Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

25.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи 21.02.2014 року, просила стягнути з нього на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що за час перебування з відповідачем у шлюбі їй була встановлена інвалідність ІІ групи, у зв'язку з чим вона додатково потребує матеріальної допомоги від відповідача, оскільки не має можливості за станом здоров'я працювати. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право одного з подружжя на утримання (аліменти) закріплюється в сімейному законодавстві і виникає у того із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати таку допомогу (ст. 75 СК України). Способи виконання обов'язку утримувати одного з подружжя визначені статтею 77 СК України, за змістом якої, утримання надається в натуральній або грошовій формі зі їхньою згодою. Право на утримання непрацездатний або той, хто потребує матеріальної допомоги, може реалізувати лише за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Наявність такої можливості визначається порівнянням доходів кожного з подружжя, співвідношенням їх з прожитковим мінімумом та з реальними витратами кожного з подружжя. Судом встановлено, що з 07.08.1998 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 24.12.2013 року судом був розірваний. Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають. Закон не передбачає припинення права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу, у разі розірвання шлюбу (стаття 76 СК України). Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу. Інвалідність ІІ групи загального захворювання була встановлена позивачу в 2006 році і продовжена по 30.06.2014 року. Позивач знаходиться на обліку в УПФУ м. Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі і отримує щомісячну пенсію в розмірі 1049 грн. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або. Всупереч вказаній нормі та положенням ст. 60 ч. 1 ЦПК України відповідачем не було надано жодних доказів на спростування доводів та доказів, наданих позивачем. Як встановлено в судовому засіданні та слідує з матеріалів справи, позивач, яка стала непрацездатною під час шлюбу з відповідачем, потребує матеріальної допомоги, отримує лише пенсію, яка у зв'язку із витратами на лікування, не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, інших джерел доходів не має, у зв'язку з чим вона має право на отримання від свого чоловіка аліментів. Відповідач - здоровий та працездатний, інших утриманців не має, в судове засідання не прибув і не надав жодних заперечень щодо позову та будь-яких доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги своїй колишній дружині, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved