Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

25 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02 листопада 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем має сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 10 січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Син повністю знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, але надали письмові заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, 02 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу Серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації РАГСу виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 1593 (а.с. 6). Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 161 (а.с. 7). Як вбачається з позовної заяви. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 10 січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Син залишився проживати разом з матір'ю і на даний час знаходяться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки (а.с. 8). Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, можливість утримання позивачкою сина, обов'язок надавати допомогу відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) на користь матері [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно починаючи стягнення з 25 лютого 2014 року у розмірі 25 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, допустивши по справі на підставі статті 367 ЦПК України негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved