overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

25.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 08 червня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 120. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

25.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON]. Спільне життя не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки. З жовтня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 29 серпня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 301. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання відповідача надавати докази, зокрема, з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

25.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею і спору про це немає. Шлюбні відносини фактично припинились через те, що чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не дбав про взаємоповагу один до одного. Тривалий час вони не можуть знайти спільну мову з питань сімейного життя, у зв'язку з чим не ведуть спільне господарство, живуть окремо. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, по дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 28 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 27. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, спору про його місце проживання не виникає. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначила позивач, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу, спільне господарство не ведеться і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень обставинам, зазначеним у позові, не надав. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». У позовній заяві вона просила при ухваленні рішення залишити їй шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

25.10.2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення фактичних шлюбних відносин з січня 2017 року внаслідок відсутності між ними, як подружжям, почуття любові, взаєморозуміння та поваги. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання сина позивач сплачує добровільно, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». У підготовче судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце проведення підготовчого судового засідання, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17.10.2014 року зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Октябрської сільської ради Волноваського району складено відповідний актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Суд приймає до уваги, що питання про стягнення аліментів на утримання дитини вирішене, а про наявність спору про поділ спільного майна подружжя сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаєморозуміння, любов та повагу один одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

25.10.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в обґрунтування якого вказала, що 14.06.2013 року позивачці та її чоловіку [PERSON] управлінням житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області було видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS]. Після отримання вказаного свідоцтва, позивачка разом з третьою особою звернулися до Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області для реєстрації права власності на зазначену квартиру по 1/2 частці на кожного. 09.10.2013 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 6557365 від 09.10.2013 року, 12:05:14, був відкритий розділ на дану квартиру та присвоєно їй реєстраційний номер 175561048104, та зареєстроване право власності на 1/2 частину квартири, що належить чоловіку позивачки [PERSON] Для реєстрації права власності на 1/2 частину квартири, що належить позивачці, необхідно було внести інформацію до цього ж розділу та за тим же реєстраційним номером обєкту нерухомого майна. Проте, така реєстрація не була проведена. Натомість, 29.10.2013 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 7329592 від 29.10.2013 року, 12:38:39, був відкритий ще один розділ на дану квартиру та цій же квартирі присвоєно інший реєстраційний номер 195765448104, та зареєстроване право власності на 1/2 частину квартири за позивачкою. На даний час позивачка та третя особа вирішили подарувати зазначену квартиру своїй онучці, але не мають такої можливості, оскільки одному й тому самому обєкту нерухомого майна присвоєні два різні реєстраційні номери, що є помилковим. Для виправлення даної помилки, позивачка звернулася до Первомайської міської ради Миколаївської області, проте отримала відповідь, що скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється виключно в судовому порядку. Факт подвійної реєстрації права власності на квартиру підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексними номерами 11786070 від 29.10.2013 року та 10518362 від 09.10.2013 року. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

25.10.2019 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В направленому\~на адресу\~суду позові\~позивачка зазначила,\~що вона\~є власницею\~квартири [ADDRESS] .\~В квартирі\~значиться зареєстрованим,\~але \~фактично більше\~року не\~проживає її\~зять [PERSON] .\~Відповідач не\~є співвласником\~квартири,\~його речей\~в квартирі\~немає, витрат на утримання квартири він не несе. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , оскільки реєстрація відповідача створює для неї певні незручності в користуванні власністю, позбавляє її можливості розпорядитися своєю власністю, отримати субсидію, призводить до того, що вона несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. А судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву, з якої вбачається, що позов нею підтримується, а справу вона просить розглянути у її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час розгляду справи за місцем реєстрації, за місцем фактичного проживання та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не направив. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1991 року належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до довідок голови будинкового комітету в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованим, але фактично не проживає з 2017 року [PERSON] (а.с. 10,34). Згідно з положенням ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на ту обставину, що судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше року, його слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

25.10.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 3). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без її участі в підготовчому засіданні (а.с. 20). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.2015 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №625 (а.с.11). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини більше року тому з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

25.10.2019 заявник звернулася до суду із заявою у якій просила встановити факт належності їй договору міни квартир №1-2975 посвідченого державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Радченко С.Ф., 18.08.1997 року, зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.10.1997 року за реєстровим номером № 16655, за яким [PERSON] набула право власності на 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 1997 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уклали договір міни квартир, який був посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Радченко С.Ф. 18 серпня 1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-2975, зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 20 жовтня 1997 року за реєстровим № 16655, про що записано в реєстрову книгу № 163. Предметом даного договору була квартира [ADDRESS] (а.с.5). В вищевказаному договорі міни квартир допущена помилка і неправильно зазначено прізвище заявника, а саме по тексту договору прізвище « [PERSON] », в договорі в графі «Підписи» стоїть підпис « [PERSON] » за паспортом прізвище « [PERSON] ». 06.03.1994 року заявник уклала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » . В 1996 року заявник отримала паспорт зі зміненим прізвищем. При укладенні договору міни квартир нотаріус помилково вказав в договорі дошлюбне прізвище заявника [PERSON] . В зв`язку з допущеною помилкою в договорі міни квартир заявник не може реалізувати своє право власності на нерухоме майно. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

25.10.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.02.2018 між ними укладено шлюб. Відповідач змінив прізвище на « [PERSON] ». З часом спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, обов`язки подружжя. Шлюбні відносини припинені з кінця 2018 року. Спільне господарство не ведеться. З весни 2019 року відповідач почав чинити акти насильства. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 12.02.2018 у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №257. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved