Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

24.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини: в січні 2013 року він мав намір придбати автомобіль марки «ГАЗ 330202 ЗНГ» державний номер [NUMBER]. Про продаж вказаного автомобіля він домовився в усній формі з відповідачем у справі та ними була узгоджена ціна продажу - 54000 грн. На підтвердження домовленості він передав відповідачу 24360 грн. завдатку в рахунок належних з нього за договором платежів та в забезпечення виконання договору, про що відповідачем було складено письмову розписку, в якій він особисто вказує, що сплачена ним сума є (авансом) завдатком за автомобіль. Залишок суми в розмірі 30000 грн. він зобов»язався сплатити після зняття автомобілю з обліку під час укладання договору купівлі-продажу. Натомість відповідач заобов»ячався в строк до 31.01.2013 року зняти автомобіль з обліку та підготувати всі необхідні документи для здійснення вказаної угоди. Однак наприкінці вересня відповідач повідомив його, що він не має наміру укладати з ним договір купівлі-продажу та здійснювати підготовку документів, на його вимогу повернути йому сплачену суму завдатку, відповів, що коштів він не має. Крім того, в рахунок вартості автомобіля ним було передано відповідачу 12674 грн. авансу. Просив стягнути з відповідача на свою користь 48720 грн. в рахунок повернення завдатку за автомобіль та 12674 грн. авансу наданого в рахунок вартості автомобіля, а також судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, додатково пояснивши, що крім суми в розмірі 24360 грн., що вказана в розписці, ним в рахунок вартості автомобіля в якості авансу відповідачу сплачувались наступні суми. На ремонт автомобілю: лист ресори - 194 грн., підвісний підшипник - 126 грн; ремонт рами, свар очні роботи - 350 грн.; крепіж ресори (стреми) -82 грн.; кришка голови блоку - 210 грн.; шиномонтаж - 2 коліс - 60 грн.; ключ колісний - 90 грн.; балка передня - 360 грн.; ремонті роботи - 1972 грн.; ручка дверна - 142 грн.; два колеса - 860 грн.; маховик - 960 грн.; ремонтні роботи - 1410 грн., а всього 6816 грн. Крім того відповідачу ним надавались грошові кошти в якості авансу: 3000 грн.(двома платежами 2000 грн.та 1000 грн.) для зняття автомобілю з обліку; та 3000 грн. на посівну. Позов просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримував вимоги свого довірителя, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що між ним та позивачем було досягнуто домовленості про укладення договору купівлі-продажу автомобілю марки «ГАЗ 330202 ЗНГ» за 54000 грн. В рахунок вартості автомобілю 24000 грн. він отримав від позивача відразу, про що ним була написана розписка, а решта 30000 грн. він мав отримати після зняття автомобілю з обліку. До теперішнього часу він не зняв автомобіль з обліку та будь-яких дій, направлених на оформлення договору купівлі-продажу, він не вчиняв. Також підтвердив, що дійсно, позивач, крім суми авансу, що вказана в розписці в розмірі 24360 грн., позивач надавав йому кошти в розмірі 6000 грн. в рахунок вартості автомобілю, а також проводив ремонт автомобілю в рахунок авансу: лист ресори - 194 грн., підвісний підшипник - 126 грн; ремонт рами, свар очні роботи - 350 грн.; крепіж ресори (стреми) -82 грн.; кришка голови блоку - 210 грн.; шиномонтаж - 2 коліс - 60 грн.; ключ колісний - 90 грн.; балка передня - 360 грн.; ремонті роботи - 1972 грн.; ручка дверна - 142 грн. Решта же, про що заявлено позивачем: два колеса - 860 грн.; маховик - 960 грн.; ремонтні роботи - 1410 грн., він не визнає, оскільки воно не було з ним погоджено та про їх покупку йому нічого не було відомо. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, в січні 2013 року між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу автомобілю марки «ГАЗ 330202 ЗНГ» державний номер [NUMBER]. Згідно наданої позивачем на підтвердження своїх позовних вимог розписки 26.01.2013 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 24360 гривень в якості авансу в рахунок вартості автомобілю. Було погоджена вартість автомобіля в розмірі 54000 грн. Залишок суми в розмірі 30000 грн. позивач зобов»язався сплатити відповідачу після зняття автомобілю з обліку під час укладання договору купівлі-продажу. (а.с. 7). Однак договір купівлі-продажу автомобілю сторони не укладали, відповідач не виконав умови домовленості щодо зняття автомобіля з обліку для його подальшого оформлення на позивача. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума , сплачена в рахунок належних з боржника платежів , є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Так, оскільки договору купівлі-продажу автомобілю, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору 24360 грн. є авансом, про що прямо вказано й в розписці від 26.01.2013 року, який й підлягає поверненню [PERSON] в розмірі, в якому він був сплачений. Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] в якості авансу в рахунок вартості автомобілю: грошові кошти в розмірі 6000 грн.; проведення ремонту автомобілю: лист ресори - 194 грн., підвісний підшипник - 126 грн; ремонт рами, свар очні роботи - 350 грн.; крепіж ресори (стреми) -82 грн.; кришка голови блоку - 210 грн.; шиномонтаж - 2 коліс - 60 грн.; ключ колісний - 90 грн.; балка передня - 360 грн.; ремонті роботи - 1972 грн.; ручка дверна - 142 грн., а всього 9586 грн. Вказані вимоги відповідачем були визнані в судовому засіданні. Також відповідач підтвердив, що вказані суми, найменування запчастин вказувались на зворотній стороні розписки від 26.01.2013 року та скріплялись його підписом. Відповідно до ч.1ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] вартості двох коліс в сумі 860 грн.; маховика в сумі 960 грн. та ремонтних робіт в сумі 1410 грн., які він вносив в якості авансу за автомобіль, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, згідно ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідач заперечував той факт, що позивачем було з ним погоджено придбання таких запчастин, проведення ремонту на вказану суму та зарахування вказаних сум в аванс купівлі автомобілю. При цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог не було надано належних та допустимих доказів. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню безпідставно отримані ним грошові кошти в сумі: 24360 грн. та 9586 грн., а всього 33946 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 613,95 грн. (а.с.1), позовні вимоги задоволено частково, а саме: в розмірі 55,29 % (33946 грн х 100 % : 61394 грн). Тому з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в наступному розмірі: 613,95 грн : 100 % х 55,29 % = 39,45 грн. На підставі ст.ст. 570, 571, 1212 ЦК Украіни, та

Outcome: partial