Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

26.12.2018\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом,\~у якому\~просить стягувати\~із [PERSON] \~на її\~користь аліменти\~на дитину,\~яка продовжує\~навчання,\~в розмірі\~3000\~грн.,\~щомісяця,\~починаючи з\~дати подання\~позову та\~до закінчення\~навчання чи\~до досягнення\~донькою двадцяти\~трьох річного\~віку.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що у 1998 році між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У 2007 році шлюб між ними було розірвано. На даний час донька [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені І.Франка. Відповідач на даний час має змогу надавати матеріальну допомогу. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн., щомісячно, до закінчення донькою навчання чи досягнення нею 23-х років. 06.03.2019 року судом винесено заочне рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дитину у розмірі 1500 грн., щомісячно, з 26.12.2018 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 - х років. 28.05.2019 року ухвалою суду заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/4776/18 від 06.03.2019 року скасовано. Позивач у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву у якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій заперечує проти задоволення позову та просить розгляд справи провести у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). На даний час донька є повнолітньою та продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені І.Франка. Самостійно донька не має змоги влаштуватися на роботу, так як навчається на денній формі навчання. Навчання платне, згідно контракту (а.с. 4, 5, 11). Домовленості про утримання спільної дорослої доньки, яка продовжує навчання, сторони не досягли. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Позивачем не надано доказів на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі 3000 грн., тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідач обґрунтував свою позицію щодо стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку - [PERSON] та зазначив, що позивачем не надано доказів щодо наявності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, а також зазначив, що він втратив роботу та має незначні нерегулярні заробітки (а.с. 60-66). Суд задовольняє позовні вимоги частково та вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial