Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

25 вересня 2020 року до Золочівського районного суду Харківської області звернулося, в особі свого представника, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 26.07.2005 року. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 30.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 44208,07 грн., яка складається з: 8739,72 грн. заборгованість за кредитом; 35468,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова. Згідно супровідного листа Золочівського районного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 16 листопада 2020 року. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між судями від 16 листопада 2020 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Представник позивача, Дашко В.М., який діє на підставі довіреності від 28.08.2020року, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26.07.2005 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 19) [PERSON] погодилася, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві [PERSON] вказано тип карти: MasterCard5457082903. Валюта: гривня. Строк дії: 07/07. Тип кредитного ліміту: фінансовий. Сума кредитного ліміту: 3600,00 грн. Базова процентна ставка 36% із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії карти. Порядок погашення заборгованості: щомісячні платежі в розмірі 7% від суми заборгованості. (з.а.19) Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , з 26.07.2005 відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000,00 грн., з 21.08.2006 кредитний ліміт відповідачу було зменшено до 5000,00 грн., 11.07.2008 року кредитний ліміт збільшено до 7000,00 грн, 26.12.2008 року кредитний ліміт зменшено до 6790,00 грн., з 28.02.2009 року та 12.08.2009 кредитний ліміт зменшено до 6600,00 грн., 29.03.2011 року кредитний ліміт збільшено до 7100,00 грн., 20.04.2011 року кредитний ліміт збільшено до 9100,00 грн., 08.11.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.17) Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, і клієнт дає право банк в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 30.06.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 44208,07 грн., яка складається з: 8739,72 грн. заборгованість за кредитом; 35468,35 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. (а.с.4-16) Статтею 634 Цивільного кодексу України\~(далі по тексту -\~ЦК України) передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статей\~610,\~611,\~625 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. В порушення статей\~509,\~526,\~1054 ЦК України\~відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 26.07.2005укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість за тілом кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за тілом кредиту, яка склалася станом на 30.06.2020, становить 8739,72 грн. Поряд з цим, відповідно до наявної в матеріалах справи довідкою про видачу відповідачу кредитних карток, остання картка № [NUMBER] була відкрита на ім`я [PERSON] 26.07.2005 зі строком дії до липня 2015 року (а.с. 18). Виходячи зі змісту вказаної довідки про видачу кредитних карток та виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , після липня 2015 року інших кредитних карток, крім картки № [NUMBER] , відповідачу видано не було. Згідно з пунктом 3.1.Умов та правил для надання послуг банк відкриває клієнту картарахунок, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві і у пам`ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, яка зазначена у розділі «Відмітки банка» заяви. Строк дії карти зазначено на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. (п. 3.1.1. Умов та правил) По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картарахунку, а також при умовах наявності грошових коштів на картарахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картарахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором. (п.3.1.3 Умов та правил) Таким чином, після липня 2015 року [PERSON] фактично була позбавлена можливості користування кредитними коштами, наданими їй за договором від 26.07.2005 та фізично не могла зняти жодних коштів з картки або скористатися ними іншим чином. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 31.07.2015 становить 7600,33 грн. Після спливу строку дії картки (липень 2015 року) жодних видаткових операцій, крім договірного списання відсотків, штрафів та пені, по рахунку відповідачки не відбувалося. Поряд з цим, суми відсотків, штрафів та пені не збільшують розміру тіла кредиту, а відтак, заявлена позивачем до стягнення сума тіла кредиту 8739,72 грн. - є необґрунтованою. Враховуючи викладене, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що заборгованість [PERSON] , за тілом кредиту становить 8739,72 грн. Водночас, факт використання [PERSON] коштів у розмірі 7600,33 грн. в період з 26.07.2005 по 31.07.2015 відповідачем не спростовано. Жодних доказів, які б спростували відсутність заборгованості по тілу кредиту в сумі 7600,33 грн. або підтвердили її погашення (копії квитанцій, тощо) відповідачем не надано, у зв`язку з чим, виходячи з положень\~ст. 81 ЦПК України\~щодо обов`язку сторін довести свої вимоги або заперечення, суд вважає, що наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 7600,33 грн. підтверджено належними доказами, а вказана заборгованість підлягає стягненню на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 35468,35 грн., суд зазначає наступне. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 30.06.2020 у [PERSON] утворилася заборгованість за відсотками у розмірі 35468,35 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане, Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі\~статті 599 ЦК України\~та частини четвертої\~статті 631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Як зазначалось вище, по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картарахунку, а також при умовах наявності грошових коштів на картарахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картарахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором. (п.3.1.3 Умов та правил) З указаного вище, суд зазначає, що строк кредитування [PERSON] був обмежений строком дії кредитної картки, а відтак, після закінчення цього строку позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Як зазначалось вище, після цієї дати право позивача захищене іншим способом - нарахуванням відсотків згідно з ч.2\~ст. 625 ЦК України. Однак, виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, проценти за користування простроченим тілом кредиту продовжували нараховуватися Банком і після закінчення терміну кредитування. Водночас, відповідно до змісту позовної заяви, відсотки за ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~відповідачем не нараховувались та сума таких відсотків до стягнення не заявлена. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути проценти в межах строку кредитування в період з 26.07.2005 по 31.07.2015 (кінцевий термін дії картки). З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що розмір процентів в межах строку кредитування за період з 26.07.2005 по 31.07.2015 складає 12812,79 грн. Саме цей розмір процентів підлягає стягненню з відповідача, що відповідає принципам справедливості та розумності. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2005 року у загальному розмірі на суму 20413,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7600,33 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 12812,79 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позову пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 970,60 грн. (20413,12*2102/44208,07)

Outcome: partial