Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

25.03.2015 року публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР», банк) звернулося до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25.02.2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.81116.003, відповідно до умов якого ПАТ «ВБР» зобов'язується протягом шістдесяти днів з момент укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.) на рахунок [NUMBER], відкритий на підставі приєднання позичальника [PERSON] до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - триста шістдесят днів, місяць - рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25 числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. В рамках кредитного договору банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції та поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3 та п. 2.5, які встановлені кредитним договором. Кредит надавався на підставі анкети - договору позичальника з лімітом, зазначеним в п. 2.2 на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком у період обслуговування кредитного договору (п. 3.4). Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши 25.02.2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок [NUMBER], відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 5.2 кредитного договору). Відповідач порушила умови кредитного договору і станом на 09.02.2015 року має заборгованість в сумі 7553,06 грн., яка складається з: · поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 3183,89 грн.; · простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 2689,83 грн.; · поточної заборгованості за процентами в сумі 150,89 грн.; · простроченої заборгованості за процентами в сумі 1140,66 грн.; · суми пені в розмірі 387,79 грн. Через наявність простроченої заборгованості 26.02.2015 року банк направив на адресу відповідача вимогу до сплати, однак, станом на дату звернення до суду з даним позовом борг відповідачем погашений не був. Оскільки відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує, посилаючись на норми ст. ст. 212, 526, 530, 611, 651 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.81116.003 від 25.02.2013 року в розмірі 7553,06 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, та від позивача до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі представника ПАТ «ВБР», позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 25.02.2013 року між позивачем ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCUI.81116.003, відповідно до якого: «…п. 2.2. Банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити Кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.), шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг; п. 2.3. Банк нараховує відсотки в розмірі 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду; п. 2.4. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - триста шістдесят днів, місяць - рівний календарній кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається; п. 2.5. Щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості, підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою; п. 2.8. У рамках даного Кредиту Банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці; п. 2.9. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001 % річних. При непогашенні заборгованості за Кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно п. 2.3 та 2.5, які встановлені цим кредитним договором; п. 3.4. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком у період обслуговування кредитного договору; пп. 5.2.2 п. 5.2. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість в поряду і строки, зазначені в Кредитному договорі; пп. пп. 6.5.2-6.5.5 п. 6.5. Строк дії кредиту 30 днів, при несплаті основної суми кредиту та процентів за користування кредитом по закінченню строку дії кредиту, заборгованість вважається простроченою. Відсотки за користування короткостроковим кредитом встановлюються у вигляді фіксованої відсоткової ставки, яка розраховується як за діючим Кредитом, у розмірі 36 % річних. За порушення строків погашення заборгованості за користування короткостроковим кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При розрахунку приймаються: рік - 360 днів, місяць - рівний календарний кількості днів. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику пеню 0,5 % від суми простроченої заборгованості». (а. с. 6-9) 26.02.2015 року за вих. № 3909 ПАТ «ВБР» направив на адресу [PERSON] вимогу сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 7576,56 грн., яка утворилась станом на 13.02.2015 року. (а. с. 10) Станом на 09.02.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 7553,06 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 3183,89 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 2689,83 грн.; поточної заборгованості за процентами в сумі 150,89 грн.; простроченої заборгованості за процентами в сумі 1140,66 грн.; суми пені в розмірі 387,79 грн. (а. с. 2-5) Відповідно до заперечень відповідача [PERSON] від 13.05.2015 року, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. У відповідності до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/ або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Місто Слов'янськ входить до переліку таких населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року за № 1053-р. Розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження КМУ від 30.11.2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція», але ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, якою визнано нечинним розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р». [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]. Оскільки на території, на якій відповідач проживає, тривалий час не працювали підприємства, банківські установи, мешканцям цих населених пунктів не видавалася заробітна плата тощо, [PERSON] була позбавлена можливості належним чином виконувати будь-які грошові зобов'язання. Відповідач звертає увагу суду на той факт, що з часу отримання повідомлення від банку про наявність боргу та по теперішній час нею було сплачено в погашення кредиту суму 4500,00 грн. Із суми заборгованості в розмірі 7553,06 грн. борг по тілу кредиту становить 3183,89 грн., всі інше це фактично є штрафні санкції, котрі банк не мав права нараховувати у зв'язку з вищевикладеним. За період з лютого 2015 року по травень 2015 року відповідачем було сплачено у погашення кредиту сума 4500,00 грн. Таким чином, сума боргу по тілу кредиту відповідачем сплачена в повному обсязі, а також частково сплачено штрафні санкції в сумі 1316,11 грн., які [PERSON] взагалі могла і не сплачувати, зважаючи на ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Окрім того, відповідач зазначає, що в розрахунку заборгованості не зазначено жодної сплати на погашення кредиту, хоча такі мали місце, а саме - банк списував щомісячні платежі із зарплатної картки, крім того, відповідачем було сплачено в серпні 2014 року 1000 грн., оплата якої відсутня в розрахунку боргу. Відповідач зазначає, що основна сума боргу, яка є тілом кредиту станом на 12.05.2015 року, нею сплачена в повному обсязі, а нарахування прострочень на тіло кредиту не відповідає вимогам вищевказаного законодавства. (а. с. 30-31) Відповідно до квитанції № 730201 від 19.08.2014 року, відповідачем [PERSON] було сплачено на рахунок [NUMBER] суму 1000,00 грн. (а. с. 33) Відповідно до квитанції № 829354 від 26.03.2015 року, відповідачем [PERSON] було сплачено на рахунок [NUMBER] суму 2000,00 грн. (а. с. 33) Відповідно до квитанції № 836935 від 12.05.2015 року, відповідачем [PERSON] було сплачено на рахунок [NUMBER] суму 2500,00 грн. (а. с. 32) Також 27.05.2015 року на адресу суду від відповідача надійшла квитанція № 839201 від 26.05.2015 року, з якої вбачається, що 26.05.2015 року відповідачем [PERSON] на рахунок [NUMBER] було сплачено суму 1700,00 грн. (а. с. 45) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення часини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», м. Слов'янськ відноситься до таких населених пунктів, де здійснювалася антитерористична операція. Зупинення дії даного розпорядження, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 року «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р», визнано нечинним постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року залишено без змін, тобто на теперішній час розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» не втратило своєї чинності та продовжує діяти. Як вбачається з копії паспорту відповідача [PERSON] серії [NUMBER], виданого Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області 04.10.2001 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача - [ADDRESS]. (а. с. 11) З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що пеня за кредитним договором № ICKGMCUI.81116.003 від 25.02.2013 року на суму 385,28 грн., нарахована після 14 квітня 2014 року, була нарахована неправомірно, оскільки її нарахування суперечить вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а отже стягненню з відповідача не підлягає. Що стосується заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, без врахування неправомірно нарахованої пені на суму 385,28 грн., в розмірі 7167,78 грн. суд приходить до наступного. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, яка утворилась станом на 09.02.2015 року (а. с. 2-5), вбачається, що жодних сум погашення кредиту, внесених відповідачем [PERSON] на рахунок банку, ПАТ «ВБР» враховано не було, хоча відповідно до наданої відповідачем квитанції № 730201, 19.08.2014 року відповідачем на рахунок [NUMBER] було перераховано суму в розмірі 1000,00 грн., зарахування якої в наданому розрахунку заборгованості позивачем відображено не було. Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З наданих відповідачем суду квитанцій вбачається, що, окрім суми в розмірі 1000,00 грн., яка була перерахована відповідачем на користь позивача 19.08.2014 року, однак, в розрахунку заборгованості позивачем не відобразилась, за період з 26.03.2015 року по 26.05.2015 року відповідачем було також сплачено на рахунок позивача суми в розмірі 2000,00 грн., 2500,00 грн. та 1700,00 грн., а всього сплачено суму в розмірі 7200,00 грн., тобто на 32,22 грн. більше наявної суми заборгованості за кредитом в розмірі 7167,78 грн. Враховуючи вищевикладене, з огляду на той факт, що на теперішній час правомірно нарахована заборгованість за кредитом відповідачем сплачена, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. На підставі ч. 4 ст. 88 ЦПК України, п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed