Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

25 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі договору від 20 лютого 2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 серпня 2015 року у нього утворилася заборгованість в сумі 16 160 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 2 447 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 9 786 грн. 67 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 680 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 745 грн. 72 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився. Згідно з поштовим повідомленням, останній за місцем реєстрації відсутній. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що він належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 28). Статтею 224 ЦПК України визначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що на підставі заяви від 20 лютого 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту в сумі 500 грн., з базовою процентною ставкою 30% із розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитися як шляхом внесення коштів на карту, так і шляхом списання коштів з дебетної карти. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, та погодився, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг (а. с. 6). Згідно з п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві та в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. За змістом п. п. 6.5, 6.6, 6.7 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. п. 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 Правил користування платіжною картою погашення кредиту поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому чи безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення за кредитом за платіжними картками із встановленим мінімальним обовязковим платежем наведений в памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості за кредитом. Строк погашення п кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обовязкового платежу, здійснюється у наступному порядку: - строк погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно за попередній місяць; - строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). За користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році (а. с. 7-12). З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що станом на 31 серпня 2015 року залишок заборгованості за кредитом у [PERSON] становить 16 160 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 2 447 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 9 786 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 680 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи 1 245 грн. 72 коп. (а. с. 4-5). Розмір заборгованості за кредитним договором від 20 лютого 2009 року підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 20 лютого 2009 року, що утворилась станом на 31 серпня 2015 року, у розмірі 16 160 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 2 447 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 9 786 грн. 67 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 680 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 745 грн. 72 коп. штраф (процентна складова). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1 218 грн. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 17 378 грн. 02 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved