Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

25.08.2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та ділової репутації, інформацію, розповсюджену [PERSON] [INFO] на виїзному засіданні депутатської комісії Охтирської міської ради з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики, яке проводилось в приміщенні ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні Охтирської міської ради за участю педагогічного колективу цієї школи, а саме те, що депутат [PERSON] має право лише на депутатські запити і запити на інформацію, та за образливі вислови на адресу [PERSON] ; зобов`язати Охтирську міську раду спростувати поширену відносно депутата Охтирської міської ради [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом озвучення про ухвалене у цій справі судове рішення та озвучення положень ч. 7 ст. 47, ч. 7 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1 ч. 1 ст. 10, ст. 11, ст. 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на найближчому засіданні депутатської комісії Охтирської міської ради з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики з запрошенням на це засідання педагогічного колективу ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні Охтирської міської ради, але не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] на виїзному засіданні депутатської комісії Охтирської міської ради з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики, яке проводилось у приміщенні ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні Охтирської міської ради міський голова [PERSON] повідомив присутніх, що [PERSON] , як депутат Охтирської міської ради, має право отримувати інформацію виключно через депутатські запити та запити на інформацію, та образливо висловлювався на його адресу. На його (позивача) думку це було зроблено умисно, щоб нівелювати його депутатські права та обов`язки, зганьбити та принизити його особисто перед колективом школи та приховати незаконне влаштування свердловини на території школи. Промова міського голови [PERSON] містила протиправні та протизаконні вислови на його (позивача) адресу, що завдало йому моральних страждань. Вважає, що міський голова Охтирської міської ради [PERSON] не мав права принижувати його, як депутата міської ради, використовуючи, зокрема, вирази, які не є загальновживаними в діловому спілкуванні та принижують честь та гідність людини. [PERSON] висловив свою думку в брутальній, принизливій та непристойній формі. Крім того, на пленарне засідання сімдесят шостої сесії Охтирської міської ради VII скликання, проведене 3.09.2020 р. був винесений на голосування проект рішення Охтирської міської ради «Про надання оцінки діям депутата міської ради [PERSON] за підсумками роботи засідання постійної комісії з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики». Дане рішення не прийняте, однак в ньому пропонувалося засудити дії депутата Охтирської міської ради [PERSON] щодо розповсюдження недостовірної інформації, а Відділу інформаційно-аналітичного та комп`ютерного забезпечення виконавчого комітету Охтирської міської ради оприлюднити відповідну інформацію на офіційному сайті Охтирської міської ради та в засобах масової інформації, тобто відповідач та третя особа продовжують спроби дискредитувати його та поширити неправдиву інформацію, що принижує його гідність, честь та ділову репутацію. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 14.09.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У визначений судом строк від відповідача - Охтирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими, протиправними, безпідставними, та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. У відзиві заначено, що Охтирська міська рада є колегіальним органом, що складається з депутатів, обраних на місцевих виборах, яка в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом. Ні в загальноосвітній школі І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні, ні в будь-якому іншому приміщенні Охтирська міська рада не проводила пленарних засідань та не приймала будь-яких рішень з питань, зазначених у позовній заяві. Позивач в позовній заяві не зазначив у який спосіб, у який час та при яких обставинах, яка саме інформація відповідача - Охтирської міської ради порушила його честь, гідність та ділову репутацію. Вважає позовні вимоги недоведеними та необґрунтованими, зокрема [PERSON] не доведено в чому саме полягало порушення його права, тобто яким чином поширена інформація завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, в чому це виражено, крім того, помилковим є посилання позивача на інформацію, яка містить оціночні судження, стверджуючи, що це фактичні дані, які підлягають спростуванню; позивач чітко не визначився хто саме є поширювачем інформації; вибір неналежного способу захисту, не передбаченого законом та нормами ст. 277 ЦК України. Інформація, викладена позивачем щодо порушення його честі та гідності не може бути перевірена на предмет її достовірності, її можна розцінювати як оціночні судження. Позивач, як депутат Охтирської міської ради, не вносив на розгляд пленарного засідання Охтирської міської ради депутатського запиту щодо наявності дозвільних документів на свердловину, яка, нібито, розташована на території ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні по [ADDRESS] . Крім того, в межі виборчого округу [PERSON] не входить ні територія ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні, ні вулиця Пушкіна в м. Охтирка, на якій розташована школа. Таким чином, позивач, як депутат, має право на звернення, отримання документів та інформації лише через депутатський запит і лише в межах свого виборчого округу. Жодної недостовірної інформації та, тим більше, образливих висловлювань на адресу позивача не озвучувалося. Також позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що ділова репутація позивача була порушена та існує причинно-наслідковий зв`язок між поширенням недостовірної інформації та порушеним правом позивача. Посилаючись на викладене Охтирська міська рада в задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач на час виникнення спірних правовідносин був депутатом Охтирської міської ради сьомого скликання, що підтверджується посвідченням № 31 Охтирської міської ради (а.с. 9). 27.05.2020 р. депутат Охтирської міської ради [PERSON] звернувся до Охтирського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням, в якому просив пояснити мету встановлення водовидобувної свердловини на території ділянки КОАТУУ: 5910200000 зона:14 квартал: 002, хто та за чиї кошти проводив облаштування вказаної свердловини. Крім того, просив надати всі дозвільні документи на проведення земельних робіт по облаштуванню водовидобувної свердловини, а також пояснення на якій підставі [PERSON] дозволено порушувати положення Водного та Земельного кодексу України, що виразилися в облаштуванні свердловини та проведенні будівництва на території без присвоєного геокадастрового номеру. (а.с. 10). На депутатське звернення позивача, листом за підписом міського голови [PERSON] вих. № 01-14/1539 від 04.06.2020 р. позивачу надано відповідь, що факти, викладені у його зверненні від 27.05.2020 р., не відповідають дійсності та є хибними. (а.с. 11). [INFO] в приміщенні Охтирської ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 ім. Остапа Вишні відбулося виїзне засідання депутатської комісії Охтирської міської ради з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики, на якому були присутні Охтирський міский голова [PERSON] , працівники Охтирської ЗОШ І-ІІІ ст. № 4 та позивач [PERSON] . З відеозапису, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що на даному засіданні міський голова Охтирської міської ради [PERSON]., звертаючись до педагогічного колективу ЗОШ № 4 повідомив, при цьому вказавши на позивача [PERSON] , що він (позивач) «такий самий член громади, як і всі інші, як і ви. І депутатство йому не дає ніяких прав: ходити з перевірками, требувати якісь документи. Виключно через депутатські запити і запити на інформацію. Ніяких інших прав у нього немає. У нього немає права прийти в школу: а покажіть мені навчальні плани, а покажіть мені оте...». А також міський голова [PERSON] сказав, звертаючись до позивача: «Рот закрий придурок ти! Я сказав те, що думаю!», «Знову вилізло! Якщо він буде втручатись у ваше життя просто, не на фейсбуці, а прямим текстом посилайте його у путєшествіє, яке знаєте.», «Та не звертайте ви уваги на цю особь», «Я оцінюю це так; якщо людина в своєму житті не добилась нічого, зараз намагається через такі механізми самоствердитись, показати свою важливість, у нього надуваються щоки», «Руки в нього хороші, голова не зовсім, а руки гарні». Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України). Так, під гідністю необхідно розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. За змістом частини першої статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 3, 5 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, наддавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до ст. ст. 23, 280 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її особистого немайнового права, зокрема, у разі приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 грудня 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов`язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. Враховуючи, що оспорювана позивачем інформація була поширена Охтирським міським головою [PERSON] на засіданні депутатської комісії Охтирської міської ради, суд вважає, що саме Охтирська міська рада є належним відповідачем. Позивач в своїй позовній заяві просить визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та ділової репутації, інформацію, розповсюджену [PERSON] , а саме те, що депутат [PERSON] має право лише на депутатські запити і запити на інформацію, та за образливі вислови на адресу [PERSON] ; зобов`язати Охтирську міську раду спростувати поширену відносно депутата Охтирської міської ради [PERSON] недостовірну інформацію. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканність ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Загальні способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. До спеціальних же способів захисту належать, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо. Європейський суд з прав людини не раз наголошував на необхідності ефективного захисту. У п.75 рішення від 5.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» зазначено, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади. Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам. За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. Судом оглянуто відеозапис, наданий позивачем до позовної заяви. Проаналізувавши даний відеозапис, суд приходить до висновку, що у розумінні ст. 277 ЦК України висловлювання міського голови: «Рот закрий придурок ти!», «Та не звертайте ви уваги на цю особь», - не є недостовірною інформацією, а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача спростувати зазначене. Проте, оскільки суб`єктивну думку висловлено у формі образи, що порушує особисті немайнові права, принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Таким чином, висловлювання міського голови, адресоване позивачу на засіданні депутатської комісії Охтирської міської ради: «Рот закрий придурок ти!», «Та не звертайте ви уваги на цю особь», є суб`єктивною думкою міського голови, а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає судовому захисту шляхом її спростування згідно визначеного статтею 277 ЦК України порядку. Вимоги позивача про визнання недостовірною вказаної вище інформації та зобов`язання Охтирської міської ради спростувати поширену недостовірну інформацію - є неналежним способом захисту прав та такі вимоги не підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та ділової репутації, іншої інформації, розповсюдженої міським головою [PERSON] , що зазначена позивачем в позовній заяві, зокрема, що депутат [PERSON] має право лише на депутатські запити і запити на інформацію, та зобов`язання Охтирської міської ради спростувати дану недостовірну інформацію, - не підлягають задоволенню, так як дана інформація, поширена міським головою, містить оціночні судження, стосується повноважень публічної особи - депутата Охтирської міської ради, не є фактичним твердженням, а тому не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed