Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

25.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою позбавлення права користування житловим приміщенням, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. До судового засідання позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання не офіційному веб- сайті Київського районного суду м.Одеси. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 17.11.2004 року посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гуряновою Л.Г. ( реєстр №1-6420) належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що також підтверджено витягом КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 5912218 від 18.12.2004 року). Відповідач, [PERSON] є двоюрідним братом позивача, зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 04.04.2014 року, однак останній не проживає у квартирі, що належить позивачу на праві власності, з моменту його реєстрації, про що свідчить акт про не проживання ( а.с.6), у квартирі його особистих речей не має та місце його мешкання невідоме. Оскільки відповідач зареєстрований за вказаною адресою, реалізувати повною мірою своє право власності [PERSON] не в змозі. Факт реєстрації відповідача [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою №79 від 14.08.2018 року виданою ОСМД «Добробут» 24.10.2018 року та листом відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 07.11.2018 року. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved