Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

24 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном зазначивши, що вона є тіткою [PERSON], яка в теперішній час перебуває у неї на вихованні. Батько дівічинки - [PERSON] на протязі десяти років являється інвалідом 2 групи, має високий ступінь втрати здоров*я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування, залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов*язків. Напротязі всього часу проживання дитини з нею, батько матеріально допомогав, навідував та знаходив взаємопорозуміння з дитиною. Мати [PERSON] - [PERSON] не працює, зловживала наркотичними засобами, вихованням дитини не займалась, була засуджена на зберігання та вживання наркотиків; є отримувачем пенсії по інвалідності 2 групи, яку витрачає на власні потреби, матеріально доньці не допомогає, аліменти не сплачує. Відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її шкільну освіту, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як на складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її духовних цінностей. [PERSON] не відвідує шкільний заклад, в якому навчається донька, своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного розвитку та перешкоджає повноцінному вихованню дитини без душевних травм, пов*язаних з її негативним способом життя. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном малолітної [PERSON]; стягнути з відповідачки аліменти у розмірі ? частини всіх відомих видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. В судовому засідання позивач підтримала заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини, зазначивши, що з серпня 2013 року малолітня [PERSON], тіткою якої вона являється, мешкає в її родині. Дівчинка сама попросилась мешкати з нею, оскільки відносини із матір*ю не склались через скандали, та зловживання останньою наркотичними засобами. На протязі всього часу проживання [PERSON] в її сім*ї, мати, яка отрмує пенсію та державну соціальну допомогу, тільки 2 рази надала на її прохання матеріальну допомогу дитині. Ніякої участі в житті доньки відповідачка не приймає, вихованням не займається, її проблемами не переймається. Іноді [PERSON] дзвонить, але [PERSON] відмовляється говорити із матір*ю та ходити до неї додому, пояснюючи тим, що їй це неприємно. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що після розірвання шлюбу з чоловіком, вона разом із дитиною пішла жити до своєї матері - [PERSON], а через деякий час стала мешкати в цивільному шлюбі із чоловіком за іншою адресою; доньку [PERSON] залишила у бабусі, яка займалась її вихованням та навчанням. Іноді вживала наркотичні засоби, але після її засудження Костянтинівським міськрайонним судом за ст.307 ч.2 КК України 18 липня 2012 року до позбавлення волі з іспитовим строком, перестала це робити і повернулась жити до [PERSON] Її донька [PERSON] з серпня 2013 року стала мешкати в родині тітки, оскільки остання заманила її комп*ютером. Спочатку донька попросилась один місяць пожити у тітки, проти чого вона не заперечувала, але потім залишилась та повертатись не бажає. У неї була домовленість із позивачкою по справі та колишнім чоловіком - [PERSON] про те, що вона буде матеріально допомогати дитині і кожного місяця надавати грошові кошти у сумі 280 гривень. Декілька разів вона сплатила узгоджену суму, а згодом перестала сплачувати, оскільки сама потребує дорогого лікування і має труднощі із пересуванням через хворобу. Позов в частині стягнення аліментів не визнала у зв*язку з нестачею коштів, оскільки виконує зобовязання за договорами кредиту. Зазначила, що іноді, коли донька приходить за місцем проживання бабусі - [PERSON], вона спілкується з нею, а також дзвонить по телефону. Третя особа - [PERSON] просив задовольнити позов і пояснив, що коли доньці [PERSON] виповнилось 9 місяців, вони перестали мешкати однією родиною із відповідачкою по справі, яка переїхала мешкати до своє матері - [PERSON] На протязі всього часу він надавав доньці матеріальну допомогу, регулярно спілкувався з нею, при цьому мати належної уваги дитині не приділяла, оскільки тривалий час жила окремо. В серпні 2013 року його донька [PERSON] пішла з дому, де проживала мати із бабою- [PERSON] і стала мешкати в родині позивачки по справі, пояснивши це тим, що не може жити з ними через постійні скандали. Представник Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради Костенко В.Г. та прокурор Дюміна О.В. просили позов задовольнити. Свідок [PERSON], яка є матір*ю відповідачки по справі, пояснила, що після того, як її донька - [PERSON] припинила мешкати із [PERSON], вона з донькою [PERSON] перешла мешкати до неї. Згодом стала мешкати в цивільному шлюбі із чоловіком, а [PERSON] залишилась мешкати в неї, оскільки мати не бачила необхідності забирати її із собою, при цьому вона особисто створила онуці всі необхідні умови для життя та навчання, займалась її вихованням, відвідувала батьківські збори. Батько [PERSON] - [PERSON] завжди підтримував зв*язок із дитиною, домомагав матеріально та продуктами. Згодом [PERSON] повернулась до них. В серпні 2013 року онука [PERSON] зібрала речі та пішла жити до тітки - [PERSON], як вони спочатку думали - тимчасово, тому заперечувати не стали. Приблизно три рази [PERSON] надавала грошові кошти [PERSON] на утримання дитини, а згодом припинила у зв*язку з їх нестачею. Свідок [PERSON], яка є матір*ю позивачки по справі та третьої особи - [PERSON], пояснила, що після того, як [PERSON] та [PERSON] перестали мешкати однією сім*єю, вихованням та утриманням [PERSON] займалась не мати, а бабуся - [PERSON] та їх родина. Коли дівчинка пішла в перший клас, [PERSON] стала співмешкати з чоловіком за іншою адресою, залишивши дитину на вихованні бабусі, при цьому сама дитині уваги не приділяла, вихованням її не займалась, не доглядала за нею. Після засудження [PERSON] повернулась жити до матері. В серпні 2013 року [PERSON] попросилась жити у тітки - [PERSON], пояснивши, що не хоче жити із матір*ю через сварки та скандали. Відповідачка проти проживання дитини у тітки не заперечувала, проте будь-якої участі у вихованні дитини в цей час не приймала, фактично не спілкувалась з нею як мати. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що їм відомо про те, що [PERSON] вживає наркотичні засоби. Такі висновки зроблені ними на підставі особистих спостережень за поведінкою відповідачки. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд з*ясував думку малолітньої [PERSON] з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON], опитавши її в судовому засіданні в присутності педагога [PERSON] При цьому, [PERSON] пояснила, що з власної волі мешкає в родині тітки - [PERSON], з якою в неї склались теплі, дружні стосунки. Мешкати з матір*ю не бажає через постійні скандали та сварки; спілкуватися з матір*ю неприємно, тому вона цього уникає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], прокурора Дюміної О.В., представника Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з*ясувавши думку малолітньої [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є матір*ю, а [PERSON] - батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] (а.с.25), яка є ученицею 6-А класу Костянтинівської загальноосвітньої школи № 3 (а.с.25). [PERSON] є здоровою, що підтверджується висновком про стан здоров*я, фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с.26), добре характеризується за місцем навчання (а.с.27). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2013 року (а.с.22) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і встановлено, що з січня 2004 року шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Як вбачається із інформації про родину, що підготована навчальним закладом (а.с.28), [PERSON] мешкає із рідною тіткою - [PERSON], яка створила для дитини необхідні житлово-побутові умови, приділяє належну увагу навчанню дівчинки, підтримує зв*язок із школою, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. [PERSON] працює медичною сестрою «ЛПУ міська лікарня № 5 м.Костянтинівка» (а.с.8), добре характеризується за місцем роботи (а.с.7), розмір її доходів за період часу з березня по серпень 2014 року становить 10246грн 32копійки, що підтверджується довідкою від 10 вересня 2014 року (а.с.9). [PERSON] розірвала шлюб із чоловіком - [PERSON], що підтверджується рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ві 08 листопада 2011 року (а.с.11), зареєстрована і мешкає в квартирі [ADDRESS] (а.с.14), де створені всі належні житлово-побутові умови для проживання дитини (а.с.16). [PERSON] станом на 18 вересня 2014 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває (а.с.44). Батько дитини - [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.14), пребуває на обліку в УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області як отримувач пенсії, розмір якої становить 1049 гривень, що підтверджується довідкою від 19 вересня 2014 року № 6774 (а.с.13). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 15 вересня 2014 року (а.с.15) [PERSON] має високий ступінь втрати здоров*я внаслідок тривалої хвороби, що причиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов*язків. Мати дитини - [PERSON] (а.с.17-18) є інвалідом 2 групи загального захворювання, непрацездатна у звичайних виробничих умовах (а.с.52). Відповідно до індивідуальної програми програми реабілітації № 1835 (а.с.56-57) має протипоказання до важкої фізичної праці. Згідно довідки від 08 вересня 2014 року № 6682 (а.с.23) [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності, розмір якої становить 1116 гривень 80коп. [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання, оскільки підтримує стосунки із особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, самоусунулась від виконання батьківських обов*язків (а.с.24). Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2012 року (а.с.60-62) [PERSON] засуджена за ч.2 ст.307, ст.69, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до висновку від 24 листопада 2014 року № 805/12 (а.с.63) Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON], оскільки вона протягом тривалого часу разом з дитиною не мешкає, вихованням та утриманням доньки не займається, не відвідує її, здоров*ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує її продуктами харчування, одягом та взуттям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради клопоче про призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок, зокрема, про доцільність позбавлення одного з батьків батьківських прав та про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність висновку Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 24 листопада 2014 року (а.с.63) як окремо, а також достатність і взаємний його зв'язок у сукупності з іншими доказами, суд приходить до переконання, що його складено без дотримання вимог п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини і він є необгрунтованим та немотивованим в частині висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. З*ясуваши думку дитини - [PERSON] з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON], суд дійшов висновку про те, що в даному випадку має місце відсутність взаємопорозуміння та духовного зв*язку між матір*ю та донькою, що не є безпідставною умовою позбавлення батьківських прав а даному випадку не втрачена можливість зберегти родинний зв*язок між дитиною та матір*ю. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] про вживання [PERSON], оскільки відповідно до довідки Міського наркологічного диспансеру від 26 листопада 2014 року № 30234 (а.с.58) [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров*я і морального виховання. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов*язків з виховання та утримання доньки - [PERSON], оскільки, мешкаючи окремо від дитини, не вжила заходів щодо її моральної та матеріальної підтримки, не забезпечила їй житлово-побутових умов, необхідних для проживання та навчання, на протязі тривалого часу не приділяє доньці належної уваги, не піклується про неї, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Однак, дослідивши докази по справі, суд дійшов переконання, що на належне виконання відповідачкою батьківськіх обов*язків в даному випадку впливає в тому числі і незадовільний стан її здоров*я. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов*язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси). Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов*язків та приймаючи до уваги вищевикладені обставини, в тому числі і причини, з яких відповідачка не виконує в повній мірі свої батьківські обов*язки, а саме стан здоров*я, інвалідність другої групи, ставлення [PERSON] до доньки, небайдужість до неї, її бажання приймати участь у її вихованні, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. В той же час суд вважає за необхідне здійснити захист малолітньої [PERSON] шляхом її відібрання від матері, яка негативно характерихується, засуджувалась за скоєння злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, без позбавлення останньої батьківських прав в порядку ст. 170 СК України та передачу дитини позивачці по справі - [PERSON], яку слід призначити її опікуном, оскільки батько дитини - [PERSON] має високий ступінь втрати здоров*я внаслідок тривалої хвороби, що причиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов*язків. Враховуючи, що малолітня [PERSON] передається [PERSON], суд на підставі ч.4 ст.170 СК України вирішує питання про стягнення з відповідача по справі аліментів на дитину в порядку ст. 182, ст. 184 СК України. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 вересня 2014 року.

Outcome: partial