Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

24 січня 2020 року до суду надійшов вказаний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказував, що шлюб з відповідачем було взято 23 травня 1981 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені в серпні 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Ухвалою судді від 24 лютого 2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, на розірванні шлюбу наполягав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 23 травня 1981 року, який зареєстрований у Кокорівській посилковій раді Суземського району Брянської області, актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не погодилися. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] - [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved