overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

25.06.2014 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. При винесенні вказаного рішення не було вирішено питання щодо судових витрат. Не погодившись з рішенням, представником позивача було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2014 року цивільну справу було повернуто до Покровського районного суду Дніпропетровської області для ухвалення додаткового рішення по справі. Питання щодо винесення додаткового рішення розглянуто згідно ч.3 ст.220 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача. [PERSON] надіслала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, проти винесення додаткового рішення не заперечує. [PERSON] причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1275,00 грн., відповідно до квитанції N N18J831045 від 20.01.2014 року (а.с.1). Оскільки позов було задоволено частково, а судовий збір позивачкою було сплачено при подачі позову, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 64,00 грн., а саме розраховується як: загальна сума задоволених позовних вимог позивачки складає 6400 грн. (6400 : 100 х 1%) = 64,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

25.06.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебуває у шлюбі з відповідачем, мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживає з дітьми окремо від відповідача, який не надає коштів на їх утримання., хоча має дохід, займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має. Оскільки відповідач з 01.04.2013 року ухиляється від обов'язку утримувати дітей, то просила стягнути з нього аліменти на їх утримання в сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 01.04.2013 року. Від сторін у справі містяться заяви про розгляд справи у їх відсутність., згідно яких позивач повністю підтримує позов, відповідач - визнає. . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вбачається висновок про доведеність обгрунтованості позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

25.06.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 500 грн. на кожну дитину з кожного. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі добровільно не надають матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивачка просить стягнути з відповідачів аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

25.06.2015 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають п'ятеро дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. До лютого 2013 р. проживали з відповідачем разом, а 23.12.2014 р. шлюб було розірвано. Вона працює на залізниці, отримує заробітну плату і щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1391,81 грн.. Відповідач також працює і отримує доходи, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що в теперішній час працює електрозварювальником у відокремелнеому структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» ДП «Придніпровська залізниця», отримує заробітну плату, аліменти на утримання дітей не сплачує. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 786, [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 872, [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 925, [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 18, [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 73, батьками яких у свідоцтвах про їх народження записані сторони (а.с. 4-8). Батько утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не виконує, не надав суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів, або перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, батька, який працює, отримує доходи, за станом здоров'я може надавати таку допомогу (а.с. 9-12). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179-182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення [PERSON] померлим, в якій вказав, що останній з дитинства страждав на психічні розлади здоровя, перебував на обліку у лікаря-психіатра, був інвалідом ІІ групи інвалідності з дитинства. У вересні 1995 року [PERSON] в черговий раз пішов із дому у невідомому напрямку. З того часу будь яких відомостей про нього немає. Розшукові заходи, що проводилися з 1995 року не дали позитивних результатів, місцезнаходження [PERSON] не встановлено. В судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримала. Представник заінтересованої особи, Хорошівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, вимоги [PERSON] визнав. Заслухавши пояснення представника заявника, ознайомившись із письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт відсутності [PERSON] за останнім місцем проживання з 1995 року, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, із пояснень представника заявника, свідків, довідки Хорошівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області 3№145,146 від 18.06.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживав в [INFO]. З 1995 року на вказаною адресою не проживає, його місце перебування невідоме. Розшукові заходи, що проводяться із 1995 року не дали позитивних результатів, місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Із довідки РВ УМВС України в Хмельницькій області № 1/3924 від 08.07.2015 року вбачається, що з 30.09.1995 року [PERSON] [INFO] розшукується як безвісно відсутній і будь якими відомостями про його місце знаходження Білогірський РВ УМС України відділ не володіє. Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Враховуючи, що за місцем останнього проживання [PERSON] з вересня 1995 року відсутні відомості про місце його перебування, тобто більш ніж протягом трьох років, суд вважає за можливе оголосити його померлим. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх доходів. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Тернівського районного суду від 02.04.2007 року з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернівського районного суду від 28.07.2014 року з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO]. А тому, вважає, що у судовому порядку необхідно змінити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина Ярослава, [INFO], з 1/4 до 1/6 частки його доходів. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2007 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8). Також встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітної плати, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7), у звязку з чим, у позивача змінився матеріальний стан. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, а тому, слід зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2007 року, яким стягується з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки Катерини, [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання не бажає. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дочки Катерини, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача, крім того відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на її утримання до досягнення дочкою Катериною, [INFO] - 3-х років, тобто до 24.07.2017 року. На підставі ст. 84, 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

25.06.2015 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.09.2002 року Петровським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, актовий запис № 54, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились у червні 2013 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2002 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини подружжя припинились у червні 2013 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

25.06.2015 року, а уточнивши вимоги 25.09.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між мною та [PERSON] [INFO], що зареєстрований 17 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 981. Неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити проживати зі мною за адресою: [ADDRESS]» Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 14.03.2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Не погодившись з позовом, [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та просить: -«Задовольнити зустрічний позов [PERSON] та встановити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матір»ю до досягнення дітьми повноліття.»(а.с.94-97) В судове засідання сторони не з'явилися. Від [PERSON] надійшла заява, в якій він позов підтримав частково, лише в частині розірвання шлюбу, при цьому вимогу [PERSON] просить вирішити на розсуд суду, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати за його позовом, просить покласти на нього.(а.с.217) [PERSON] також надала суду заяву, в якій вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, а також підтримала свою вимогу про встановлення місце проживання дітей з нею, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати за її позовом, просить покласти на неї.(а.с.218) Інші учасники, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

25.06.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з вересня 2014 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

25.06.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25470,24 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №004-26513-300811 від 30.08.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 30.08.2011 року становить 25470,24 грн. та складається з наступних сум: 13247,15 грн. - тіло кредиту; 3929,41 грн. - прострочене тіло кредиту; 8293,68 грн. - заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.3, 4. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 25470,24 грн., яка складається з наступних сум: 13247,15 грн. - тіло кредиту; 3929,41 грн. - прострочене тіло кредиту; 8293,68 грн. - заборгованість за відсотками, - а.с.6. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25470,24 грн. Також, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», при задоволенні даного позову слід стягнути з [PERSON] на користь держави 1218 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved