Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

25.01.2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 01.12.2020 року останній є єдиним спадкоємцем [PERSON] на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії. Розмір недоотриманої пенсії визначений довідкою Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 31.12.2018 року та складає 285454,41 грн. Відповідачем було надано разове доручення № 832 на суму 108088,58 грн. для отримання недоотриманої пенсії спадкодавця. Сума невиплаченої пенсії за терміном позовної давності складає 177365,83грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] разом з судовими витратами. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позивні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.73). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 19 лютого 2021 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до ст. 1227 ЦК України суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за житія, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності, входять до складу спадщини. На запит позивача Слов`янське об`єднане управління ПФУ Донецької області 03.12.2020 року повідомило, що сума недоотриманої пенсії померлого [PERSON] складає 285454,41 грн. Заява на виплату недоотриманої пенсії позивачем [PERSON] була надана 03.12.2020 року, а тому, позивачу розмір недоотриманої пенсії було зменшено та виплачено у сумі 108088,58 грн. за трирічний період з 03.12.2017 року по 03.12.2020 року відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» та листів-роз`яснень Пенсійного фонду України від 02.12.2008 №21254/02-40 та від 31.05.2010 № 9314/02-40, тобто розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до Управління Пенсійного фонду. На теперішній час недоотримана пенсія по пенсійній справі [PERSON] відсутня (а.с.66-69). Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що вбачається з повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027171110 від 24.07.2020 року(а.с.31). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.10). За життя [PERSON] знаходився на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області та мав статус пенсіонера. З листа Слов`янського об`єднаного УПФУ Донецької області № 0567-04-8/15394 від 31.12.2020 року вбачається, що розмір недотриманої пенсії [PERSON] складає 285454,41 грн. Виплата за минулий час здійснюється в межах трьох років з дня звернення. (а.с.59). 01.12.2020 року приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 111958,92 грн. (а.с.6). 10.12.2020 року [PERSON] на підставі разового доручення № 832 отримав пенсію спадкодавця в сумі 108088.58 грн. (а.с.8). Ст. 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті батька [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину, тобто всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, мають належати саме [PERSON] . Дослідженням матеріалів спадкової справи інших спадкоємців [PERSON] , судом не встановлено (а.с.17-65) У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі, непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього закону. Відповідно до вимог статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст. 19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів. З огляду на викладене та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, суд вважає, що порушене право позивача з боку відповідача підлягає відновленню та захисту, що дає підстави суду для ухвалення рішення про визнання протиправними дій відповідача та стягнення з відповідача на користь позивача залишку недоотриманої пенсії у сумі 177365,83грн. (285454,41 грн. - 108088,58 грн.) Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved