overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилається на те, що з 16.09.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб перший. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьком. За наказом суду з січня 2019 року з неї стягуються аліменти на утримання доньки на користь позивача у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що не бажає проживати з відповідачем однією сім`єю. Пояснила, що не підтримують подружні відносини з листопада 2018 року. Не знаходять розуміння в питаннях сім`ї, не можуть розділити придбане в період шлюбу майно. Не вирішено питання з ким буде проживати дитина. Це питання вирішується в окремому провадженні. Вважає, що вони з відповідачем винні, що не зберегли сім`ю. Не має бажання змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 704,80 грн., буде нести сама. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, вважає , що проживати однією сім`єю з позивачкою неможливо. Позивачка не бажає вирішувати питання розподілу житла, майна, придбаного під час шлюбу. Не бажає займатись вихованням малолітньої доньки, не поважає його як людину і батька дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 16 вересня 2005 року. Шлюб у них перший, зареєстрований виконкомом Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з січня 2019 року стягуються аліменти з позивачки на користь відповідача на утримання дитини. Сторони підтвердили, що з листопада 2018 року не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо. Перестали поважати одне одного. Не мають можливості розділити майно, придбане в період шлюбу, тому що не знаходять розуміння. Питання щодо проживання дитини буде вирішуватись в окремому провадженні. Позивачка не просить змінити прізвище після розірвання шлюбу. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 704,80 грн., буде нести сама. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені близько одного року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності та просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Подавши заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 01.10.2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили близько одного року тому. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

26.11.2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за договором кредиту від 25.06.2015 року в сумі 116000 грн 94 коп. і понесених судових витрат у сумі 1762 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Ухвалою судді від 11.12.2018 року відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання; цією ж ухвалою учасникам справи запропоновано подати процесуальні заяви по суті спору, а саме: відзив на позовну заяву, відповідь на відзив і заперечення та встановлено строки для їх подання (а.с. 47). Учасники справи копії ухвали отримали, проте у встановлені ухвалою строки процесуальні заяви по суті спору суду не надіслали. Тому суд вирішує справу на підставі тих доказів, які надано позивачем під час звернення до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 25.06.2015 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 3% (далі по тексту Договір, а.с. 14-31). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.04.2018 року становить 116000 грн 94 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 111696 грн 28 коп., заборгованість по сплаті відсотків 4304 грн 66 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 9-12), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

26.11.2018 року Городницька селищна рада звернулася до суду із заявою та просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: право на земельну частку (пай), який перебував у колективній власності СТОВ «Лісове» (бувшого КСП «Городницьке»), розміром 3,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частики в натурі, яке належало спадкодавцеві [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та передати відумерлу спадщину у комунальну власність Городницької селищної ради Новоград-Волинського району. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що після смерті [PERSON] в с. Лучиця, Новоград-Волинського району відкрилась спадщина, на яку спадкова справа не заводилась. Оскільки з часу відкриття спадщини спадкова справа не заводилась, за законом і заповітом спадкоємці відсутні, просить суд заяву задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явились. Надіслали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Простять задовольнити вимоги заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно довідки виконкому Городницької селищної ради № 492 від 22.11.2018 року, [PERSON] померла [INFO] року. Заповіт нею не складався та спадкоємці із заявами щодо оформлення спадщини не зверталися (а.с.9). [PERSON] включена у списки на право отримання земельних часток КСП «Городницьке» за № 44 та розмір земельної ділянки становить 3,63 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 4, 10). Згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2014 року припинено юридичну особу - СТОВ «Лісове». Згідно рішення Городницької селищної ради від 29.12.2016 року діяльність Лучицької сільської ради Новоград-Волинського району припинена у зв'язку із створенням Городницької об'єднаної територіальної громади (а.с. 7) Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

26.11.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та про внесення змін в актовий запис №8 від 05.01.2018 року про народження сина [PERSON], а саме в графі батько - вказати [PERSON], [INFO] громадянин Туречини. Представник позивача в судовому засіданні просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, про що подала суду письмову заяву. Наслідки визнання позову сторонам роз'яснені. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Враховуючи наявність законних підстав, те, що позивач [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд знаходить за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Вимогу про відшкодування судового збору позивач не заявляє, інші судові витрати у справі відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

26.11.2018 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: гарної сім'ї не побудували через різні погляди на життя, сварки, подружню невірність відповідача, у них повністю відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2018р.; проживають окремо; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

26.11.2018 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У жовтні 2017 року її чоловік [PERSON] виїхав на заробітки до Російської Федерації, з цього часу звязок з ним втрачено, він жодного разу не зателефонував та не написав листа, не повідомив іншим способом про своє місце мешкання. Отже, заявник самостійно піклується про духовний та фізичний розвиток сина, оскільки батько дитини участь у вихованні не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Заявник [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина та має право на отримання соціальної допомоги, у разі визнання [PERSON] безвісно відсутнім. У звязку з цим, заявниця просить визнати його безвісно відсутнім, для отримання державної допомоги та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Заявниця у судове засідання не зявилась, у заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.. Стаття 45 ЦК України\~передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО №267399. Заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №451442. Проаналізувавши досліджені у справі докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність [PERSON] в місці його постійного мешкання з жовтня 2017 року, невідомість місця перебування не можна усунути за допомогою заходів, вжитих державними органами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] підтверджено, а тому, на підставі ст. 43 ЦК України, необхідно визнати його безвісно відсутнім. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

26.11.2018 року комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради звернулося до суду в (далі - позивач) з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 3358,8 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач був засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду від 13.04.2018 року за злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України від якого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження та проходив стаціонарне лікування в КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради. Посилаючись на те, що КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, яка фінансується з міського бюджету та державного бюджету, витрачені кошти на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, які підтверджені наданим ним розрахунком, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності і про згоду на винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Предметом позовних вимог є відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину. Підставою позовних вимог позивача є обставини викладені у вироку Вознесенського міськрайонного суду від 13.04.2018 року, яким відповідач [PERSON] був засуджений за злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України, від якого потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження та проходив стаціонарне лікування в КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради: з 27.04.2016 року по 23.05.2016 року. Ці обставини стосуються доведеності вчинення саме відповідачем дій, що містять склад злочину і мають наслідком отримання тілесних ушкоджень потерпілим та проходження ним лікування у КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради. Розмір витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, підтверджений довідкою-розрахунком лікувального закладу складеному у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

26.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом до ТОВ «Агротехнологія», в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки в сумі 6\~033 грн. 59 коп., що складається із основної суми боргу 4\~718 грн. 69 коп., 174 грн. 01 коп. (інфляційних збільшень), 90 грн. 37 коп. (3 відсотки річних), 1\~050 грн. 52 коп. (пеня). Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 16.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агротехнологія» було укладено договір оренди землі, відносно земельної ділянки площею 2,57 га кадастровий номер якої 5322084700:00:001:0263, що розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. 26.12.2007 року після смерті [PERSON] вищевказану земельну ділянку успадкував позивач. 14.09.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Агротехнологією» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки зазначеної вище, яка була зареєстрована 05.11.2010 року. Далі позивач зазначив, що відповідно до пункту 3.1 вищевказаного договору договір укладено на сім років з дати державної реєстрації додаткової угоди. Згідно з п. 4.1 за користування вказаною земельною ділянкою відповідач сплачує позивачу кожного року орендну плату в розмірі 5% від вартості земельної ділянки. Згідно п. 4.3 орендна плата вноситься в строки до 01 квітня наступного року тобто орендна плата за 2017 рік повинна була бути виплачена до 01.04.2018 року. Однак відповідач на даний час орендну плату не виплатив, а тому позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки, пеню, 3 % річних та інфляційні збільшення. Згідно ухвали суду від 27 листопада 2018 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, ухвалою суду від 27.11.2018 року термін дії якої ухвалою суду від 10.12.2018 року продовжено та зобовязано відповідача надати до суду відомості про виплачену в 2018 році орендної плати позивачу [PERSON] за користування земельною ділянкою в 2017 році, кадастровий номер 5322084700:00:001:0263, що розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохають постановити заочне рішення. Крім цього,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

26.11.2018 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між сторонами 11.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №32, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати через протилежні погляди на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в підготовче судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved