Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

26 грудня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмір 10 364 грн. 66 коп. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те,що 15.02.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Стархування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 37528а6ха, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]). 18.03.2016 року приблизно о 11.10 по вул. Чуваській в м. Харкові сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]). Згідно Довідки № 89329492 про ДТП та Постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2021178 від 25.03.2016 року, та умов Договору страхування № 37528а6ха від 12.02.2016, розмір страхового відшкодування склав 10 364, 66 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, позивач виконав свій обов'язок перед страхувальником згідно з умовами Договору страхування, та як наслідок отримав право вимоги про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування. 10.06.2016 року відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але останнім вищезазначеної суми сплачено не було. У зв'язку з вищевикладеним позивач і звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування та судові витрати. Представник позивача Брусков В.Я., який діє на підставі Договору про надання адвокатських послуг №8/11 від 02.07.2017 року та Ордеру серії КВ № 359356 від 08.06.2018 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 18.03.2016 року о 11:10 в м. Харків, по вул. Чуваській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]) було завдано механічні ушкодження. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Довідки № 89329492 про дорожньо-транспортну пригоду від 18.03.2016 року дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 15.12 ПДР України (ст. 124 КпАП України). (а.с. 5) Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року [PERSON], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що склало 340 (триста сорок) гривень, на користь держави, р/р 31119149700001, отримувач ГУК Харківської області/Харківобл. /210811300, банк отримувача ГУДКУ в Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, код ЄДРПОУ 37874947. Стягнуто з [PERSON] на корись держави (отримувач коштів ГУДКС України в Жовтневому районі м. Харкова Харківської області, код отримувача 37999612, банк отримувача ГУДКС України в Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, р/р 31215206700008, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 275,60 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 коп. (а.с.6) Постанова набрала законної сили 19.04.2016 року. У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]) [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 37528а6ха від 12 лютого 2016 року. (а.с. 7-8) В свою чергу цивільно правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» (д.н.з. [NUMBER]) ніде не застрахована. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як вбачається з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. 18.03.2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» із Повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування. (а.с.9-11) Статтею 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25, 26 Закону України «Про страхування», сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов'язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. 18.03.2016 року було проведено огляд транспортного засобу [PERSON] - автомобіля «Daewoo» (д.н.з. [NUMBER]). (а.с.18-19) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2021178 від 25.03.2016 та умов Договору страхування № 37528а6ха від 12 лютого 2016 року, розмір страхового відшкодування склав 10 364, 66 грн., який був сплачений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за ремонт автомобілю, що підтверджується платіжним дорученням № 232 123 від 28.03.2016 року. (а.с. 20, 21, 22) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: approved