overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

26 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1990 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося. Основною причиною розпаду шлюбу є протиправна поведінка відповідача, зловживання спиртними напоями, внаслідок чого виникають сварки, конфлікти. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

26 липня 2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що 30 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір № 600002823 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. 27 грудня 2012 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал», Кредитором, та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», Новим Кредитором, укладений договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01. Відповідно до даного договору, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №600002823 від 30 серпня 2008 року у сумі 18 005,72 грн., що складається заборгованості за основною сумою боргу у сумі 5\~519,40 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 12\~486,32 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором на загальну суму 18 005,72 грн. та судовий збір у розмірі 1\~378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судове засідання позивач надав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач надала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 25 січня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Корюківськї райдержадміністрації Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №05, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Від розірвання шлюбу утримувало наявність малолітньої дитини. Вищевказана поведінка обох привела до того, що хоча вони і проживають за однією адресою, але фактично припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір тому ці витрати, слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 15.04.1994 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 67. Проживали з відповідачем однією сімєю до 2008 року, після чого проживання однією сімєю було фактично припинено. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії І-НО № 444024, 15.04.1994 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Житнікова) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 67. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Савченко», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 25 серпня 2001 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 48. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 108666 виданим 05 травня 2009 року, повторно. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 серпня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, у звязку з чим виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини припинили більше ніж три роки тому. Спір щодо поділу майна та утримання дитини, у разі необхідності, буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені в 2013 році та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 серпня 1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбів відділом запису актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.\~Дніпропетровська зроблено запис за №\~790 та видане свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). 26 вересня 1999 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у звязку з чим виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2013 році, з того часу спільне господарство вони не та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 30 грудня 2011 року шлюбу, в якому вони мають малолітню дитину доньку [PERSON], яка народилась 13 серпня 2012 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з травня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримавїла в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилась звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, шлюбно сімейні відносини припинені з січня 2016 року. Окрім того, зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дл дітей відповідного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та має нерегулярний дохід. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2012 року (а.с. 8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 6), сина - [PERSON], [INFO] року (а.с. 7), які мешкають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. В силу положень статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи обов'язок батька утримувати неповнолітніх дітей, працездатність відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і батька, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2011 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 03 листопада 2011 року (а.с. 8). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сімї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

26 липня 2016 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. У позові вказала, що з [PERSON] проживала однією сім'єю, однак у зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Сторони мають двох дітей, Артема, [INFO], та Максима, [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. У зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони фактично проживали однією сім'єю. Від спільного проживання мають двох дітей, Артема, [INFO], та Максима, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4). Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 23 травня 2016 року (а.с.5). Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що діти знаходяться на утриманні позивачки, суд задовольняє позовні вимоги та ухвалює стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей. Відповідно до ст.88 СК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved