Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

26.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Будинок належав матері позивачки [PERSON] на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 2-384/07 від 20.03.2007 року. Батько позивачки помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Позивачка зазначає, що за життя її мати заповіту не залишила, а тому вона є спадкоємцем за законом першої черги. 27.03.2015 року державним нотаріусом першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через те, що право власності не було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Родинні стосунки позивачки з померлою підтверджуються наступними документами: - копією свідоцтва про шлюб її батьків [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 06.10.1970 року бюро реєстрації актів громадського стану Агадкрайньої селищної ради Шетського району Карагандинської області; - копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER], виданого 28.02.1973 року Ленінським районним бюро реєстрації актів громадського стану м. Караганда; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 06.06.1995 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області; - копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 17.07.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області; - копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 18.12.1992 року міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Першотравенська Дніпропетровської області. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1261, 1269 ЦК України позивачка просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] та господарські будівлі і споруди згідно технічного паспорту на житловий будинок, що належав [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її представника, проти позовних вимог не заперечує, самостійних вимог не заявляє. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13). На день смерті [PERSON] проживала у житловому будинку по [ADDRESS], що підтверджується копією довідки № 343, виданої 08.06.2015 року Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 23) та була його власником на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 2-384/07 від 20.03.2007 року (а.с. 15-16). Згідно з довідкою б/н, виданою 30.01.2015 року Комунальним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок [ADDRESS], визнане за [PERSON] вказаним судовим рішенням, станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість домоволодіння на 30.01.2015 року складає 83755 (вісімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) гривень. Згідно рішення Петропавлівської сільської ради № 39 від 25.11.2013 року житловому будинку присвоєно поштову адресу [ADDRESS] (а.с. 22). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 30.01.2015 року Комунальним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що він складається з житлового будинку - літер «А»; сіни - літер «а»; літня кухня - літер «Г»; Ганок - літер «ган»; Тр. колодязь - літер «1»; Ворота - літер «2»; Огорожа - літер «3»; Сарай - літер «Е»; Сарай - літер «Ж»; Прибудова до літньої кухні - літер «З»; Сарай - літер «Л»; погріб - літер «пда»; погріб - літер «пдГ». Інвентаризаційна вартість домоволодіння визначена в розмірі 83755 (вісімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.24-28). Вартість спадкового будинку згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності, проведеного на підставі договору від 19 серпня 2015 року № 100/15, складає 23594 (двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто чотири ) гривень (а.с. 29). Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності померлої [INFO] [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], ніким не оспорюється. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], виданого 28.02.1973 року Ленінським районним бюро реєстрації актів громадського стану м. Караганда, вбачається, що померла [PERSON] записана як її мати (а.с. 9). Згідно з копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та матері позивачки [PERSON] серії [NUMBER], виданого 06.10.1970 року бюро реєстрації актів громадського стану Агадкрайньої селищної ради Шетського району Карагандинської області, після укладення ними шлюбу дружині [PERSON] присвоєне прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.06.1995 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, після розлучення дружині [PERSON] присвоєне дівоче прізвище [PERSON] (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 17.07.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, чоловікові [PERSON] присвоєне прізвище дружини [PERSON] (а.с. 11). 18.12.1992 року позивачка і [PERSON] уклали шлюб, позивачці присвоєне прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18.12.1992 року міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Першотравенська Дніпропетровської області (а.с. 12). Чоловік спадкодавця [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14). Доказів прийняття ним спадщини після смерті дружини сторонами не надано. Рішенням Петропавлівського районного суду № 188/1155/14-ц від 07.08.2014 року позивачці [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 17-19). 27.03.2015 року постановою державного нотаріуса першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через те, що право власності не було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, тому що у неї відсутні правовстановлюючі документи на це майно, в зв'язку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину і звернулася з позовом до суду. На підставі аналізу досліджених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], власником якого була померла. Суд вважає, що позивачкою невірно визначено ціну позову і, відповідно, недоплачено судовий збір на користь держави, адже інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 30.01.2015 року Комунальним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації»визначена в розмірі 83755 (вісімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.22, 24-28) і позивачкою не надано доказів підстав її зменшення станом на 19.08.2015 року до розміру 23594 (двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто чотири ) гривень, відсутні вони і у висновку суб`єкта оціночної діяльності, проведеного на підставі договору від 19.08.2015 року № 100/15 (а.с. 29). Отже, відповідно до вимог ст.80 ЦПК України з позивачки слід стягнути на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 837,55 гривень (розмір судового збору, визначений згідно з п.1 ч.2 ст.2 Закону України «Про судовий збір») - 243,60 гривень (розмір судового збору, сплачений позивачкою, що підтверджений квитанцією, доданою до позову (а.с.1) = 593,95 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 316, 328, 1216, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved