Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

25 жовтня 2016 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11211209000 від 07 вересня 2007 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що 07 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11211209000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит траншами в межах суми 10 000 дол. США, а позичальник зобовязався щомісячно повертати кредит відповідно з графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), а з 02 березня 2010 року позичальник зобовязався 28 числа кожного місяця повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі, встановленому п. 2.1. додаткової угоди № 3 від 02 березня 2010 року, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 06 вересня 2022 року (п. 1.1. додаткової угоди № 1 від 20 лютого 2009 року), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі, встановленому п. 1.3. кредитного договору. Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором (п. 1.3. кредитного договору). Згідно з п. 4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Таким чином, позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши позичальнику кредит. Однак, [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим у останнього, станом на 18 жовтня 2016 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 6\~243 долари США 15 центів та пені у розмірі 2\~448 грн. 12 коп., з яких: -5\~814 доларів США 31 цент заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 503 долари США 82 центи за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року; -428 доларів США 84 центи прострочена заборгованість за процентами за строк з 28 січня 2016 року по 28 вересня 2016 року; -1\~325 грн. 52 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року; -1\~122 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 11211209000 від 07 вересня 2007 року у розмірі 6\~243 долари США 15 центів та пені у розмірі 2\~448 грн. 12 коп. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11211209000 (а.с. 19-23), з додатковими угодами № 1 від 21 листопада 2008 року, № 1 від 20 лютого 2009 року, № 2 від 27 липня 2009 року, № 3 від 02 березня 2010 року (а.с. 24-41). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року у Статут АКІБ «УкрСиббанк» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до положень ЦК України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є організацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 10 000 дол. США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 вересня 2022 року згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (п. 1.1. Додаткової угоди № 1 від 20 лютого 2009 року), та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,500% річних. Сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п. 5.2. Договору. Відповідно Додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором (п. 1.3. кредитного договору). Погашення нарахованих процентів, згідно з п. 1.3.4. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. У відповідності до змісту п. 4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Таким чином, позивач свій обовязок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши позичальнику кредит. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 18 жовтня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить: - 5 814 доларів США 31 цент заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 503 долари США 82 центи за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року; - 428 доларів США 84 центи прострочена заборгованість за процентами за строк з 28 січня 2016 року по 28 вересня 2016 року; - 1 325 грн. 52 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року; - 1 122 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 29 лютого 2016 року по 18 жовтня 2016 року. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у разі укладення договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до долара США на час вирішення спору. Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, під час судового розгляду достовірно судом встановлено, що у позивача є наявні усі необхідні ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а відтак банк правомірно надав позичальнику кредит в іноземній валюті, а тому заборгованість за такими зобовязаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. З огляду на вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № 11211209000 від 07 вересня 2007 року по кредиту у розмірі 6\~243 долари США 15 центів та пені у розмірі 2\~448 грн. 12 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 451 грн. 25 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved