Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

24 грудня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. У позовній заяві позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між нею та відповідачем не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, відповідач має задовільний стан здоров`я, займається підприємницькою діяльністю, не має на утриманні інших дітей. 05 травня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -протягом всього часу окремого проживання він за домовленістю з позивачем надсилав їй на картковий рахунок кошти на поточні потреби дитини, її навчання та розвиток, значно частіше ніж раз на місяць, щойно з`являлась така фінансова можливість, -він дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець, але с січня 2016 року фактично не здійснює підприємницьку діяльність і не отримує доходу, -позивачем не доведено, що він має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначений законом мінімальний розмір. Тому відповідач вважає за можливе стягнення з нього аліментів лише у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить баланс між інтересами дитини, її матері та правами і інтересами відповідача, ситуацією, що склалася в його житті та була зумовлена об`єктивними і незалежними від нього обставинами. 29 травня 2020 року від позивача [PERSON] надійшло заперечення на відзив в електронному вигляді без електронного цифрового підпису. У цьому запереченні позовні вимоги збільшені, а саме позивач просить додатково стягнути з відповідача аліменти за минулий час (три роки). Відповідно до положень статті 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі подання такої заяви до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таких доказів суду не подано, крім того, заперечення на відзив, в якому містяться збільшені позовні вимоги, не підписано позивачем. Тому суд не приймає до розгляду зазначену заяву. З матеріалів справи видно, що 25 січня 2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). Як зазначає позивач у позовній заяві, дитина проживає з нею у м.Донецьку. Відповідач проживає окремо від дитини, інших осіб на утриманні не має. Доказів протилежного суду не надано. Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Зі змісту позовної заяви та відзиву на позов видно, що між батьками дитини не досягнуто домовленості щодо її утримання. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину відповідно до ст.189 Сімейного кодексу України не укладався. Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки дитина проживає з нею. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у твердій грошовій сумі - 3000 грн щомісячно. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суду не надано жодних відомостей про розмір отримуваного відповідачем доходу. Сам відповідач зазначає, що він є фізичною особою - підприємцем, але фактично з 2016 року не здійснює підприємницької діяльності і не отримує доходу. У відзиві на позов відповідач не вказує на наявність у нього хвороби або інших осіб на утриманні, окрім дочки [PERSON] . Тому суд приходить до висновку, що відповідач має задовільний стан здоров`я та можливість докласти зусиль для працевлаштування з метою належного виконання обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, вік дитини, який станом на час розгляду справи складає 5 років, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial