Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

26.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Чемужівка, вул. Курдяєва, буд. 22. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником будинку № 22, розташованого по вул. Курдяєва № 22 в с. Чемужівка, Зміївського району Харківської області, в якому на протязі останніх півтора роки відповідач [PERSON] не проживає. У зв'язку із реєстрацією відповідача позивач [PERSON] несе витрати на комунальні послуги, крім того, реєстрація відповідача ускладнює оформленню субсидії. Наявність реєстрації [PERSON] у будинку, порушує право приватної власності позивача та перешкоджає вільно розпоряджатись, володіти та користуватись житлом. Учасники справи в судове засідання не зявились. Позивач у поданій заяві підтримала позов та просила ухвалити заочне рішення. Розгляд справи просила провести без її участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2018 року було постановлено про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов до наступного висновку. Відповідно до копії договору купівлі-продажу №Н7-1444 від 27.12.1997 року, позивач придбала у власність житловий будинок № 22, розташований по вул. Курдяєва в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області. (а.с. 9) Відповідно до копії договору купівлі-продажу №НВ 0401230 від 03.02.1998 року, позивач придбала у власність земельну ділянку площею 0,19 га, що розташована по вул. Курдяєва, № 22 в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області. (а.с. 10) [PERSON] технічного паспорту на житловий будинок № 22, розташований по вул. Курдяєва в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області підтверджується, що позивач [PERSON] в цілому є власником вищевказаного житлового будинку. (а.с. 11- 13) З копії довідки про склад сім'ї, виданої Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області 20.09.2018 року за № 2690 вбачається, що за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Чемужівка, вул. Курдяєва, № 22 зареєстрований [PERSON], [INFO], який є сином позивача. (а.с. 16) [PERSON] про факт не проживання особи від 24.09.2018 року, який складений депутатом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] в присутності свідків: [PERSON], [PERSON] підтверджується, що в будинку № 22 по вул. Курдяєва в с. Чемужівка Зміївського району Харківської області зареєстрований відповідач [PERSON], однак з березня 2017 року [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає. Перешкод у користуванні будинком [PERSON] не чиниться. Родинних стосунків [PERSON] із матірю не підтримує, місце фактичного проживання [PERSON] не відоме. (а.с. 14) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, [PERSON], як власник, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.\~\~\~\~ Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивач, як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~\~ Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 402 ЦК України, члени сім'ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове\~приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач з березня 2017 року не проживає без поважної причини за місцем своєї реєстрації, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим приміщенням (житловим будинком). Крім того, реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у володінні, розпорядженні власністю, та створює складнощі в оформленні субсидії. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.\~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved