Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

24 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей, зазначивши, що відповідач відповідно до рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2016 року зобов'язаний до сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Позивачка фактично самостійно утримує дітей і не має можливості забезпечити їх одягом, який відповідає їхньому віку та необхідними для дітей продуктами харчування. Відповідач, здоровий, працездатний, інших утриманців не має, але ніякої іншої допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку із збільшенням мінімального розміру аліментів на дитину до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що наближує до забезпечення рівності при несенні обовязку утримання дітей, вона змушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом, та просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1\\3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до їхнього повноліття, але не менше 50% для дитини відповідного віку, на її користь. У судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву, у якій підтримала свій позов в повному обсязі та просила, суд змінити розмір аліментів, які утримувалися з відповідача на її користь на утримання дітей, та розглядати справу у її відсутності (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце, день та час розгляду справи належним чином, в телефонному режимі повідомив, що позов визнає, не заперечує проти збільшення розміру аліментів та просить розглядати справу у його відсутності, про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с. 18). Суд, оглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей на користь [PERSON], про що виданий Петриківським районним судом 16.02.2016 року виконавчий лист (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Наразі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Приймаючи до уваги збільшення мінімального розміру аліментів в редакції закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та враховуючи що відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, не заперечував проти збільшення розміру аліментів, суд вважає, що на утримання двох дітей з [PERSON] необхідно стягнути 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей на користь [PERSON], тим самим задовольнити позов в повному обсязі. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, що передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому судовий збір в розмірі 640 грн необхідно покласти на [PERSON]

Outcome: approved