Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

24.10.2014 року НАВС звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] вартість навчання у розмірі 20 930,11 грн. та розмір сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2007 року між сторонами укладено договір №Кв-38 про підготовку фахівця, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як 3 роки, а у разі відмови - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Після здобуття вищої освіти 17.06.2011 року відповідача направлено для проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві. 20.03.2012 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Умови договору про підготовку фахівця відповідачем виконані не були. В подальшому позивач зменшив позовні вимоги, оскільки було встановлено, що відповідач не проживав у казармі, у зв'язку із чим фактичні витрати на утримання відповідача були менші. На підставі наведеного позивач просив стягнути вартість навчання у розмірі 18 149 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що договір №Кв-38 про підготовку фахівця втратив силу, а також не відповідає типовому договору. Зазначає, що позов підписано неповноважною особою, а розрахунок є невірним, оскільки відповідач не проживав у казармі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС) №655 від 21.07.2007 року, [PERSON] зараховано на навчання на 1 курс КНУВС за спеціальністю «Правознавство» з 01.09.2007 року (а. с. 7 - копія витягу з наказу). 04.12.2007 року між КНУВС (правонаступником якого є позивач) в особі ректора Моісеєва Є.М. з одного боку, ГУ МВС в м. Києві (Замовник) та [PERSON] (Особа) укладено договір №Кв-38 про підготовку фахівця у КНУВС (а. с. 8 - 9). Предметом договору в силу п. 1 є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом «Правознавство». Виконавець зобов'язується після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами (п. 2.1.7 договору). Замовник зобов'язується: призначити особу, яка після завершення навчання прибула за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода особи (п. 2.2.2 договору). Особа зобов'язується: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років (п. 2.3.5 договору). Згідно витягу з наказу НАВС №463 від 17.06.2011 року, [PERSON] видано диплом спеціаліста, присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» (а. с. 10 - витяг з наказу). Витягом з наказу ГУ МВС України в м. Києві щодо особового складу №378 о/с від 01.07.2011 року (а. с. 20) [PERSON] призначено оперуповноваженим сектора боротьби з груповою злочинністю відділу карного розшуку Святошинського районного управління, без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно». 20.03.2012 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. «ж» (за власним бажанням) п. 64. Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає 4 роки 6 міс. 20 днів, у пільговому обчисленні - 4 роки 7 міс. 9 днів. Наведена обставина підтверджується витягом з наказу ГУ МВС України в м. Києві щодо особового складу №143 о/с від 20.03.2012 (а. с. 21). Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в НАВС від 26.01.2015 року за період навчання з 01.09.2007 по 17.06.2011 витрати становлять 18 149,38 грн., з яких 11 565,56 грн. - грошове забезпечення (без врахування періоду з 01.09.2007 по 31.08.2008), 1 361,95 грн. - продовольче забезпечення, 639,23 грн. - речове забезпечення, 4 528,64 грн. - оплата комунальних послуг і вартість спожитих енергоносіїв (без врахування періоду з 01.09.2007 по 31.08.2008). Спір виник з тих підстав, що відповідач за власним бажанням був звільнений з ОВС до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, у зв'язку з чим не виконав умови договору про підготовку фахівця, який був укладений з позивачем, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання. Пунктом 3.2 договору №Кв-38 про підготовку фахівця у КНУВС зазначено, що звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин є підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням (п. 4.1 договору). Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Частиною 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» постановлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Пунктом 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В порушення наведених норм законодавства та положень договору, [PERSON] не виконав умови договору про підготовку фахівця, не відпрацював три роки та звільнився за власним бажанням з органів внутрішніх справ. Відповідачем порушені вимоги ст. ст. 526, 610 ЦК України, п. 2.3.5 договору №Кв-38 про підготовку фахівця у КНУВС, а тому на підставі п. 3.2 договору №Кв-38 [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати за навчання в розмірі 18 149 грн. 38 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. Заперечення відповідача на позовну заяву є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи.

Outcome: approved