Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного шлюбу з відповідачем народилася дитина [PERSON] 22.08.2005 року. Малолітня дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON]. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2005 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 3), батьком якого є відповідач і який згідно закону зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. В судовому засіданні сторони пояснили, що разом не проживають, син [PERSON] залишився проживати з матірю. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статті 182 ч. 1 п. 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює оператором ГРС НГВУ «Охтрканафтогаз», має постійний доход, що не заперечували сторони. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з тих підстав, що відповідач має постійний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, визнав позов у повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не порушує прав інших осіб, не суперечить закону, тому необхідно стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO]. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно статті 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved