overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2005 року по 19 листопада 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 30 серпня 1986 року Луцьким міським відділом ЗАСГу було зареєстровано шлюб позивача і відповідача та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми, та [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позов визнає і не заперечує щодо його задоволення. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 1986 року, який був зареєстрований 30 серпня 1986 року Луцьким міським відділом ЗАСГу Волинської області, актовий запис № 1036, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ №389564 від 30 серпня 1986 року (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми, та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сімї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, з початку 2015 року проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 7) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з червня 2005 року, який розірвано 31 серпня 2011 року. Від спільного життя 12 жовтня 2005 року у них народилася донька [PERSON], яка на теперішній час проживає з нею. Відповідач працездатний, працює, але добровільно не надає допомогу дитині. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини, щомісячно і до повноліття дитини. У судове засіданні сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і проти їх задоволення не заперечує та бажає надавати допомогу донці. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року, який розірвано 31 серпня 2011 року. (а.с.4). Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. (а.с3). Яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.2) Відповідач працездатний, працює і згодний надавати матеріальну допомогу донці. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великоберезнянської сільської ради, в якому вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Інших спадкоємців після її смерті нема. Пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, тому що вважала, що вона прийняла спадщину фактично. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В суд представник позивачки [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи позову підтримує. Сільський голова Н.Дончук у письмовій заяві просить справу слухати без їх участі, позов визнає. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельний пай. Позивачка не відмовлялась від прийняття спадщини. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження та про шлюб та паспортом позивачки. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки [PERSON] прийняла фактично спадщину після смерті спадкодавця, не подавала заяву про відмову від прийняття спадщини. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [PERSON] є її з відповідачем донькою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку із чим [PERSON] звернулася з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою позивачки та відповідача. На час розгляду справи дитина проживає з матірю. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6), довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 19 листопада 2011 року, мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають постійні сварки. Від шлюбу дітей не мають. але відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду телеграму, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо та припинили шлюбні відносини з березня місяця 2014 року. Причиною цього є те, що вони не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

25 червня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення по цивільній справі №219/2812/2015-ц, яким позов [PERSON] до [PERSON] охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м.Горлівки» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. 01 липня 2015 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення згідно п.п.1,3 ч.1 ст.220 ЦПК України, а саме допустити негайне виконання рішення, а також стягнути компенсацію за невикористану відпустку в сумі 801,58 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] про час та місце розгляду заяви щодо ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися. Відповідачі [PERSON] охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, Комунальна лікувально-профілактичної установа «Міський наркологічний диспансер м.Горлівки» про час та місце розгляду заяви щодо ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, не забезпечили участі свого представника в судовому засіданні. Згідно ч.3\~ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Згідно п.3 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення,\~\~може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України. Згідно п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно п.1 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення,\~\~може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи те, що стосовно позовної вимоги, щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку в розмірі 801,58 грн. сторони подавали докази і давали пояснення, а також те, що згідно ст.367 у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати суд допускає негайне виконання рішення, суд вважає за необхідне\~\~ухвалити додаткове рішення. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

25 червня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 04 лютого 2011 року , а в подальшому 07 лютого 2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 18000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 34937,42 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 04 лютого 2011 року , а в подальшому 07 лютого 2013 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код 221523049, пенсіонерка) отримав кредит у сумі 18\~000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 20 травня 2015 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 18549,01 грн. ; -заборгованість по процентам за користування кредитом 13399,74 грн. ; -заборгованість за пенею та комісією 848,79 грн.; -штраф ( фіксована частина) 500 грн.; -штраф ( процентна складова) - 1639,88 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 34937,42 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 349,37 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved