overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

25 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 2008 року по 2011 рік перебували у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 22.06.2009 р.н, батьком якої є відповідач. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Аліменти відповідач більше нікому не платить. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, але від неї надійшла заява з проханням розглядати дану справу без її участі. Крім того вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання двічі не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить судова розписка. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у цивільних шлюбних відносинах з 2008 по 2011 рік. Згідно свідоцтва про народження серія I-НО № 271595, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 21 липня 2009 року, актовий запис № 660, [PERSON] народилась 22 червня 2009 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON], актовий запис 660. Як вбачається з довідки з місця проживання від 25 листопада 2015 року, виданої Комітетом самоорганізації населення «Перлиновий»,[PERSON], [INFO] проживає разом з матірю, [PERSON] [INFO], за адресою: місто Маріуполь, провул. О.Кошевого, буд.25. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551 гривні 20 копійок, що відповідає положенню ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25 листопада 2015 року позивачка звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 червня 2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №175, зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], яка з 2011 року знаходиться на повному утриманні матері, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони проживають нарізно, спільного бюджету не мають, дитина проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви та до досягнення нею повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 487,20 грн., (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

25 листопада 2015 року позивачка звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 04.11.1995 року, який зареєстрували у Словянському міськвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 837. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що вона на даний час з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд вимоги задовольнити, справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-НО № 335686, 04 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Мещерякова) [PERSON] зареєстровано шлюб у Словянському міськвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 837. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «Калугіна», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

25 листопада 2015 року позивачка звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 21.08.2010 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 194. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 222989, 21.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Євтушенко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 194. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «Приходько», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 487,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 14.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір №PLKPAN16632964, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15\~927,44 доларів США на термін до 12.07.2013 року. Відповідач належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 31.08.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 34\~585,30 доларів США. Просили суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір №PLKPAN16632964, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15\~927,44 долари США на термін до 12.07.2013 року. Як встановлено судом, [PERSON] належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість 34\~585,30 доларів США., яка на день подання позову не погашена та складається з наступного: -8\~642,62 долари США заборгованість за кредитом; -2\~558,60 долари США заборгованість по процентам за користування кредитом; -740,60 долари США заборгованість по комісії; -20\~985,32 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -11,80 долари США штраф (фіксована частина); -1\~646,36 долари США. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачем [PERSON] порушені умови виконання зобовязань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 10\~987,75 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № PLSHGK00000005 від 22.12.2006 року. Посилався на те, що 22 грудня 2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 25219,00 Доларів США на термін до 22 грудня 2026 року. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, \~ має заборгованість за кредитом у сумі 80375,76 Долара США, яка складається із \~ заборгованості за кредитом 20775, 83 Долара США, заборгованості по процентам за користування кредитом 18623, 21 Долара США, заборгованість по комісії за користування кредитом 3318,00 Долара США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 37658, 72 Долара США. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про \~ неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи \~ заяву позивача, суд ухвалив \~ розглядати \~ справу у відсутність \~ відповідача, \~ у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 22 грудня 2006 року укладено кредитний договір № PLSHGK00000005. Відповідно до \~ умов кредитного договору \~ відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 25219,00 Доларів США на термін до 22 грудня 2026 року. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 80375,76 Долара США, яка складається із \~ заборгованості за кредитом 20775, 83 Долара США, заборгованості по процентам за користування кредитом 18623, 21 Долара США, заборгованість по комісії за користування кредитом 3318,00 Долара США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 37658, 72 Долара США. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки позичальник, [PERSON], \~ не виконує умови кредитного договору, \~ \~ суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 25 липня 2008 року. Посилався на те, що 25 липня 2008 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 22 585 грн. 15 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 11 231 грн. 81 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8 876 грн. 45 коп., заборгованість за пенею та комісією 925 грн. 22 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1051 грн. 67 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 25 липня 2008 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 22 585 грн. 15 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 11 231 грн. 81 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8 876 грн. 45 коп., заборгованість за пенею та комісією 925 грн. 22 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1051 грн. 67 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 серпня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2678. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх пяти років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved