overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.01.2009 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач, періодично випиває, у нетверезому стані вчиняє сварки, бійки, висловлюється нецензурними словами, матеріальним забезпеченням сім'ї не займається. Збереження шлюбу вважає не можливим та таким, що суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу, просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.5,6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач, періодично випиває, у нетверезому стані вчиняє сварки, бійки, висловлюється нецензурними словами, матеріальним забезпеченням сім'ї не займається. Збереження шлюбу вважає не можливим та таким, що суперечить її інтересам. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає, що слід відновити дошлюбне прізвище позивача. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.06.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а їй одній важко забезпечити їх усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач [PERSON] подала суду заяву, в якій просила вирішити спір у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що дає можливість вирішити спір у його відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], (а.с.5-6), які згідно довідки Тур'ївської сільської ради № 160 від 17.02.2014 року (а.с.7) та акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.9), перебувають на утриманні позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є мало-забезпеченою, а отже цілком очевидно, що їй важко самій утримувати дітей, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно наявних у справі документів, відповідач [PERSON], [INFO], є молодим, здоровим, інших утриманців немає, тому може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка подовжує навчання. Свої вимоги вона мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.08.1995 року по 12.03.1998 року, проте шлюб було розірвано, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 99. Від шлюбу мають повнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка навчається у Національному університеті державної податкової служби України. На даний момент дочка є повнолітньою, проте навчається на першому курсі денного відділення. Вона повністю знаходиться на утриманні позивачки, постійно потребує матеріальної допомоги для придбання методичної літератури, одежі та інших необхідних речей та продуктів харчування. Існуючих коштів не вистачає на утримання та забезпечення нормального учбового процесу. Відповідач не приймає участі в утриманні дочки, хоча є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, тому, враховуючи вищевикладене позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 12.03.1998 року згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2); від шлюбу мають повнолітню дочку, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3), батьком якої вказаний відповідач по справі; копія довідки з навчального закладу, підтверджує, що дочка дійсно навчається і є студентом першого курсу денного відділення Національного університету ДПС України за напрямом підготовки «Фінанси та кредит» (а.с.4); копія довідки про склад сім'ї засвідчує, що позивачка мешкає за адресою [ADDRESS] разом з дочкою (а.с.5). Отже, суд заслухавши думку позивачки та дослідивши докази по справі дійшов висновку, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

25.02.2014 року до Корсунь-Шевченківського суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.06.2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 54. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася по вині відповідача, який вигнав позивача з дитиною на вулицю. Тому, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору про поділ майна та місце проживання спільної доньки у сторін на даний момент немає. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 09.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 09.06.2009 року, актовий запис №54 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Петрушківською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 17.07.2009 року, актовий запис № 08 (а.с.4). Сім'я розпалася по вині відповідача. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібний. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

25.02.2014 року до Станично-Луганського районного суду Луганської області подана вказана позовна заява. На підтвердження своїх вимог позивачка вказала, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі з 8 серпня 2004 року. Від спільного життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини не підтримуються з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 8 серпня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від спільного життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини не підтримуються з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладене, фактичне припинення шлюбних відносин, бажання сторін розірвати шлюб, бо це суперечить їх інтересам, суд вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе і його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

25.02.2014 року до суду звернулося ВАТ «Запоріжжяобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. В позові позивач посилався на те, що при перевірці 25.11.2013 року побутового споживача [PERSON] було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом порушення схеми обліку електричної енергії внаслідок підключення електропроводки та комутації її з побутовою електроустановкою при відключених ввідних автоматичних вимикачах, чим порушено п.53 Правил користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, що підтверджується відповідним актом, вартість необлікованої електроенергії склала 466,88 грн., відповідач не відшкодував вартість необлікованої електроенергії, прохають стягнути з відповідача на користь позивача вартість необлікованої електроенергії в сумі 466,88 грн, витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Мірошніченко Н.О. позов підтримала, суду пояснивши, що при перевірці 25.11.2013 року побутового споживача [PERSON] було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом порушення схеми обліку електричної енергії внаслідок підключення електропроводки та комутації її з побутовою електроустановкою при відключених ввідних автоматичних вимикачах, чим порушено п.53 Правил користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, що підтверджується відповідним актом, вартість необлікованої електроенергії склала 466,88 грн., відповідач не відшкодував вартість необлікованої електроенергії, прохають стягнути з відповідача на користь позивача вартість необлікованої електроенергії в сумі 466,88 грн, витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

25.02.2014 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 3 989,04 грн., посилаючись на те, що за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року відповідачі не сплачують за вказані послуги. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, а тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено що відповідачі не здійснюють оплату послуг за теплопостачання, внаслідок чого за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість в сумі 3 989,04 грн. Вказана обставина підтверджується довідкою про склад сім'ї, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суму боргу 3 989,04 грн. слід стягнути з відповідачів в примусовому порядку. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

25.02.2014 року ПАТ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №A33NRM34110011 від 10.12.2010 року, укладеного між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON]В, у розмірі 4805,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2010 року між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №A33NRM34110011, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 816,62 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17.01.2014 року склала 4805,32 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 408,38 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 0,30 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 85,74 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3605,88 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 205,02 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

25.02.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № PLXRRX13100156 від 13.09.2007 року в сумі 13182,03 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 13.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір № PLXRRX13100156 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1437,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 03 лютого 2014 року заборгованість складає 14597,55 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Судом встановлено, що 13.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір № PLXRRX13100156 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 1437,58 грн. у зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 03 лютого 2013 року борг складає 14597,55 грн., а саме: - 1270,09 грн. заборгованість за кредитом - 6367,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 200,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом - 6759,18 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2519,43 грн., яка була задоволена судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 06.10.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ « Приватбанк», різниця становить 12078,12 грн. - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 603,91 грн. штраф ( процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 13182,03 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між банком та ним договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

25.02.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №NKXRRС09930099 від 26.11.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у розмірі 92239,21 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 26.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №NKXRRС09930099, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 11935,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 04.11.2013 року склала 92239,21 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 11935,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 2098,74 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 5370,75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 67966,19 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 4368,53 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved