Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

24 листопада 2014 року ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 64К-36Ю про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 24.05.2011 у розмірі 809637 грн. 94 коп., в тому числі: заборгованість за основним зобов'язанням - 415651 грн. 44 коп., поточна заборгованість по процентах за користування кредитом 2908 грн. 93 коп., прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом - 174894 грн. 01 коп., пеня - 216 273 грн. 56 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, але подав письмову заяву, в якій надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 24 травня 2011року між ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та ПП «Марті-С» в особі директора [PERSON] був укладений договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 64К-36Ю, відповідно до умов п. 1.1 якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти з лімітом кредитування - 500000 грн., кінцевим строком дії кредитної лінії до 23 травня 2012 року включно, зі сплатою 21 % річних (а.с. 9-17).Відповідно до п. 3.3.6 Договору, позичальник зобов'язується повернути кредитору в повному обсязі суму отриманих кредитних коштів в строк, визначений пунктом 1.1. 24 травня 2011 року в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір поруки № 10П-36Ю з [PERSON],згідно якого останній зобов'язувався відповідати перед позивачем за виконання ПП «Марті-С» зобов'язань, що виникли із кредитного договору, в повному обсязі (а.с. 18-20). ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» 07.06.2012 зверталось до ПП «Марті-С та [PERSON] з вимогою за вих. № 145 про погашення простроченої заборгованості перед банком та нарахованої пені, однак вимогу не було виконано (а.с. 31-32). За розрахунком позивача, станом на 13.11.2014 розмір заборгованості становить 809637,94 грн., в тому числі: за тілом кредиту - 415651,44 грн., поточна заборгованість по процентах - 2908,93 грн., прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом - 174894,01 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів - 216273,56 коп. (а.с.34-44). Так, згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 554 ЦК України передбачено, що уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарніборжники. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно п. 1.1 Договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії, кредитор та позичальник домовились, що кінцевий строк дії кредитної лінії до 23 травня 2012 року. Як убачається з п. 6.2 Договору поруки, договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як роз'яснено в п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. За таких обставин, суд виходить з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя при його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Враховуючи, що в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав зазначені в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на поручителя [PERSON] відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed