Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

26 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилається на те, що відповідно до кредитного договору № ODXRRC02250105 від 29 травня 2008 року, який був укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ЗАТ КБ «ПриватБанк змінило назву на ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав і обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] останньому було видано кредит у розмірі 11110 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 29 травня 2011 року. Відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту порушені. Станом на 19 лютого 2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 148217 грн. 93 коп., та складається з наступного: 8966 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом, 851 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2065 грн. 37 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 136333 грн. 95 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 14 березня 2012 року, згідно якого з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 42570 грн. 03 коп., з яких (8966 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом, 851 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2065 грн. 37 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 28182 грн. 72 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором), різниця до стягнення становить 105647 грн. 90 коп. Проте, на даний час позивач виявляє бажання стягнути лише частину заборгованості, а саме: 90000 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. У судове засідання представник позивача не зявився, в прохальній частині позовної заяви вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач на розгляд справи не зявився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання ним судових повісток (а.с. 37, 40). Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 29 травня 2008 року уклали кредитний договір № ODXRRC02250105, відповідно до якого останньому було видано кредит у розмірі 11110 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 29 травня 2011 року (а.с. 7-10). Згідно статуту товариства, затвердженого загальними зборами акціонерів 30 квітня 2009 року, Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». У звязку з чим, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» стало правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 16). Відповідач свої зобовязання за умовами кредитного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 14 березня 2012 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість у сумі 42570 грн. 03 коп., а саме: 8966 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом, 851 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2065 грн. 37 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 28182 грн. 72 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с. 18-21). Відповідно до розрахунку наданого позивачем станом на 19 лютого 2016 року заборгованість відповідача становить у розмірі 148217 грн. 93 коп., та складається з наступного: 8966 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом, 851 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2065 грн. 37 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 136333 грн. 95 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена вищевказаним заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області, згідно якого з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 42570 грн. 03 коп., різниця до стягнення становить - 105647 грн. 90 коп. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається що позивач на даний час виявляє бажання стягнути лише частину заборгованості, а саме: 90000 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Розрахунок суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 19 лютого 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с.28-29). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Позивачем нарахована пеня до стягнення у розмірі 90000 грн. Нарахована сума пені значно перевищує розмір основного зобовязання за кредитним договором (8966 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом, 851 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2065 грн. 37 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом), які складають 11883 грн. 98 коп. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пені) до суми основного зобовязання з 90000 грн. до 11883 грн. 98 коп. З огляну на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1378 гривень.

Outcome: partial