Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з утримання та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Станом на жовтень 2020 року, за відповідачем, як володільцем (наймачем) квартири [ADDRESS] у зазначеному будинку рахується заборгованості за вищенаведені послуги у розмірі 3 888,84 грн. З наведених мотивів та підстав, з посиланням на приписи ст.625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 3\~888,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 320,67 грн. та три відсотки річних у розмірі 272,64 грн. У письмовому відзиві відповідач позов не визнала та зазначила, що вона дійсно проживає у службовому житлі, а саме у блоці №89 гуртожитку за адресою [ADDRESS] , який знаходиться на балансі Луцької міської поліклініки для дорослих №1. Вважає, що позивач звернувся до неналежного відповідача, адже вона не є власником житла. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з утримання та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Станом на жовтень 2020 року, за відповідачем, як володільцем (наймачем) квартири [ADDRESS] у зазначеному будинку рахується заборгованості за вищенаведені послуги у розмірі 3 888,84 грн. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач не оплачує надані їй житлово-комунальні послуги, наведену позивачем суму заборгованості станом на жовтень 2020 року у розмірі 3 888,84 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона не є власником спірного нерухомого майна, адже частиною першою статті 68 ЖК УРСР передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач самостійно підтверджує, що вона дійсно проживає у квартирі (блоці) [ADDRESS] , яка наразі має статус службового житла, а згідно відомостей з реєстру Луцької міської територіальної громади, вона зареєстрована за цією адресою з 07 серпня 1996 року, тобто вона є наймачем в розумінні ЖК УРСР та зобов`язана сплачувати комунальні послуги. Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що відповідач прострочив грошове зобов`язання, з нього слід також стягнути інфляційні втрати, а також три проценти річних від прострочених суми. З наведених мотивів, суд задовольняє позов у повному обсязі. На підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду у розмірі 2\~102,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved