Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

24.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської ради про визнання про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька 03.03.2015 року [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник позивача позовні заперечувала проти задоволення позову, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі Одеської області належав [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1978 року за реєстровим №2-1138. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №281433, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області 22.11.2011 року, [PERSON] померла 21.11.2011 року. 05.10.2011 року [PERSON] залишила заповіт, зареєстрований за №4366, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося [PERSON] Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений законом [PERSON] не звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а також на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем. Таким чином, спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з будинкової книги [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. 22.02.2013 року [PERSON] залишив заповіт, зареєстрований за №452, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №409790 від 04.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 03.03.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами №16 по вул.Шевченка в м.Ізмаїлі Одеської області. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою після смерті [PERSON] Письмовою відповіддю [PERSON] державної нотаріальної контори за №444/02-14 від 09.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved