Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

24.09.2018 р. позивач [PERSON]звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зобовязання повернути нежиле приміщення. В обгрунтування позову посилалась на те, що 01.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням, згідно з яким [PERSON] як Позичальник передала у безоплатне користування, а [PERSON] як Користувач прийняла у тимчасове користування частину нежилого приміщення загальною площею 686кв. м., яка є приватною власністю Позичальника та знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 1-В. 24.06.2017 р. [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом її майна є [PERSON]. Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2018 р., власником майна, яке є предметом договору № 8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., є [PERSON]. Відповідно до положень пункту 4.4 договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. Позичальник має право дострокового розірвання договору безоплатного користування у односторонньому порядку, повідомивши про своє рішення Користувача за 60 днів до дати розірвання Договору без повідомлення причин розірвання. Відповідно до положень пункту 7.4 договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. договір може бути розірваний на вимогу однієї зі Сторін при завчасному попередженні іншої Сторони не пізніше, ніж за 60 календарних днів до розірвання Договору. [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON] надіслала відповідачці листа від 02.05.2018 р. про розірвання договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., яким повідомила про факт смерті [PERSON], а також попередила відповідачку про розірвання даного договору відповідно до положень пунктів 4.4 та 7.4 Договору з 15.07.2018 р. Також у вказаному листі було заявлено вимогу забезпечити присутність відповідачки 15.07.2018 р. о 10 годині 00 хвилин за адресою: Київська область, Макарівський район, село Бишів, вулиця Київська, 1-В для огляду та передачі приміщення, яке є предметом Договору. Вказаний лист [PERSON] від 02.05.2018 р. надіслала як за місцем проживання відповідачки, яку зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так і за місцем розташування обєкту оренди. Окрім того позивачкою також подано оголошення в газету аналогічного з листом змісту. Однак у\~визначений у\~листі строк\~відповідачка не\~прибула за\~визначеною адресою\~та орендоване\~приміщення його\~власнику не\~повернула, що й стало підставою звернення позивача до суду. Позивач просить: зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] нежиле приміщення загальною площею 686 кв. м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 1-В; вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду\~від 22.10.2018\~року позовну\~заяву [PERSON]\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу строк для подання\~відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу [PERSON] спадкову справу №01/2018 до майна померлої 24.06.2017 року [PERSON]. Копія вказаної ухвали та копія позовної заяви з додатками відповідачці [PERSON] судом надсилались за адресою реєстрації [ADDRESS], проте до суду повернулось відправлення за № 0800104312515 з відміткою «не проживає». Також відповідач про розгляд справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 03.01.2019 р. та у встановлений судом строк відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 01.03.2016 року між громадянкою України [PERSON] укладено договір №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням, згідно з яким [PERSON] як Позичальник передала у безоплатне користування, а [PERSON] як Користувач прийняла у тимчасове користування частину нежилого приміщення загальною площею 686 кв. м., яка є приватною власністю Позичальника та знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 1-В (а.с. 7). 24.06.2017 р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №417492, яке видано 15.09.2017 р. (а.с. 8). Спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] є позивачка по справі, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.01.2018 р., зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №36 (а.с. 9). Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2018 р., власником майна, яке є предметом договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., є [PERSON]. Відповідно до положень пункту 4.4 договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. Позичальник має право дострокового розірвання договору безоплатного користування у односторонньому порядку, повідомивши про своє рішення Користувача за 60 днів до дати розірвання Договору без повідомлення причин розірвання. Відповідно до положень пункту 7.4 договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. договір може бути розірваний на вимогу однієї зі Сторін при завчасному попередженні іншої Сторони не пізніше, ніж за 60 календарних днів до розірвання Договору. [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON] надіслала відповідачці листа від 02.05.2018 р. про розірвання договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., яким повідомила про факт смерті [PERSON], а також попередила відповідачку про розірвання даного договору відповідно до положень пунктів 4.4 та 7.4 Договору з 15.07.2018 р. Також у вказаному листі було заявлено вимогу забезпечити присутність відповідачки 15.07.2018 р. о 10 годині 00 хвилин за адресою: Київська область, Макарівський район, село Бишів, вулиця Київська, 1-В для огляду та передачі приміщення, яке є предметом Договору (а.с. 12). Вказаний лист [PERSON] від 02.05.2018 р. надіслала як за місцем проживання відповідачки, яку зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так і за місцем розташування об'єкту оренди (а.с. 13-20). Окрім того позивачкою також подано оголошення в газету аналогічного з листом змісту, що підтверджується копією оголошення в газеті «Макарівські вісті» від 11.05.2018 р. №18 (а.с. 21). Однак у визначений у листі строк відповідачка не прибула за визначеною адресою та орендоване приміщення його власнику не повернула. При цьому відповідно до частин 1 та 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Також відповідно до частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи зміст та форму договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., до правовідносин сторін в даному випадку мають бути застосовані положення глави 60 Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини за договором позички. Відповідно до частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. Як зазначалося вище, положення пунктів 4.4 та 7.4 Договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. дають право позичкодавцю на дострокове розірвання договору безоплатного користування у односторонньому порядку, повідомивши про своє рішення Користувача за 60 днів до дати розірвання Договору без повідомлення причин розірвання. Таке право позичкодавця, закріплене в договорі №8/П від 01.03.2016 р., також узгоджується з положеннями частини 2 статті 598 Цивільного кодексу України, про що зазначалось вище. Позивачка у встановлені договором строки повідомила відповідачку про розірвання Договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р., надіславши їй письмові повідомлення від 02.05.2018 р. про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору. Однак рекомендовані поштові відправлення №0800100773755 та №08001007700578, які -надсилалися позивачкою, відповідно, за місцем проживання відповідачки, яке зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і за місцем розташування обєкту оренди, повернулися відправнику з відміткою «Адресат не проживає» (копії поштових конвертів, а також інформація про рух поштових відправлень містяться в матеріалах справи). Зазначені обставини вказують на ухилення відповідачки від отримання поштової кореспонденції, аби таким чином унеможливити реалізацію позивачкою свого права на розірвання в односторонньому порядку Договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. Позивачка також подала відповідне оголошення в газету, яким також повідомила відповідачку про розірвання Договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. А тому позивачка вважається такою, що добросовісно та в повному обсязі виконала свої зобов'язання про повідомлення відповідача як позичальника за договором про дострокове розірвання в односторонньому порядку Договору №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. - з 15.07.2018 р. Таким чином договір №8/П про безоплатне користування нежилим приміщенням від 01.03.2016 р. припинив свою дію з 15.07.2018 р. у зв'язку з його розірванням позикодавцем в однсторонньому порядку, а тому позивачка в силу положень частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України має право вимагати від відповідачки повернення нежилого приміщення загальною площею 686 кв. м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 1-В та яке було предметом договору. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені (а.с. 6) судові витрати позивача зі сплати судового в розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Інших документально підтверджених судових витрат судом не встановлено. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved