Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

26.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №166. Від шлюбу мають дитину, яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпечені дитини. Позивач зазначила, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згодна, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам, спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітиною повноліття. Ухвалою від 29.07.2019 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання. 30.09.2019 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №166 (а.с.7). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно зіст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Відповідно дост.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved