overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

24.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 15.09.2000 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося. Відповідач віддалився від сім'ї, не цікавиться дитиною. Уже багато років вони проживають окремо, навіть не спілкуються. Збереження сім'ї шкодить її інтересам та інтересам дитини, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з огляду на те, що сім'я давно розпалася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 15.09.2000 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 805 у відділі реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.4); мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою у [ADDRESS] Відповідач з 16.09.2004 року зареєстрований [ADDRESS], але ні із сім'єю, ні за цією адресою не проживає, навіть долею дитини не цікавиться. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам позивачки із-за невизначеності її соціального статусу, неможливості влаштувати особисте повноцінне життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

24.12.2014 року, а уточнивши вимогу 20.02.2015 року, [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на кв.[ADDRESS], шляхом визнання його таким, що втратив право користування квартирою.(а.с.а.с.2-4,32-34) Свою вимогу мотивують тим, що вони є співвласниками вищевказаної квартири, але реєстрація відповідача у ній, позбавляєть їх можливості розпоряджатися належним їм майном на власний розсуд. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при цьому позов вони підтримали, про постановлення заочного рішення не заперечують, а судові витрати просять покласти за їх рахунок.(а.с.50) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 13.02.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

24.12.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.06.2010 року вона має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], з лютого 2014 року чоловік ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.06.2010 року вона має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], з лютого 2014 року чоловік ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона мешкає у власному будинку, не працює, доглядає дитину до трьох років, отримує державну соціальну допомогу 1065 грн. щомісяця, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів не має, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я та стан здоров`я її дітей задовільний, їй відомо, що відповідач мешкає у її будинку, працездатний, але не працює, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, угоди про спосіб утримання дітей з відповідачем не досягнуто, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

24.12.2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 16 890,62 грн.,з яких: - 7 698,29 грн. - заборгованість по кредиту; - 6 511,82 грн. - проценти за користування кредитом за період з 23.01.2013 року по 31.10.2014 року; - 1 400,00 грн. - комісійна винагорода за обслуговування рахунку за період з 01.07.2013 року по 31.10.2014 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 780,51грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із Анкетою - заявою від 08.10.2012 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на суму 7 700 - 00 грн., з видачею кредитної картки та передбачено щомісячну сплату суми кредиту та процентів за користування коштами, комісійна винагорода за обслуговування рахунку, а також штрафні санкції за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Давиденка М.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.55) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 13.02.2015року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

24.12.2014 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження в якій просить її задовольнити, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON], [INFO], при зверненні до Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому необхідно буде довести факт родинних відносин з померлою. Оскільки в документах спадкодавиці при видачі їй паспорта була допущена помилка при перекладі прізвища з російської на українську мову замість прізвища «[PERSON]» було записано в документах «[PERSON]», що і стало причиною звернення до суду. В судове засідання заявник не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву в якій на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу без його участі. Заінтересована особа до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з наступних підстав: так, з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] вбачається, що [INFO] дійсно померла гр. [PERSON], (а.с.12), яка згідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 30.05.1955 року доводилась матір'ю заявника ( а.с. 7). Ксерокопією свідоцтва про шлюб від 05.02.1955 року, доведено, що батьки заявника перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). З досліджених судом матеріалів справи достовірно встановлено, що місце, дата народження, а також ім'я та по батькові спадкодавиці співпадають, тому заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Позов обгрунтований і законний тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

24.12.2014 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заява обґрунтована тим, що [INFO] заявнику виповнилося 17 років, на даний час вона вагітна і проживає в сім'ї своїх батьків. Заявник має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] Таке рішення є виваженим і обдуманим. Між заявником та [PERSON] є почуття любові та поваги один до одного, реєстрація шлюбу відповідає їхнім інтересам. Між [PERSON], заявником та їхніми батьками - склалися доброзичливі стосунки. Заявник не досягла шлюбного віку і реєстрація шлюбу через органи ДРАЦС не можлива. Тому заявник звернулася до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявник підтримує вимоги заяви і просить суд її задовольнити. [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, заявили, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] [PERSON] також пояснив, що має бажання створити сім'ю з заявником і визнає всі зазначені у заяві обставини. [PERSON] зазначає, що реєстрація шлюбу відповідає не лише інтересам заявника, а і його власним. Представник зацікавленої особи - відділу ДРАЦС Карлівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Причина неявки представника заінтересованої особи, суду не відома. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 23 СК України - право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно з ч. 1 ст. 22 СК - шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною 2 ст. 23 СК передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження [PERSON] та копія паспорта останньої. З документів вбачається, що заявник є неповнолітньою, проте їй виповнилося повних 17 років. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які залучені до участі у справі, в якості зацікавлених осіб і які вважають, що останній має бути надано право на шлюб. (а.с. 3-4) Згідно довідки Халтуринської сільської ради від 17.12.2014 року, [PERSON] проживає в с. Мар'янівка, з батьками, сестрою і бабусею. (а.с. 10) З довідки клінічного відділення Карлівської ЦРЛ від 17.12.2014 року, вбачається, що [PERSON] є вагітною (10-11 тижнів вагітності). (а.с. 11) У зв'язку з вагітністю і бажанням створити сім'ю, позивач звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] Останній не заперечує, що має намір та бажання створити сім'ю з заявником, про що зазначив в судовому засіданні. В матеріалах справи міститься копія паспорта [PERSON] - він є повнолітнім (а.с. 9). На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу неповнолітньою [PERSON], відповідає її інтересам. Тому суд вважає за можливе надати право на шлюб 17-річній [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

24.12.2014 року заявник звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з [PERSON] бажають створити сім'ю, внаслідок близьких стосунків з [PERSON] вона завагітніла і має намір народити дитину. Вони вирішили одружитися і попередньо звернулись з відповідною заявою до Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району, однак в реєстрації шлюбу їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України - 18 років. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] заяву також підтримали та не заперечували щодо надання заявнику права на шлюб. Вислухавши пояснення заявника та зацікавлених осіб вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Судом було встановлено, що заявник [PERSON] не досягла шлюбного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, тобто їй на сьогоднішній день виповнилось 17 років (а.с. 3). Згідно довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Новоград-Волинського району» від 17.12.2014 року [PERSON] вагітна 18-19 тижнів (а.с. 6). Заявник бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], який у свою чергу також бажає зареєструвати шлюб та створити сім'ю з [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

24.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 63. Від шлюбу у сторін є малолітня донька. Понад шість місяців сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та зазначає, що строк на примирення не потрібний. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 24.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 63 /свідоцтво серії [NUMBER]/ /а.с. 4/. [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 1739, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 9/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть понад 6 місяців, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дітей на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

24.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення з квартири посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], в якій приблизно з грудня 2011 року з нею проживають: її донька [PERSON] та співмешканець доньки [PERSON] З часу проживання відповідачів у вказаній квартирі між нею та відповідачами склалися доволі складні стосунки стосовно сумісного мешкання. На пропозицію покинути квартиру та виселитися з неї у добровільному порядку відповідачі, які зареєстровані за іншою адресою: [ADDRESS], не погодилися, договір найму з відповідачами не укладався. Оскільки відповідачі добровільно не бажають залишити квартиру, вона просить суд позбавити [PERSON], [PERSON] права користування належної їй квартирою [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON] з вказаної квартири, справу просила розглянути без її присутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.10.2009 року (а.с.4). Крім позивача [PERSON] у вказаній квартирі приблизно з грудня 2011 року проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за іншою адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, позивач [PERSON], як власник квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч.4 ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

24.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.08.2004 року, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №217. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з 16.08.2014 року. Сімейне життя не склалося через різні погляди на майбутнє життя та різні характери, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 07.08.2004 року, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.10), від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з 16.08.2014 року. Сімейне життя не склалося через різні погляди на майбутнє життя та різні характери. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 02.09.2000 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актова запис за №294, зазначивши в обґрунтування позову, що у шлюбі прожили до січня 2012 року. З січня 2012 року шлюбні відносини припинили і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Спору про місце проживання дитини не мають. Причиною розпаду сімї стала втрата любові і поваги один до одного, взаєморозуміння і довіря. Строк на примирення просить не надавати, оскільки з відповідачкою не мають наміру у збереженні шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, направивши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнала і просила його задовольнити, пояснивши суду, що у шлюбі з позивачем прожили 13 років. З 13.02.2012 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу не можливе, оскільки позивач залишив сімю за раді іншої жінки, з якою проживає по теперішній час, тому строк на примирення також просить не надавати. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, позивач життям сина не цікавиться та участі у його вихованні та утриманні не приймає. Спору про місце проживання дитини проміж нрими не існує. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 02.09.2000 року Артемівським міським відділом РАГС Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №294. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №089099 /а.с.17/. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №323645, виданого відділом РАГС Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис за №569 /а.с.4/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви та пояснень відповідача суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з січня 2012 року, позивач на теперішній час проживає з іншою жінкою, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається та збереження шлюбу сторін за встановлених обставин, не можливо. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved