Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Покликалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано. В шлюбі народилися діти: сини - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем проживає окремо, діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дітей, не бере участі в їх матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати сина та доньку усім необхідним в неї немає. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - 1600 грн. (по 800 грн. на кожну дитину) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З наданих в судовому засіданні позивачем пояснень встановлено, що неповнолітні діти перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відомості про наявність у відповідача стабільного доходу відсутні, хвороб, які перешкоджають зароблянню коштів для утримання дітей, чи утриманців немає, а тому, суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання двох дітей в розмірі 1 400 грн. (по 700 грн. на кожну дитину) щомісячно. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2016 року Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 грн., а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати, в установленому законом розмірі станом на день звернення з позовом до суду.

Outcome: partial