Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

26 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 07 серпня 2014 року він під розписку позичив відповідачу [PERSON] 50\~000 доларів США (що становить на дату звернення з позовом 25.09.2017 року 1\~309 000,00 гривень) з поверненням грошових коштів частинами: 8\~000 доларів до 30.09.2014 року, інші кошти 42\~000 доларів США у продовж 2-3 місяців. Також 20 серпня 2014 року під розписку позивач позичив відповідачу ще 50\~000 доларів США, що становить на дату звернення з позовом 25.09.2017 року 1309000 гривень та зобовязався повернути їх частинами: до 30 вересня 2014 року 5 000 доларів США, інші 45\~000 доларів США у продовж двох місяців. Крім того, 22 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] позичив за третьою розпискою у позивача ще 8000 доларів США (ще на 25.09.2017 року становить 209\~440,00 гривень) строком повернення до 22.11.2014 року та 16000 доларів США (на 25.09.2017 року становило 41880,00 гривень) зі строком повернення два-три місяці. Однак, не зважаючи на те, що строк виконання зобовязання вже сплинув, відповідач до теперішнього часу грошові кошти, отримані в борг, не повернув. Просив стягнути із відповідача грошові кошти, а саме: суму боргу в розмірі 124000 доларів США, що еквівалентно 3246320 гривень; суму процентів за користування чужими коштами в розмірі 1741182,70 гривень; та 3% річних в розмірі 272533,80 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилися, в письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучі повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша\~статті 207 ЦК України). Відповідно до ч.2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Відповідно до вимог статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо розмір процентів не визначений, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої\~статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій\~статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів. Такий висновок суду повністю узгоджується с правовою позицією викладеній в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року за №6 -1967цс. Дослідивши боргові розписки, надані позивачем [PERSON] в копіях та оригіналах, суд дійшов висновку, що 07 серпня 2014 року між сторонами був укладений договір позики, за яким позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у якості займу 50\~000,00 доларів США (на дату укладання договору складало 661153,9 грн. за офіційним курсом НБУ 1322,308 грн. за 100 доларів США), а останній зобовязався повернути зазначену суму частинами: 8\~000 доларів до 30.09.2014 року, інші кошти 42\~000 доларів США у продовж 2-3 місяців, тобто не пізніше 07.11.2014 року. Також, судом встановлено, що 20 серпня 2014 року був укладений договір позики за умовами якого позивач [PERSON] передав в користування відповідачу [PERSON] ще 50\~000 доларів США (на дату укладання договору складало 622927,3грн. за офіційним курсом НБУ 1245,855 грн. за 100 доларів США), та зобовязався повернути їх частинами: до 30 вересня 2014 року 5 000 доларів США, інші 45\~000 доларів США у продовж двох місяців, тобто не пізніше 20.11.2014 року. Крім того, 22 жовтня 2014 року був укладений третій договір позики, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] ще 8000 доларів США (що на дату договору складало 310801,8 гривень за офіційним курсом НБУ 1295,008 грн. за 100 доларів США) строком повернення до 22.11.2014 року та 16000 доларів США зі строком повернення два-три місяці, тобто не пізніше 22.02.2015 року, а разом 24\~000,00 доларів США, що на дату укладання договору складало 310801,8 грн. за офіційним курсом НБУ 1295,008 грн. за 100 доларів США). Таким чином судом встановлено, що укладені сторонами письмові договори позики є не лише фактом укладення договорів, а й підтвердженням факту передачі позикодавцем [PERSON] грошових коштів в сумі 50\~000,00 доларів США, 50\~000,00 доларів США та 24\~000,00 доларів США (разом за трьома договорами 124\~000,00 доларів США) позичальнику [PERSON], а тому у відповідача виникло боргове зобовязання перед позивачем. Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі, що підтверджується розписками від 27.08.2014 року, 20.08.2014 року, 22.10.2014 року. Оскільки в договорах позики (розписках) від 07.08.2014 року, 20.08.2014 року та 22.10.2014 року не міститься посилань на їх безоплатність, суд приходить до висновку, що за користування позикою позивач може нараховувати відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України з моменту отримання позики до дати її повернення. Відсотки нараховується за формулою: ?% = А x В x С, де А сума позики в гривні за кожен день В коефіцієнт на день, розрахований за формулою : облікова ставка НБУ у % поділена на 100 та поділена на кількість днів на рік С - фактична кількість днів користування позикою від дати отримання позики до дати звернення з позовом до суду 25.09.2017 року. При розрахунку відсотків враховано щоденне коливання курсу національної валюти до долара США та зміни облікової ставки НБУ за період користування позикою з дати звернення з позовом до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за договором від 27.08.2014 року в якості відсотків за користування грошовими коштами сума 670\~334,48 грн.; за договором від 20.08.2014 року 667\~454,47 грн., за договором від 22.10.204 року 313\~606,79 грн. Розрахунок зроблений за допомогою програми Microsoft Excel та додається до рішення суду по цій справі. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строки, обумовлені у розписці, сплинули, отже позивачка вправі звернутись за судовим захистом своїх порушених прав. За таких підстав, суд стягує із відповідача, як особи відповідальної за невиконання боргового зобовязання, за договором від 07.08.2014 року - суму боргу в розмірі 1\~300\~000,00грн., що еквівалентно 50000,00 доларам США, за договором від 20.08.2014 року - суму боргу в розмірі 1\~300\~000,00 грн., що еквівалентно 50000,00 доларам США та за договором від 22.10.2014 року суму боргу в розмірі 624\~000,00 грн., що еквівалентно 24000,00 доларам США за офіційним курсом Національного Банку України на 25.09.2017 року - момент звернення з позовом до суду (за 100 доларів США 2626,1562 грн.). Разом сума боргу за позикою складає 322\~400 000,00 грн. На підставі ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунками суду сума 3 % річних від простроченої суми заборгованості, за договорами позики складає: за договором від 07.08.2014 року - 61\~827,44 грн. (сума боргу 8000 доларів США = 103520,00 грн. (курс НБУ 12.94 на 01.10.2014 дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 01.10.2014 по 25.09.2017 року 1090 днів прострочки виконання зобовязання). 3% річних складають 9\~278,74 грн. (сума боргу 42\~000 доларів США = 607740 грн. (курс НБУ 14.47 на 08.11.2014 року дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 08.11.2014р. по 25.09.2017 1052 днів прострочки). 3% річних складають 52\~548,70 грн. за договором від 20.08.2014 року - 66\~526,88 грн. (сума боргу 5 000 доларів США = 64700,00 грн. (курс НБУ 12.94 на 01.10.2014 дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 01.10.2014 по 25.09.2017 року 1091 днів прострочки виконання зобовязання); (сума боргу 45\~000 доларів США = 583700 грн. (курс НБУ 12.96 на 21.11.2014 року дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 21.11.2014р. по 25.09.2017 968 днів прострочки); за договором від 20.08.2014 року - 44933,44 грн. (сума боргу 8 000 доларів США = 121120,00 грн. (курс НБУ 15.14 на 23.11.2014 дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 23.11.2014 по 25.09.2017 року 1037 днів прострочки виконання зобовязання). 3% складають 10\~323,14 грн.; (сума боргу 16\~000 доларів США = 445600 грн. (курс НБУ 27,85 на 23.02.2015 року дата виникнення прострочки повернення цієї частини позики, з 22.02.2015р. по 25.09.2017 1090 днів прострочки). 3% складають 34\~610,30 грн.; При цьому, інфляційне збільшення боргу по зобовязаннях в іноземній валюті не розраховуються, оскільки Національний банк України не встановлює облікову ставку за зобовязаннями в іноземній валюті. Відповідач не скористався правом приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування виконання ним зобовязань за договором позики. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за законом, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial