Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

24 вересня 2013 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою звернувся позивач та просить суд ухвалити рішення яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ Надра суму заборгованості за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008 року у розмірі 143\~795,75 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ Надра суму заборгованості за кредитною карткою № 79365534 у розмірі 9\~018,41 грн. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ Надра суму сплаченого судового збору у розмірі 1\~437,96 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ Надра суму сплаченого судового збору у розмірі 90,18 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 5 березня 2008 року між ВАТ КБ Надра (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра та [PERSON] (надалі відповідач-1, Позичальник), був укладений договір «Автопакет» №6/27/2008/840-АП/14. Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.1.3.1 зазначеного договору банк надав відповідачу-1 кредитні кошти у сумі 11 881,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,9 % річних. Цільове використання кредиту придбання автотранспортного засобу та його реєстрація у МРЕВ при УДАІ УМВС України. Окрім того, Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію для покриття витрат страхувальника за страхові платежі з лімітом 3\~360,00 грн. та відсотковою ставкою у розмірі 1,69 % на місяць (п.1.2.1-1.2.4 кредитного договору). Відповідно до п. 2.2.1 зазначеного договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 278,76 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 до нього були внесені умови розділу 3, щодо застави автомобіля ВАЗ 11193 вартістю 60\~000,00 грн., придбаного за договором купівлі-продажу № 1/01-03 від 01.03.2008 року; та поруки, відповідно до чого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] прийнятих на себе зобовязань у тому ж обсязі, що і Позичальник. П. 3.2.2. договору передбачено, що [PERSON] відповідає перед банком у повному обсязі, позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Свої зобовязання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитні кошти шляхом видачі готівки Позичальнику [PERSON] через касу банку за наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, що підтверджується заявою на видачу готівки №23 від 05.03.2008 року. В свою чергу, Відповідач-1 свої зобовязання за кредитним договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п. 2.2.3 Договору, відповідач-1 зобовязався проводити погашення кредиту, кредитної лінії та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 278,76 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту 04.03.2013 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється згідно п.п. 1.1.3.1, 1.2.3.1 договору. Згідно з п.3.2.6 договору Відповідач - 2 виконує взяті на себе зобовязання не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від банку про невиконання Відповідачем -1 своїх зобовязань. Проте Відповідач-2. не виконує умов поруки, передбачених п.3.2. кредитного договору грошові кошти, надані у кредит, відсотки за користування ним, а також штрафні санкції не сплачено. Згідно з п.2.2.4 Договору, якщо протягом дії Договору Позичальник несвоєчасно та/чи не повністю вніс черговий мінімально-необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим Договором, то банк приймає виконання Позичальником своїх зобовязань за цим договором в наступному порядку: прострочені відсотки за користування кредитною лінією; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитною лінією; відсотки за користування кредитом; пені та штрафи; прострочена сума кредитної лінії; прострочена сума кредиту; сума кредитної лінії; сума кредиту. Відповідальність за порушення позичальником повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом передбачена у п.5 договору №6/27/2008/840-АП/14. У звязку з невиконанням прийнятих на себе зобовязань за Договором за Відповідачем -1 станом на 05.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 від 05.03.2008 року у розмірі 17\~990,21 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ (7,993 грн. за 1 долар станом на 05.09.2013 року) дорівнює\~ 143 795,75 гривень. і складається із: - заборгованості за кредитом 10\~378,49 доларів США, що дорівнює 82 955,27 грн.; - заборгованості за відсотками 4\~430,32 доларів США, що дорівнює 35 411,55 грн.; - заборгованості за пенею 1\~993,30 доларів США, що дорівнює 15\~932,45 грн.; - заборгованість за штрафом 1\~188,10 доларів США, що дорівнює 9\~496,48 грн. Окрім того, [PERSON] звернувся із заявою до Банку про відкриття карткового рахунку, 06.03.2008 року Банком було надано відповідний дозвіл на відкриття рахунку кредитної картки у гривнях (№ картки 79335534). Відповідно до наданої Банком виписки-повідомлення від 19.03.2008 року підтверджено відкриття рахунку кредитної картки з встановленим лімітом кредитування у сумі 5\~000,00 грн. Відсоткову ставку визначено у розмірі 26,76 % річних. Станом на 02.09.2013 року за кредитною карткою 79335534 існує заборгованість у розмірі 9\~018,41 грн., яка складається з: -заборгованість за кредитом 4\~574,59 грн.; -заборгованість за відсотками 1\~594,17 грн.; -заборгованість за пенею, штрафом 2\~849,65 грн. Непогашення заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед Банком по договору свідчить про невиконання умов договору. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2014 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» були задоволені. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2014 року заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення від 05.02.2014 року , ухвалена по вказаній вище справі , залишено без задоволення. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 29 .08.2014 року рішення Жовтневого районного суд м. Харкова від 05.02.2014 року змінено, зменшено суму заборгованості за кредитним договором. В іншій частині позовних вимог залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, ухвалене по зазначеній вище справі скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Представники позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надали пояснення відповідні вищенаведеному. Представник відповідача [PERSON] . [PERSON] позов визнала частково, не заперечувала факт укладення [PERSON] вищевказаного договору «Автопакет» від 05.03.2008 року та відкриття карткового рахунку від 19.03.2008 року. Просила зменшити суму заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 року до 96067,44 грн. та зменшити суму сплаченого судового збору до 480, 33 грн. з кожного, а також застосувати строк позовної давності до позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитною карткою у розмірі 9018, 41 грн. та відмовити у задоволені позовних вимог у цієї частині. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася , просила розглядати справу за її відсутністю, надала письмові заперечення , в яких просила у задоволені до неї позову відмовити , посилаючись на те, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строк з терміну погашення , а саме 04.03.2013 року . Тобто позивача повинен був звернутися у продовж 6 місяців до неї з вимогою про погашення заборгованості , а саме до 04.08.2013 року. Предявлення вимоги до поручителя є як направлення /вручення йому вимоги про погашення боргу /залежно від умов договору/, так і предявлення до нього позову. При цьому у разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом \\шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. На думку відповідача [PERSON] , підстав для солідарної відповідальності і стягнення з неї заборгованості за зобовязанням відсутні. Суд, вислухав пояснення представників сторін, прийнявши до уваги письмові пояснення відповідача [PERSON],дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 60, ст. 10 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, 5 березня 2008 року між ВАТ КБ Надра (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра та [PERSON] (надалі відповідач-1, Позичальник), був укладений договір «Автопакет» №6/27/2008/840-АП/14. Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.1.3.1 зазначеного договору банк надав відповідачу-1 кредитні кошти у сумі 11 881,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,9 % річних. Цільове використання кредиту придбання автотранспортного засобу та його реєстрація у МРЕВ при УДАІ УМВС України. Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію для покриття витрат страхувальника за страхові платежі з лімітом 3\~360,00 грн. та відсотковою ставкою у розмірі 1,69 % на місяць (п.1.2.1-1.2.4 кредитного договору). Відповідно до п. 2.2.1 зазначеного договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 278,76 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 до нього були внесені умови розділу 3, щодо застави автомобіля ВАЗ 11193 вартістю 60\~000,00 грн., придбаного за договором купівлі-продажу № 1/01-03 від 01.03.2008 року; та поруки, відповідно до чого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] прийнятих на себе зобовязань у тому ж обсязі, що і Позичальник. П. 3.2.2. договору передбачено, що [PERSON] відповідає перед банком у повному обсязі, позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Свої зобовязання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитні кошти шляхом видачі готівки Позичальнику [PERSON] через касу банку за наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, що підтверджується заявою на видачу готівки №23 від 05.03.2008 року. В свою чергу, Відповідач-1 свої зобовязання за кредитним договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п. 2.2.3 Договору, відповідач-1 зобовязався проводити погашення кредиту, кредитної лінії та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 278,76 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту 04.03.2013 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється згідно п.п. 1.1.3.1, 1.2.3.1 договору. Згідно з п.3.2.6 договору Відповідач - 2 виконує взяті на себе зобовязання не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від банку про невиконання Відповідачем -1 своїх зобовязань. Проте Відповідач-2. не виконує умов поруки, передбачених п.3.2. кредитного договору грошові кошти, надані у кредит, відсотки за користування ним, а також штрафні санкції не сплачено. Згідно з п.2.2.4 Договору, якщо протягом дії Договору Позичальник несвоєчасно та/чи не повністю вніс черговий мінімально-необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим Договором, то банк приймає виконання Позичальником своїх зобовязань за цим договором в наступному порядку: прострочені відсотки за користування кредитною лінією; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитною лінією; відсотки за користування кредитом; пені та штрафи; прострочена сума кредитної лінії; прострочена сума кредиту; сума кредитної лінії; сума кредиту. Відповідальність за порушення позичальником повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом передбачена у п.5 договору №6/27/2008/840-АП/14. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання /неналежне/ виконання . Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільнюється від відповідальності за не можливістю виконання ним грошового зобовязання , та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу у урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка /штраф, пеня/, то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі , незалежно від стягнення збитків , передбачених ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 526,554,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобовязаний повернути кредит та платити проценти; у разі порушення боржником зобовязання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Якщо договором поруки не встановлено додаткову /субсідарну/ відповідальність поручителя. З матеріалів справи вбачається , що відповідач [PERSON] здійснював погашення заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 року /а.с.69-70/. Представником відповідача [PERSON] , [PERSON] надала розрахунок заборгованості за користування кредитом . з якого вбачається , що позивачем [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 11881 дол. США, з яких [PERSON] сплатив 6042,39 дол. США. На підтвердження сплати вказаної суми коштів надані квитанції, з яких вбачається , що відповідач сплатив саме 6042,39 дол. США. Таким чином , з [PERSON] слід стягнути 5835 дол. США заборгованість по тілу кредиту та 6188,46 дол. США заборгованість по сплаті відсотків , а всього 12023,46 дол. США, що еквівалентна 96\~067, 44 грн.. З метою забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №6/27/2008/840-АП/14 до нього були внесені умови розділу 3 щолдо застави автомобіля ВАЗ-11193 вартістю 60000,00 грн. , придбаного за договором купівлі-продажу №1/01-03 від 01.03.2008 року ; та поруки , відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] прийнятих на себе зобовязань у тому ж обсязі, що і позичальник., (а.с.6-13). Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В своїх запереченнях на позов [PERSON] посилається на те, що позивачем не було дотримано умов договору поруки про обовязкове повідомлення поручителя з вимогою про виконання зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій частині); також посилається на те що право вимоги у позивача до поручителя виникло починаючи з 04.03.2013 року , тобто позивач повинен звернутися до поручителя у продовж 6 місяців з вимогою про погашення заборгованості, а саме до 04.08.2013 року. Згідно з п. 3.2.6 договору відповідач [PERSON] виконує взяті на себе зобовязання не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від банку про невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається з матеріалів справи, зобовязання за кредитним договором позичальником не виконується з 04.03.2013 року, що підтверджується розрахунком його заборгованості, наданим позивачем. Оскільки, позивач не направив поручителю належного повідомлення з вимогою про виконання зобовязань боржника, тобто, не звернувся до нього з цією вимогою протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобовязання (припинення виконання своїх зобовязань боржником), а надіслав таке повідомлення лише 17.09.2013 року , вже після спливу 6 місяців, суд вважає, що договір поруки слід вважати таким, що припинив свою дію. Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 р. по справі № 6-33цс12, а саме : що, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України; тому, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Установивши що, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя, слід вважати поруку припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. З огляду на викладене , суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] не можна визнати законним і обґрунтованим, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Окрім того, [PERSON] звернувся із заявою до Банку про відкриття карткового рахунку, 06.03.2008 року Банком було надано відповідний дозвіл на відкриття рахунку кредитної картки у гривнях (№ картки 79335534). Відповідно до наданої Банком виписки-повідомлення від 19.03.2008 року підтверджено відкриття рахунку кредитної картки з встановленим лімітом кредитування у сумі 5\~000,00 грн. Відсоткову ставку визначено у розмірі 26,76 % річних. Станом на 02.09.2013 року за кредитною карткою 79335534 існує заборгованість у розмірі 9\~018,41 грн., яка складається з: -заборгованість за кредитом 4\~574,59 грн.; -заборгованість за відсотками 1\~594,17 грн.; -заборгованість за пенею, штрафом 2\~849,65 грн. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові №6-14цс14 від 19.03.2014 року, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. [PERSON] звернувся із заявою до Банку про відкриття карткового рахунку . 06.03.2008 року Банком було надано відповідний дозвіл на відкриття рахунку кредитної картки у гривнях /№ картки 79335534/. Відповідно до наданої позивачем виписки-повідомлення від 19.03.2008 року підтверджено відкриття рахунку кредитної картки з встановленим лімітом кредитування у сумі 5000, 00 грн.. Відсоткову ставку визначено у розмірі 26,76% річних. Представник банку, доказів строку дії виданої відповідачу картки , не надав. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 18.06.2014 року у справі №6-61цс14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Таким чином, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів щодо строку дії платіжної картки, виданої відповідачу 19.03.2008 року , а також з урахуванням визнаних відповідачем обставин, що останній платіж по кредиту він здійснив 20 січня 2009 року, суд вважає строк погашення кредиту, виходячи із суми щомісячного мінімально необхідного платежу . Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові №6-24цс14 від 16.04.2014 року, позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту - 20 січня 2012 року, проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише у вересні 2013 року , тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності . Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення . Згідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи заяву про застосування наслідків спливу позовної давності представника відповідача [PERSON], [PERSON], надану у судовому засіданні, маються підстави про відмову у задоволені зазначених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial