Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

26.03.2019 позивачка звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частина доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж середньомісячна заробітна плата по регіону за квартал , починаючи з 26.03.2019 до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], який проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, оскільки відповідач коштів на утримання сина не надає, при цьому аліменти більше нікому не сплачує, не має стягнень по виконавчих документах, на його утриманні не перебувають інші особи. Відповідач має можливість утримувати сина, крім того такий обов'язок встановлено Законом, тому позивачка звернулася до суду. Провадження у справі відкрито 01 квітня 2019 року суддею Лизенко І.В. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено судове засідання. 12.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує, що не надавав допомоги на утримання сина, зазначає, що підтримував його матеріально і має намір продовжувати допомагати синові, при цьому рівень його доходів не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі - 1/3 частина його доходу щомісяця, тому він просить суд стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частина його доходу щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. Позивачка подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що вимоги позовної заяви про стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає частково, з підстав, що зазначені у відзиві, і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частина його доходу щомісяця. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2016 сторони зареєстрували шлюб, про що свідчать записи у свідоцтві про шлюб (а.с. 3). Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що встановлено зі свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Учасники справи (позивачка та відповідач) визнають своїми заявами, що малолітній син проживає з матір'ю. Зазначивши, що він регулярно надає кошти на утримання сина, відповідач не підтвердив таку обставину доказами, тому даний обставина не доведена. В свою чергу, позивачка не довела необхідність стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частина доходу відповідача. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає доцільним стягувати аліменти у розмірі 1/4 частина щомісячного доходу відповідача, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з урахуванням того, що обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків. Крім того, не є обґрунтованою вимога позивачки стягувати аліменти у розмірі не менше, ніж середньомісячна заробітна плата по регіону за квартал. Така вимога не ґрунтується на Законі і необхідність стягнення відповідних сум не підтверджена доказами, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Таким чином, суд вважає можливим стягнути із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частина доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.03.2019 до досягнення сином повноліття. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням зазначеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial