Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

24 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 45584 грн. 99 коп. Обгрунтовано позов тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 06\~листопада 2017\~року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 15.09.2017 року. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14\~лютого 2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, шляхом їх визначення у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02\~квітня 2021\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2011, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2018 розірвано (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 06\~листопада 2017\~року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 15.09.2017 року. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14\~лютого 2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, шляхом їх визначення у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 15-16). З розрахунку заборгованості про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, складеного старшим державним виконавцем Прилепським С.І., вбачається, що відповідач аліменти сплачує частково, у зв`язку з чим станом на лютий 2021 року утворилась заборгованість у сумі 45584 грн. 99 коп. (а.с. 24). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно ч.\~1\~ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України,\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2019 по 01.03.2021 року складає 128410 грн. 08 коп. Позивач, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь 45584 грн. 99 коп., що не перевищує 100 % заборгованості по сплаті аліментів. Відповідачем не спростовано наданого позивачем розрахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи наявні у справі докази, суд вбачає підстави для задоволення позову. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved