Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

24.12.2020 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Орган опіки та піклування, в якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ;позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ;призначити його - [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він є дядьком з боку матері малолітньої - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що [INFO] була народжена [PERSON] , її батьками є: батько - [PERSON] , [INFO] та мати - [PERSON] , [INFO] . Однак, як зазначає позивач, батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] , ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами дитини, станом здоров`я, її навчанням, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема, мешкають окремо від дитини, не створюють умови для отримання освіти, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяють в засвоєнні нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Як стверджує позивач, наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 07.10.2019 року №122 малолітню [PERSON] , [INFO] , булопоставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Крім того, як вказує позивач, батьки дитини [PERSON] , [PERSON] звернулися на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявами, в яких повідомили, що не заперечують проти позбавлення батьківських прав щодо себе у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що він останній час займається піклуванням дитини, в сім`ї якого малолітня [PERSON] проживає, він опікується дитиною, кожного ранку приводить до школи і забирає дитину після уроків, відвідує батьківські збори, постійно цікавиться успіхами дівчинки, консультується з питань навчання та виховання, дитина завжди охайна, між ним і дитиною склалися дуже теплі та довірливі стосунки. Крім того, позивач стверджує, що він працює, має постійний прибуток, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, житлом забезпечений. При цьому, за твердженням позивача, батьки дівчинки зовсім не приймають участі у вихованні та навчанні дитини, жодного разу не відвідали школу, не цікавляться успіхами доньки. Також, як вказує позивач, згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківских прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] та призначення його - [PERSON] опікуном малолітньої дитини, встановлено, що служба у справах дітей Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав батьків малолітньої [PERSON] та призначення опікуном його - [PERSON] . З урахуванням викладеного, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] , позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення його опікуном, у зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.01.2021року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 22.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 25.03.2021 року позивач не з`явився, однак 25.03.2021 року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] про час та місце підготовчого та судового засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адреси, зазначені у позовній заяві, а також повідомлялися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у підготовче та судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про час та місце підготовчого та судового засідань повідомлений належним чином, у підготовче та судове засідання не з`явився, однак 04.03.2021 року надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Органу опіки та піклування, а також вказав, що підтримує висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.11.2020 року за № 2348/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначенні гр. [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, [INFO] народилася [PERSON] , батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Судовим розглядом встановлено, що позивач - [PERSON] є дядьком з боку матері малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 07 жовтня 2019 року №122 малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , булопоставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 17). Згідно довідки від 08.07.2020 року №200 та інформації Одеської загальноосвітньої школи №80 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 08.07,2020 року № 08-07/198, малолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у 2-Г класі означеного учбового закладу. За час навчання [PERSON] зарекомендувала себе як працьовита, здібна, активна та комунікабельна учениця. Має добре розвинену пам`ять, проявляє інтерес до навчання. Також, має схильність до природничо-математичного циклу, вміє логічно мислити. З однолітками спілкується охоче, не конфліктна. У [PERSON] переважають такі риси характеру як принциповість та схильність до незалежності. Батьки дитини зовсім не приймають участі у вихованні та навчанні дитини, жодного разу не відвідали школу, не цікавились успіхами доньки. Дядько дівчинки та тітка охоче піклуються про [PERSON] , роблять все можливе, щоб дівчинка почувала себе комфортно, створюють всі умови для навчання та відпочинку дитини. В школі з`являються часто, цікавляться шкільним життям дитини та приймають активну участь (а.с. 18, 19). Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №6» Одеської міської ради Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 12.06.2020 року вих. №01-03/489, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається в КНП «ДГП №6» ОМР. Декларація на медичне обслуговування дитини з лікарем-педіатром підписана [PERSON] . Поліклініку дитина відвідує в супроводі [PERSON] (а.с. 20). Зі змісту характеристик з місця проживання від сусідів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 2018 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] . Дитина - [PERSON] , [INFO] , завжди ввічлива, весела, акуратна, привітна, добре вдягнена, доглянута. [PERSON] та [PERSON] добрі та ввічливі люди, зарекомендували себе добре, не конфліктні (а.с. 24-26). Згідно листа Центру соціальних служб Одеської міської ради від 15.07.2020 р. №04/01-2096, 10.07.2020 р. фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Київському районі було здійснено вихід за адресою проживання дитини: [ADDRESS] , та складено акт оцінки потреб сім`ї/особи. Відповідно до висновку акту оцінки потреб сім`ї гр. [PERSON] здатний виконувати обов`язки опікуна по відношенню до своєї підопічної. Родина ознак складних життєвих обставин не має. Крім того, при проведенні бесіди з кандидатом в опікуни дитини було з`ясовано, що батьки - [PERSON] та [PERSON] за останній час участі у вихованні своєї дитини не приймали (а.с. 38). Батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 28.05.2020 р. та 16.06.2020 р,, відповідно, звернулись на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявами, в яких повідомили, що не заперечують проти позбавлення батьківських прав щодо себе у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 42, 44). Як було зазначено вище, [PERSON] , [INFO] , є рідним дядьком дитини з боку матері. [PERSON] , [INFO] , працює, має постійний прибуток. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, житлом забезпечений (а.с. 22, 23). Згідно довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 22.09.2020 року за № 612-04/20, [PERSON] , [INFO] , за даними бази ЄІАС «Діти» дійсно перебуває на обліку опікунів, піклувальників в службі у справах дітей Одеської міської ради з 16.09.2020 року за обліковим номером №1501-283 (а.с. 51). Відповідно до довідки серії ІІА № 1899660, виданої Міністерством внутрішніх справ України, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 04.08.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої або не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 29). Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради» від 15.07.2020 року № 819, [PERSON] , [INFO] , на обліку з приводу активної форми туберкульозу не стоїть (а.с. 30). Відповідно до довідки КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від 22.07.2020 року №133, [PERSON] , [INFO] , за даними архіву, реєстратури та картотеки не значиться (а.с. 27). Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» від 18.08.2020 року за №368, [PERSON] , [INFO] , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки наркологічного обліку не значиться (а.с. 28). Згідно з висновком про стан здоров`я від 21.08.2020 р., виданого Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Одеської міської ради, [PERSON] , [INFO] , може бути опікуном малолітньої дитини (а.с. 31). Згідно з актом обстеження умов проживання від 14.05,2020 р., складеним спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, родина проживає в 2-ох кімнатній квартирі на 4-у поверсі 9-ти поверхового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа квартири - 45,5 кв.м., житлова - 27,3 кв.м. В квартирі чисто, охайно, в наявності меблі та побутова техніка. Для малолітньої [PERSON] , [INFO] , виділено окрему кімнату, створено всі умови, необхідні для проживання, повноцінного розвитку та виховання (а.с. 21). Інформація щодо наявності братів/сестер у малолітньої [PERSON] , [INFO] , в Службі у справах дітей Одеської міської ради відсутня, що підтверджується довідкою від 23.09.2020 р. №05/10122/2 (а.с. 41). Згідно довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.09.2020 р. №05/10122/1, інформація про наявність житла, майна у малолітньої [PERSON] , [INFO] , на праві власності або користування відсутня (а.с. 40). [PERSON] , з якою [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не заперечує проти того, щоб [PERSON] взяв під опіку [PERSON] , яка є йому племінницею, що підтверджується копією заяви від 14.05.2020 року (а.с. 46). Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.11.2020 року №2348/01-11 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення гр. [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої дитини», Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначення гр. [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-16). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (789-12) від 27.02.1991 року та яка набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 вищенаведеного вище Закону). При викладених обставинах, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навмисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківського піклування, враховуючи наявність доказів про можливість призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої дитини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про призначення його опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 522,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах .

Outcome: approved