overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням по [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що частина будинку належить їй на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 жовтня 2019 року, однак в даному приміщенні зареєстрований відповідач, який в добровільному порядку знятись з реєстрації місця проживання не бажає, в спірному приміщенні не проживає. В судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали і просили суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні ним правові відносини. Позивач [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2019 року. Згідно інформації Управління адмінпослуг Чернігівської міської ради №22044 від 11.12.2019 року у вказаному вище житловому приміщенні зареєстрований також відповідач [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї власника. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] факт не проживання протягом тривалого часу [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтвердили. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації в частині будинку, яка належить позивачу на праві власності, відмовляється. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 17.10.2015 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В позові зазначив, що на протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дочка проживає з відповідачем. Примирення та подальше сімейне життя неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. Спору щодо утримання та виховання дитини немає. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 31) Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с. 29). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 17.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 105822,07 грн. та сплачених судових витрат в сумі 2102,00 грн.. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.04.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Далі в позові зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Як зазначається в позовній заяві, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.52 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 18.03.2017 року, Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. В обґрунтування позову зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні з січня 2018 року. Шлюб розпався через постійні сварки та конфлікти. Від шлюбу дітей не мають, однак через те що відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу, він вимушений звернутись до суду. У судове засідання позивач не з`явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилась про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не надала. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2017 року, Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №22. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у січні 2018 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,8848 га, кадастровий номер 1825886800:01:000:1350 та площею 0,9357, кадастровий номер 1825886800:01:000:1349, що розташовані на території П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. За життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію прав на ці земельні ділянки та виготовити державні акти на право власності на них. У зв`язку зі смертю власника та відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судове засідання позивач не з`явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. П`ятківська сільська рада Житомирської області не забезпечила участь свого представника в судове засідання. До суду надійшла заява за підписом сільського голови Коника М.В., у якій зазначено, що відповідач позов визнає та просить проводити розгляд справи за відсутності представника П`ятківської сільської ради Житомирської області. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 35102 грн. 83 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач аліменти не сплачував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. У відповідності до вимог ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.08.2018 Деснянським районним судом м.Чернігова було виднот судовий наказ № 750/7782/18, згідно якого стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Северинівка Каменського району Республіка Молдова, на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття. 17.08.2018 року державним виконавцем Корюківського районного відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем заборгованість по сплаті аліментів станом на 07.11.2019 року становить 35102 грн. 83 коп. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину. Відповідно до ст 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 30.07.2018 року по 07.11.2019 року остання складає 88186 грн. 76 коп., що перевищую 100% розміру заборгованості, тому позивач просить стягнути пеню в розмірі 35102 грн.83 коп. Отже, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст..141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

26.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.11.1992 року Новополтавською сільскою радою Новобузького району тМиколаївської області, актовий запис № 15, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з травня 2010 року, причиною розлучення є несумісність характерів. 03.01.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред`явлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.11.1992 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , 1992 р.н. та дочку [PERSON] , 1996 р.н., які на час розгляду справи досягли повноліття. Письмові пояснення сторін у справі та матеріали позовної заяви вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось, внаслідок чого з травня 2010 року вони стали проживати відокремлено. Наразі сторони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. Жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем пред`явленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

26.12.2019 року представник позивача КП «Водоканал» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , що зареєстровані: [ADDRESS] , про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 12923,90 грн., мотивуючи тим, що відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», однак своєчасно не сплачують оплату за отримані послуги. Ухвалою судді від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Рекомендований лист не отримано відповідачами та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] і користуються послугами КП «Водоканал», але не здійснюють вчасно й у повному обсязі оплату за послуги водопостачання та каналізації, що привело до утворення заборгованості. Заперіод з 01.11.2013р. по 31.03.2018р. заборгованість складає - 12923,90 гривень і підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності зі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його родини зобов`язані нести витрати по оплаті квартири і комунальних послуг. Оплата повинна вноситися в повному обсязі і вчасно, тобто до 10-го числа наступного за місяцем, що підлягає до оплати. Крім того, з відповідачів підлягає стягнення судових витрат, понесених позивачем у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

26 березня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, в якому сторони проживали спільно до липня 2014 року. 18 липня 2014 року за рішенням Срібнянського районного суду шлюб між ними розірваний. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають спільно з позивачем, перебувать на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, має задовільний стан здоров»я. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до їх повноліття . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пославшись на підставі, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до їх повноліття, за наявності для того законних підстав та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved