Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе. З огляду на це сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння. Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає, після розірвання шлюбу доньки залишаться жити із нею, оскільки спору про визначення місця проживання дітей у сторін немає. Спору щодо розділу майна у сторін немає. У зв'язку з викладеним просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гречаник». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала. 28 квітня на електрону адресу суду надійшла заява [PERSON] про відкладення розгляду справи. Суд, урахувавши заяву відповідача, визнав причини неявки у судове засідання поважними, повторно направив відповідачу копію позову з додатком та повістку, а розгляд справи у відповідності до ч.1 ст. 169 ЦПК України відклав. Про наступну дату, час і місце розгляду справи відповідач був належно повідомлений, однак в судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що шлюб між сторонами зареєстрований 12 жовтня 2002 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 1306 (а.с. 17). При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, подружжя має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачем, що стверджується довідкою № 5386 від 13 жовтня 2014 року про переселення(а.с.18). Сімейні відносини у сторін не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Шлюбні стосунки фактично припинені з листопада 2013 року. Спільне господарство не ведуть протягом тривалого часу, проживають окремо. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. Вказані обставини відповідачем не спростовані та підтверджуються матеріалами справи. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Діти залишаються із позивачем. Спору про визначення місця проживання у сторін немає. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням положень ст.113 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище, суд залишає відповідачці [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище «Гречаник». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивач понесені нею та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору. На підставі наведеного

Outcome: approved