Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

26 лютого 2005 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входила, зокрема, земельна ділянка площею 6,0398 гектара, яка перебувала у колективній власності ПАТ (САТ) «Вищеольчедаївське» с. Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину прийняв чоловік спадкодавця [PERSON], але не оформив належним чином спадкові права на землю. 15 жовтня 2005 року [PERSON] помер. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, успадкована від дружини земельна ділянка. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину, оскільки своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON] та [PERSON]. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила справу слухати у її відсутності ( позовна заява, зворот а.с. 3). Представник відповідача Обухівської сільської ради - у судове засідання не зявився, 24 вересня 2015 року подав суду заяву, у якій просив провести розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і заявив, що він має право на 1/3 частину спадкового майна. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Як визначено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 26 лютого 2005 року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 6). До складу спадщини після її смерті, згідно витягу із рішення 14 сесії 4 скликання Обухівської сільської ради про затвердження списків акціонерів САТ «Вищеольчедаївське» на отримання земельної частки (паю) від 21 січня 2005 року (а.с. 15), довідки директора ПАТ «Вищеольчедаївське» № 1015 від 27 квітня 2015 року (а.с. 16), витягу з технічної документації щодо приватизації земельних ділянок та складання документів, що посвідчують право власності САТ «Вищеольчедаївське» с. Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області № 19-28-0.2-2903/2-15 від 19 травня 2015 року (а.с. 18), довідки Обухівської сільської ради № 635 від 23 квітня 2015 року (а.с. 14) входить земельна ділянка площею 6,0398 гектара, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради. Із довідки відділу Держземагенства у Мурованокуриловецькому районі № 19-28-0.2-2553/2-15 від 23 квітня 2015 року (а.с. 17) слідує, що [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Обухівської сільської ради не виготовлявся та не видавався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] (посвідка про укладення шлюбу (а.с. 8)), оскільки спільно проживав із померлою на час відкриття спадщини (а.с. 10, 36). Такі обставини стверджуються і матеріалами спадкової справи № 103/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 35-38), яка була оглянута в судовому засіданні. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (з дня смерті спадкодавця) (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], йому з 26 лютого 2005 року належить земельна ділянка № 281 площею 6,0398 га, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. 15 жовтня 2005 року в с. Лісове Барського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 5). Вище наведеним, а також довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 1022 від 10 серпня 2015 року (а.с. 10) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить, в тому числі, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0398 га, яка розташована на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своє смерті [PERSON] залишив заповіт, вчинений 06 червня 2005 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Обухівської сільської ради, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] (а.с. 9). Із оглянутої в судовому засідання спадкової справи № 335/2005 до майна померлого 15 жовтня 2005 року [PERSON] (а.с. 30-34) слідує, що спадкоємець за заповітом [PERSON] вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги [PERSON] та [PERSON], також вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Однак, як слідує із положень ст. 1223 ЦК України, чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті. Заповітом (а.с. 9), свідоцтвами про смерть (а.с. 5, 6), посвідкою про народження (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради №1020 від 10 серпня 2015 року (а.с 11), заявою про прийняття спадщини (а.с. 12) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину. З постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області № 523 від 01 вересня 2015 року (а.с. 19) слідує, що позивач не може іншим чином окрім, як через суд захистити свої права спадкоємця. Враховуючи, вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved