Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що вона є власником жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вулиця Красна, 70., що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 05 лютого 1986 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. В будинку зареєстровані її колишній зять [PERSON] і колишній чоловік [PERSON]. В той же час, [PERSON] не проживає в будинку з жовтня 2013 року, [PERSON] не проживає в будинку з січня 2002 року. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що реєстрація відповідачів перешкоджає реалізації її прав як власника, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просила суд визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування жилим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вулиця Красна, 70, та примусово зняти [PERSON] і [PERSON] з реєстраційного обліку в зазначеному жилому приміщенні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вулиця Красна, 70., що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 05 лютого 1986 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. Встановлено, що в будинку зареєстровані колишній зять позивача - [PERSON] і колишній чоловік позивача - [PERSON]. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. У відповідності до ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Аналогічні приписи містяться і у ч.1 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В той же час, відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно акту, складеного комісією Перещепинської міської ради 19 серпня 20156 року, [PERSON] не проживає в будинку з жовтня 2013 року, [PERSON] не проживає в будинку з січня 2002 року. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] не проживають в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надали суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їм користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими. Стосовно вимог про примусове зняття відповідачів з реєстраційного обліку в спірному жилому приміщенні, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В звязку з наведеним, позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням (визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням).

Outcome: partial