Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Позов обґрунтував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], а [INFO] року помер батько [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить вказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач є спадкоємцем за законом після померлих та прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства. Враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник відповідача позовні вимоги визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11) [PERSON] померла [INFO] року, а свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 03-07/218 від 01 червня 2016 року (а.с.45), будинковолодіння в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилось до суспільної групи дворів колгоспного типу. В ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - помер, [PERSON] - померла та позивач [PERSON] Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2013 року (а.с.7) встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, доводилася матір'ю позивачу. А, рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року (а.с.9) встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, є рідним батьком позивача. Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.40-43) спадкова справа до майна померлих [PERSON] та [PERSON] відкрита за заявою позивача. В свою чергу, довідкою Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 04 березня 2016 року (а.с.19) підтверджується, що право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано. Згідно з технічним паспортом на будинок [ADDRESS] (а.с.16-18), дане будинковолодіння збудоване у 1964-1989 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 183 913 гривень. Позивач не може оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 13 травня 2016 року № 1448 (а.с.15). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. На підставі статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих матері та батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved