Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

25.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду до [PERSON] з позовом (а.с. 3-7), який в ході розгляду справи уточнювала (а.с. 214-218), з вимогами про зобов'язання відповідача за власні кошти поновити зруйнований ним капітальний паркан, комбінований із цегли та бетонних секцій, а саме: дві бетонні секції паркану розмірами 1,8 м х 1,46 м, два стояки паркану, а також кам'яний паркан довжиною 1,06 м згідно технічному паспорту, що знаходиться на її приватизованій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] та належить позивачці. Також просила зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у влаштуванні паркану висотою 2 м на ділянці, що належить позивачці згідно Державному акту на право власності серії [NUMBER] від 03.08.2007 р. за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом про заборону останній встановлювати індивідуальний (капітальний чи будь-який інший) паркан по [ADDRESS] розмірами 14,07 м х 7,17 м х 0,98 м, заввишки понад 2,0 м, у відповідності з проектом будівництва, виготовленим ПП «Рекон» у 2008 р. (а.с. 107-114, 161-165). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підримали позовні вимоги в останній редації у повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, посилаючись на доводи, викладені в письмових поясненнях (а.с. 173-174, 227-230). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала, наполягала на задоволенні зустрічного позову. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. Сторони є співвласниками житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, будинок за № 87 (а.с. 11-12, 48-52). Згідно державному акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 03.08.2007 р., [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57, 122-123). Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Доказами, що містяться на а.с. 8, 14-28, 47, а також матеріалами розгляду звернень [PERSON] в органах поліції, підтвержено, що відповідач [PERSON] в липні 2012 р. розібрав 2 секції паркану з демонтажем 2-х стійок паркану, а також кам'яний паркан довжиною 1,06 м, встановлений [PERSON] на межі належної їй земельної ділянки. В своїх поясненнях суду представник відповідача підтвердила факт розбирання [PERSON] паркану (а.с. 96-98, 156-158, 223-225). Згідно ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права або інтересу шляхом звернення до суду. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, що існувало до порушення. Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ч.3 ст. 13 ЦК України зловживання правом не допускається. Враховуючи викладене дії [PERSON] стосовно розбирання паркану, встановленого [PERSON] на належній їй земельній ділянці, суперечить змісту права власності останньої на земельну ділянку, а тому позовні вимоги останньої щодо зобов'язання [PERSON] поновити зруйновний ним капітальний паркан є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. В свою чергу, судом не приймаються доводи представника відповідача, що [PERSON] розбирав паркан на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2011 року у справі № 2-413/2011 р., оскільки предмети спору у наведеній справі та даній справі різні (а.с. 43-46). Також, з наданих суду сторонами пояснень, а також матеріалів справи вбачається, що відповідач безпідставно чинить перешкоди [PERSON] у влаштуванні паркану на належній їй земельній ділянці. Доводи сторони відповідача стосовно встановлення [PERSON] паркану з порушенням вимог Державних будівельних норм спростовуються рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.10.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30.04.2014 р. у справі № 1511/3664/2012 (а.с. 30-38). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин вимоги [PERSON] про зобов'язання відповідача не чинити їй перешкод у встановленні паркану та стягнення підтверджених належним чином понесених судових витрат також підлягають задоволенню. Судом не може бути задоволена заява сторони відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки в силу положень ст. 256-257 ЦК України перебіг позовної давності з приводу спірного паркану у позивачки почався заново з дня набрання законної сили рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.10.2013 р., тобто з 30.04.2014 р. (а.с. 30-38). В зв'язку із задоволенням вимог [PERSON] вимога [PERSON] про заборону останній встановлювати паркан задоволенню не підлягає.

Outcome: approved