Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

26\~вересня 2018\~року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 41659\~грн.\~60коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно договору № б/н від 06.06.2014\~року відповідачу було надано кредит у розмірі 2000\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 31\~серпня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 41659 грн. 60 коп., з якої 2678 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, 33221 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3299 грн. 90 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1959 грн. 98 коп. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві просив суд в разі неявки відповідача в судове засідання розглянути справу за відсутності представника банку та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.06.2014\~року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач отримав від позивача платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 2000\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30\~% на рік за користування кредитом, в подальшому змінив кредитний ліміт. Відповідно до п.\~2.1.1.5.5 договору відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. [PERSON] обслуговування кредитних карт пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів нараховується 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконала. Станом на 31\~серпня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 41659 грн. 60 коп., з якої 2678 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, 33221 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3299 грн. 90 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1959 грн. 98 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. [PERSON] з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст. 1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК). [PERSON] з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка враховується судом при ухваленні рішення по справі при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають, так як встановлюють подвійну відповідальність з урахуванням нарахування та стягнення пені за умовами договору. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають частковому задоволенню, з урахуванням чого, сума заборгованості становить 39199 грн. 62 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial