Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

24 січня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO] Позивач та його сестра [PERSON] є її спадкоємцями. Проте вони позбавленні можливості оформити свої спадкові права на майно померлої, а саме гараж, що знаходиться у гаражному масиві [ADDRESS], через допущені у договорі дарування описки та виправлення у прізвищі померлої. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вимог заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, [INFO] померла мати позивача - [PERSON], [INFO] В зв'язку з її смертю відкрилася спадщина, спадкоємцями за законом є позивач та його сестра [PERSON]. До складу спадкового майна увійшов, у тому числі, гараж, то знаходиться у гаражному масиві [ADDRESS]. Даний гараж був набутий [PERSON], [INFO], у власність на підставі договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Вас Г.В. 13.11.1992 року, та зареєстрованого в Хмельницькому обласному об'єднаному БТІ 03.12.1992 року за реєстровим номером 1959/2. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач звернувся до Першої Хмельницької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва щодо гаража йому було відмовлено у зв'язку з наявністю у зазначеному договорі від 13.11.1992 року помилки в написанні прізвища померлої, а саме - замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», а у першому згадуванні її прізвища зроблено не засвідчене нотаріусом виправлення на «[PERSON]». Крім того, відмітка на договорі про реєстрацію БТІ права власності від 03.12.1992 року вчинена російською мовою ([PERSON]) і також містить виправлення. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], оскільки судом встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], набула гараж у гаражному масиві [ADDRESS], згідно договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Бас Г.В. 13 листопада 1992 року та зареєстрованого Хмельницьким обласним об'єднаним БТІ за реєстровим № 1959/2 від 03.12.1992 року.

Outcome: approved