Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,70 га, посвідчену державним актом серії [NUMBER], розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району. На день смерті проживала разом із померлим, а тому є такою, що фактично прийняла спадщину. Однак, вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку втрачений. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сількогосподарського виробництва площею 4,70 га, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії [NUMBER], виданим 29 березня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №70, в порядку спадкування за законом після чоловіка, [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 35). Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 32). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 30). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу чоловіком позивачки [PERSON] є [PERSON] (а. с. 7). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] останній помер [INFO] (а. с. 8). Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту серії [NUMBER], виданого 29 березня 2002 року Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року №91, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №70, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,70 га в межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради (а. с. 6) Відповідно до довідки Павлівської сільської ради від 17 жовтня 2016 року [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивачка прийняла спадщину після померлого чоловіка. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався (а. с. 37). З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] не заводилася (а. с. 31). Наведене вище свідчить про те, що за законом позивачка має право на спадщину після смерті чоловіка і у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла її шляхом фактичного проживання з померлим на день смерті. Проте, позивачка не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку так як державний акт на неї втрачений, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 38). Таким чином, право позивачки на спадщину після чоловіка підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved