overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

26.08.2015 року позивач ТОВ Артемівськ-Енергія звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідачці по справі [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], підприємство ТОВ Артемівськ-Енергія регулярно надає послуги з постачання теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих їй послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.10.2011 р. по 01.03.2015 р., не погашає. Розмір заборгованості складає 7470,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю та розглянути справу в її відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає повністю на суму 7470,60 грн., а також не заперечує проти стягнення з неї суми сплаченого позивачем судового збору у сумі 243,60 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 20). ТОВ Артемівськ-Енергія дійсно надає їй послуги з теплопостачання за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги з постачання теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідачка дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані їй послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.10.2011 р. по 01.03.2015 р. у сумі 7470,60 грн. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 44289, відкритого на імя [PERSON] (а.с. 5-6). Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

26.08.2015 року позивач ТОВ Артемівськ-Енергія звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідачці по справі [PERSON]., яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], підприємство ТОВ Артемівськ-Енергія регулярно надає послуги з постачання теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих їй послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 15.10.2010 р. по 01.02.2015 р., не погашає. Розмір заборгованості складає 9122,64 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у розмірі 243, 60 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю, розглянути справу в її відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, вона у встановленому порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 18). ТОВ Артемівськ-Енергія дійсно надає їй послуги з теплопостачання за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги з постачання теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані їй послуги і має заборгованість, що виникла за період з 15.10.2010 р. по 01.02.2015 р. у сумі 9122,64 грн. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 15170, відкритого на імя [PERSON] (а.с.5-6). Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

26.08.2015 року представник позивача [PERSON] поштою звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення суми відшкодування за втрату бланків договорів цивільної відповідальності власників транспортних засобів в розмірі 38472 грн. 21 коп. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 26.11.2015 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що з 01.03.2013 року по 04.03.2014 року позивач перебувала на посаді спеціаліста із страхування Чернігівської міської агенції Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» і з нею 01.03.2013 року був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.9). Згідно наказу позивача №0014-Р-14 від 06.02.2014 року, відповідач був підданий дисциплінарному стягненню у вигляді «ДОГАНА» за те, що в жовтні 2013 року без достатніх правових підстав передала [PERSON] договір міжнародного страхування «Зелена картка» №UA022/10114161 (а.с.25-26). У відповідності до положень ст.ст.134, 233 ч.3 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли між працівником і підприємством відповідно до ст.135-1- цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Існуючий між сторонами спір повинен регулюватися у відповідності до положень КЗпП України, так як відповідач працював у позивача згідно трудового договору і умови трудового договору не можуть регламентуватися додатково іншими цивільно-правовими договорами. Судом, на підставі платіжного доручення №02265 від 05.05.2014 року, встановлений день заподіяння шкоди позивачу в розмірі 2434,95 євро (що в національній валюті становить 38472 грн 21 коп), яка настала по причині незаконної передачі матеріально-відповідальною особою договору міжнародного страхування «Зелена картка» №UA022/10114161 не уповноваженій особі [PERSON], а саме 05.05.2014 року (а.с.24). Так як позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушеного права 26.08.2015 року, тобто після спливу річного строку, передбаченого ст.233 ч.3 КЗпП України - у задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

26.08.2015 року Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. Вказавши в позовній заяві, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 р. №189, [PERSON], колишня дружина відповідача, мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» для дитини відповідного віку. На підставі наданих [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

26.08.2015 р. ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.2007 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого з 08.07.2009 р. є ПАТ «Універсал Банк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № BL1360, відповідно до якого ВАТ «Універсал Банк» надало відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 8500 доларів США з нарахуванням відсотків у розмірі 22,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.12.2017 р. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 8185,47 доларів США. В судове засідання 03.12.2015 р. представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсягу (а.с. 42). В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву, в якій визнала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 43). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності учасників судового розгляду. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25.12.2007 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого з 08.07.2009 р. є ПАТ «Універсал Банк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № BL1360, відповідно до якого ВАТ «Універсал Банк» надало відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 8500 доларів США з нарахуванням відсотків у розмірі 22,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.12.2017 р. (а.с. 6-11). Банк свої зобовязання виконав (а.с. 22). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 8185,47 доларів США, з яких: прострочена сума заборгованості по сумі кредиту - 8033,57 доларів США, заборгованість по відсоткам 151,90 доларів США (а.с. 19). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 42). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

26.08.2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 01.08.2009 р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дітей [INFO] та [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться поживати разом із нею. Протягом останніх кількох років між ними виникали сварки та суперечки з будь-якого приводу, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Спроби до примирення та збереження сімї результатів не дали. Вважає, що сімя розпалася остаточно і поновлення бути не може. Спору про поділ майна між ними не має. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, додала, що з 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство з відповідачем не ведуть. Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик його у судове засідання, яке призначалося на 09.09.2015 р. на 09-30 год., судова повістка про виклик у останнє судове засідання повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи умови ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом за згоди позивача проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.08.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 381, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 118228 (а.с. 4). Сторони мають дітей [INFO] та [INFO] (а.с. 5, 6). З 2014 подружжя спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

26.08.2015 р. ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2011 р. між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 1203/2257CLPS2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 5345,70 грн. з кінцевим терміном повернення 29.06.2012 р. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 3557,40 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про заочний розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсягу (а.с. 26). В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 29). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.08.2011 р. між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 1203/2257CLPS2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 5345,70 грн. з кінцевим терміном повернення 29.06.2012 р. (а.с. 7-7 об.). Банк свої зобовязання виконав. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 3557,40 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2099,70 грн., заборгованість за пенею 1457,70 грн. Докази на а.с. 10-15 доводять передачу позивачу права вимоги за кредитним договором з відповідачем. Тобто, відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України проведено заміну кредитора. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

26.08.2016 до Шполянського районного суду поштою надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 31.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №69. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Позов позивач мотивує тим, що відповідач постійно влаштовував скандали, інколи здійснював крадіжки. Спільне проживання є неможливим. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2010, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №69 (а.с.3). Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

26.08.2016 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 24.05.1997 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини не має, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 24.05.1997, про що в книзі реєстрації шлюбів 24.05.1997 зроблено відповідний актовий запис за № 520, що вбачається із свідоцтва про шлюб виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання розірвання шлюбу задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved