Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

25.03.2014 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у розмірі 10937,37 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 18.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але на адресу суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» про те, що відповідачка за вказаною адресою не проживає (а.с.30-31). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При викладених обставинах суд вважає, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 18.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк » та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-14). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2014 року складає 11946,72 грн., з них: - 1500,0 грн. - заборгованість за кредитом; - 6456,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3990,0 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Відповідно до судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 22.08.2008 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват банк» було стягнуто 2006,37 грн. (а.с.4), тому різниця для стягнення становить 9940,35 грн., а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 497,02 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 18.10.2007 року (а.с.5-9). Пунктом 5.2. умов кредитного договору передбачено право банку у разі порушення позичальником умов договору вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за цим договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved