Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 06.06.2016 року, мотивуючи тим, що 06.06.2016 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 11/18 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Коцюбинського, 13. 13.03.2016 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого все своє майно заповіла [PERSON] У встановлений законом строк позивач був позбавлений можливості в строк, передбачений законом, звернутися з заявою про прийняття спадщини, оскільки 02.06.2016 року по 09.12.2016 року перебував у закордонному відрядженні. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що не була подана заява про прийняття спадщини у встановлений законом строк та з поданих документів неможливо встановити факт постійного проживання разом із [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить 11/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Коцюбинського, 13 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.11.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2/4903. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І - ЖД № 457562 від 07.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 06.06.2016 року. Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 06.06.2016 року, саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 11/18 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Коцюбинського, 13. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту, посвідченого 30.03.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 525/02-14 від 20.12.2016, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у з вязку із тим, що не була подана заява про прийняття спадщини у встановлений законом строк та з поданих документів неможливо встановити факт постійного проживання разом із [PERSON]. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом було встановлено, що з 02.06.2016 року по 09.12.2016 року [PERSON] перебував у закордонному відрядженні на теплоході «Зеленодольськ», що підтверджено довідкою, наданою ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство». Враховуючи, що позивач в період з 02.06.2016 року по 09.12.2016 року перебував у закордонному відрядженні, у звязку з чим був позбавлений можливості у встановлений законом строк звернутися з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 06.06.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved