Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

26.08.2020 року [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першї черги за законом є позивач та відповідачі, як дружина спадкодавця та його діти. Позивач в установлений законом строк звернулася із заявою до державного нотаріуса для прийняття спадщини однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості отримати документи про право на спадщину за законом у державного нотаріуса позивач вимушена була звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом. Ухвалою судді Марфіна Н.В. Дніпрвського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування передано до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 28.12.2020 року через канцелярію суду надійшов Відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , де вона зазначає про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню так, як тільки відповідачі займалися лікуванням та підтриманням здоровя спадкодавця, а після його смерті займалися похованням та несли всі витрати з цього приводу. Також, у відзиві посилається на ст. 1232 ЦК України яка передбачає відшкодування розумних витрат, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. В звязку з тим, що позивач не доглядав та не надавав ніякої допомоги спадкодавцю просить суд, про часткове усунення спадкоємців від права на спадкування та відмовити у позові у повному обсязі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити, а також зазначив, що іншим чином ніж у судовому порядку визнати право на спадкове майно у позивача немає можливості. Представник відповідачів проти позову заперечувала та просила у його задоволені відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві Серії [NUMBER] від 25.04.2019 року. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна є позивачка та відповідачі по справі, як дружина спадкодавця та його діти, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізовуючи своє право звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі якої, [PERSON] , державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у неї належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що до складу спадкового майна уввійшло: двокімнатна квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.08.2007 року серії [NUMBER] , виданого Київською міською державною адміністрацією на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.07.2007 року № 1354-С; житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого Паляниченською сільською радою14.02.1996 року на підставі рішення виконкому Паляниченської сільської ради № 8-37 від 15.11.1995 року; земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га, кадастровий номер 3224985101:01:001:0159, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0566 га, кадастровий номер 3224985101:01:001:0160, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; Ѕ частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Паляниченська сільська рада, площею 3,0507 га, кадастровий номер 3224985100:01:003:0214, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] виданого 24.04.2014 року Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області; земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1051 га, кадастровий номер 3224985101:01:004:0091, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,075 га, кадастровий номер 3224985101:01:004:0092, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до\~ч.4 ст.41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні представником відповідачів не заперечується факт, що позивач входить до кола спадкоємців першої черги як і не заперечується склад спадкового майна але відповідачі заперечують проти визнання за позивачем права на спадкове майно та вважають, що позивачка повинна бути усунута від права на спадкування так, як не допомогала у лікуванні спадкодавця, не доглядала його, хоча він потребував такої допомоги та не здійснювала витрати на його поховання. Частина 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані і це можливо лише за рішенням суду. Даного рішення суду відповідачами надано до суду не було. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене та враховуючи з`ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved