терміну договору не звільняє відповідача від обов'язку сплатити заборгованість. Термін позовної давності з цих підстав не пропущено. Тому просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] як з поручителів заборгованість за кредитним договором. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що [PERSON] її брат, він отримував кредит, вона дійсно укладала договір поруки, у 2008 році брат помер, про наявність заборгованості по кредиту їй нічого відомо не було. На даний час заборгованість велика і вона не може її сплатити, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Також просила врахувати письмові заперечення проти позову. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку [PERSON], дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.06 року між позивачем ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 грн. строком до 25.07.07 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 35 % на рік. (а.с.15-16). Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач [PERSON] зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.06.14 року заборгованість складає 34280,51 грн., а саме заборгованість по кредиту - 4492,85 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 19513 грн. 68 коп., пеня - 3589,26 грн., штрафи - 6684,72 грн.. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. В якості забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 26.07.06 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. (а.с.19-20). Згідно до пункту 1.1. Договору поруки № АУ22-40/1 від 26.07.06 року [PERSON] поручилася перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору, а саме: - повернути до 25.07.07 року кредит у сумі 10000,00 грн.; - сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 35 % річних; - сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору (а.с. 17-18). Згідно до пункту 1.1. Договору поруки № АУ22-40/2 від 26.07.06 року [PERSON] поручилася перед Банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору, а саме: - повернути до 25.07.07 року кредит у сумі 10000,00 грн.; - сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 35 % річних; - сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Позивач просить задовольнити позов відповідно до умов ст.ст. 543, 554 ЦК України, згідно яких у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Проте, суд вважає, що на момент звернення до суду з позовом, договір поруки № АУ22-40/1 від 26.07.06 року укладений між позивачем та [PERSON], а також договір поруки № АУ22-40/2 від 26.07.06 року укладений між позивачем та [PERSON] - припинилися відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 26.07.06 року між позивачем ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] закінчився 25.07.07 року. Претензію про погашення заборгованості ПАТ КБ «Надра» на імя відповідачів [PERSON] та [PERSON] не направлялись, з позовом ПАТ КБ «Надра» звернувся 25.07.14 року, тобто більш ніж через 6 місяців, від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Твердження представника позивача про те, що згідно умов договорів поруки п.5.3. - дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань відповідно до умов договору, суд не приймає до уваги, оскільки, Пленум ВССУ в п. 24 ППВССУ № 5 від 30.03.13 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначив, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Тому в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити на підставі ст.. 559 ЦК України.

Outcome: dismissed