overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

26.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до повноліття дітей. На обґрунтування позову послалась на те, що 20.10.2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього у сторін є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. В зв'язку з відсутністю у неї достовірних відомостей про те, де саме працює відповідач, просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Належно повідомлені сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів у визначеному позивачем розмірі, а саме: 900,00 грн. щомісячно на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 3-4). Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

26.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 14 частини заробітку на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, не працює, але має можливість працювати, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2012 року (а.с.5), від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.6). Дитина проживає з матір'ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, тому дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 14 частини заробітку (доходу) на утримання дружини. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

26.06.2015р. до суду заявлено позов [PERSON] в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] зареєстрований виконкомом Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають малолітніх дітей Ангеліну, [INFO], Богдана, [INFO], Максима, [INFO]. В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач, про що є розписки про вручення судової повістки (а.с. 12,16), до суду не зявився, не повідомляючи про причини неявки, що з урахуванням позиції позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дає підстави для її розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

26.06.2015 р. заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою, вказавши , що 26.07.2014 р померла її рідна сестра [PERSON] . Після смерті сестри залишився спадок у вигляді земельної ділянки. .В даний час вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину . Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки у її паспорті її по батькові значиться Ілларіонівна , а у свідоцтві про смерть її сестри- Іларіонівна і запропонував їй звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилаючись на викладене , заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою сестрою [PERSON]. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала і пояснила , що її сестра [PERSON] за життя заповіла все своє майно їй. Однак через розбіжність у написанні їх по батькові , нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадшину за заповітом. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився , повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень по справі не має . Вислухавши заявницю , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Як видно із свідоцтва про смерть ( а.с.- 5 ) [PERSON] померла 26.07.2014 р. Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається , що її дошлюбне прізвище [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - племінник заявниці , та [PERSON] далекий родич заявниці , пояснили , що дійсно заявниця та померла [PERSON] були рідними сестрами. [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] , а заявниця у м. Одесі. Заявниця близько чотирьох разів на рік приїздила до своєї сестри [PERSON]. Пояснення даних свідків узгоджуються з довідкою Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 20.05.2015 р. за № 182 , з якої вбачається , що [PERSON] та заявниця були рідними сестрами. Як видно з заповіту , посвідченого Кричунівською сільською радою Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповіла належне їй на день смерті майно заявниці по справі. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому , що померла [PERSON] являлась рідною сестрою [PERSON] З листа нотаріуса за вих. № 535/01-16 від 19.05.2015 р. вбачається , що нотаріус відмовив заявниці у оформленні спадщини через розбіжність у написанні по батькові заявниці та спадкодавиці. ( а.с. - 7 ). Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявниці юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , то належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлою сестрою [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають двох малолітніх дітей: дочку Аллу, [INFO], сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з початку 2015 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він зареєстрований та фактично проживає за адресою [INFO]. Право користування на зазначену квартиру виникло на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2007 року. На сьогоднішній день в цій квартирі зареєстрований [PERSON], як квартиронаймач, та квартирант- Браілко [PERSON]. Комунальні послуги на вказану квартиру нараховуються з розрахунку на двох осіб. Відповідачка в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає з 2014 року, за комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню квартири не несе. Прохав визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, викликалася через оголошення в пресі. Суд, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою [INFO]. Право користування на зазначену квартиру виникло на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2007 року по справі № 2-577/2007. На сьогоднішній день в цій квартирі зареєстрований позивач, як квартиронаймач, та квартирант- Браілко [PERSON]. Комунальні послуги на вказану квартиру нараховуються з розрахунку на двох осіб. Відповідачка в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає з 2014 року, за комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню квартири не несе. Відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі змушує його сплачувати кошти за надані комунальні послуги за двох, в той час як [PERSON] не користується та не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], з серпня 2014 року. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS], з 2014 року не проживає. До того ж факт не проживання [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS], підтверджується актом обстеження житлових умов від 10 червня 2015 року та рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.11.2014 року по справі № 554/13783/14-ц. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що 07.08.2006 року вступив в шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ, актовий запис № 61. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначив позивач, спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинено у січні 2015 року. Питання щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю, буде вирішено добровільно, у противному разі, знайде своє вирішення у судовому порядку. Примирення між ними не можливе. [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, згодна на розірвання шлюбу, вказав, що після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати з нею. Тому суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 07.07.2006 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 26.06.2015 року (а.с.7) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено в січні 2015 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Позивач не заперечував того, що має стосунки з іншою жінкою. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач та відповідачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам кожного з подружжя. Неповнолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу батьків залишаються проживати з матір'ю. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду із заявою про встановлення факту належності документу, мотивуючи свою заяву тим, що на підставі трудової книжки вона звернулась до УПФУ у м. Краматорську за призначенням пенсії, але їй відмовили в зв*язку з тим, що в трудовій книжці нерозбірливо вказано по батькові «Олександрівна» та дата народження «11 квітня 1958 року». Всі заповнення трудової книжки, виправлення робила не вона, а працівники відділів кадрів де вона працювала. Просить встановити належності їй трудової книжки, виданої 09 вересня 1980 року спочатку на прізвище «Заворотинську», а потім «Дубіну», та остаточно [PERSON]. В судовому засіданні заявниця вимоги, викладені в заяві підтримала і просила їх задовольнити. Зацікавлена особа представник Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась 11.04.1958 року в м. Ангарську Іркутської області. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб - 02.02.1980 року, актовий запис № 36, [PERSON] придбала прізвище після реєстрації шлюбу «Дубіна» ( а. с.9). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу - 02.09.1994 року, актовий запис № 356, [PERSON] після розірвання шлюбу придбала прізвище «Заворотинська». ( а.с.8). Згідно копії паспорта заявниця має прізвище [PERSON], [INFO], уродженка м. Ангарська Іркутської області. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім*я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім*ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, тому що дозволить їй отримати пенсію. За таких обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту належності документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власницею домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В даному домоволодінні зареєстрована [PERSON], яка до 24.10.2014 року мала прізвище «[PERSON]». Остання була дружиною її сина [PERSON] Шлюб між відповідачем та сином позивача розірвано 15.12.2008 року. Відповідач з 01.10.2014 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. З 24.10.2014 року відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON], має постійне місце проживання та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація відповідача у домоволодіння, яке є власністю позивача, перешкоджає останній в отриманні пільг на оплату житлово-комунальних послуг, тобто суперечить її інтересам. Позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, заявлені позивачем вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Позивач є власницею домоволодіння, в якому зареєстрований відповідач, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.5), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7), копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.8-11). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає за місцем реєстрації в домоволодінні позивача, на теперішній час не є членом її сім`ї, внаслідок розірвання шлюбу між нею та сином позивача, відповідач уклала шлюб з [PERSON] (а.с.13), з 01.10.2014 року відповідач фактично проживає в [ADDRESS], що підтверджується актом від 24.06.2015 року, який складено депутатами Новоайдарської селищної ради (а.с.16), відповідач заявлені вимоги визнала в повному обсязі, тому суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 319, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150, 156

Outcome: approved