Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

25 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори із зазначеною заявою вона не звернулась внаслідок особистих обставин вона не мешкала разом із спадкодавцем, та необізнаності у діючому законодавстві. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27.10.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06.12.2021р. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за її відсутністю. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні дані. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2011 [PERSON] помер [INFO] . З наданих суду копії свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , судом встановлено, що позивач та [PERSON] є рідними братом та сетрою. Відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. №828/02-31 від 16.09.2021 року [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи після [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з твердженням позивача, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими: це його хвороба, яка підтверджена доданою до позову медичною документацією. Інших спадкоємців немає. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просив судовий збір, який сплачений ним при подачі вказаного позову, залишити за ним, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

Outcome: approved