Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

26.03.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в якому вказано, що 01.02.2013 року між Банком та відповідачем було укладено Кредитний договір № R53700386990В, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 37300 грн. строком до 01.02.2017 року, а остання, в свою чергу, зобовязалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним у розмірі 27% річних в строки, передбачені у договорі. Діючи відповідно до умов Кредитного договору Банк свої зобовязання виконав належним чином та у повному обсязі. Пунктом 3.7 Кредитного договору встановлено, що [PERSON] ([PERSON]В.) зобовязана сплачувати щомісячно комісію за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Починаючи з травня 2013 року [PERSON] систематично не виконує зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його користування, а також комісії за управління кредитними коштами. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору [PERSON] зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення зобовязань. Станом на 03.03.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 01.02.2013 року у розмірі 124488 грн. 72 коп., з яких: - строкова заборгованість за кредитним договором 38293 грн. 42 коп.; - прострочена заборгованість за кредитним договором 15232 грн. 41 коп.; - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом 1945 грн. 96 коп.; - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту 281 грн. 63 коп.; - строкова заборгованість по процентам 513 грн. 85 коп.; - прострочена заборгованість по процентам 12561 грн. 68 коп.; - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам 1296 грн. 93 коп.; - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам 180 грн. 94 коп.; - строкова заборгованість по комісії 1014 грн.; - прострочена заборгованість по комісії 13182 грн.; - пеня, нарахована за невиконання зобовязання щодо сплати комісії 14055 грн. 06 коп.; - пеня, нарахована у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його користування 25930 грн. 84 коп. На підставі викладеного, ПАТ «ВТБ Банк» просило стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 01.02.2013 року № R53700386990В у розмірі 124488 грн. 72 коп., а також судовий збір у розмірі 1244 грн. 89 коп. У судове засідання представник ПАТ «ВТБ Банк» [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 01.02.2013 року, на підставі [PERSON] та Заяви на оформлення банківських продуктів, між Банком та відповідачем було укладено Кредитний договір № R53700386990В, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 60000 грн. строком до 01.02.2017 року, а остання, в свою чергу, зобовязалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним у розмірі 27% річних в строки, передбачені у договорі. Пунктом 3.7 Кредитного договору встановлено, що [PERSON] ([PERSON]В.) зобовязана сплачувати щомісячно комісію за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору [PERSON] зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення зобовязань. Розділом 5 Кредитного договору від 01.02.2013 року передбачені права та обовязки сторін. Так, Банк має право відмовити [PERSON] в наданні Кредиту або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством України, зокрема, порушення [PERSON] зобовязань, що випливають з умов кредитних договорів, що укладені між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк», невиконання (неналежне виконання) зобовязань щодо сплати Платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Договору, затримання [PERSON] повернення частини Кредиту та/або Процентів по Кредиту щонайменше за один календарний місяць та ін. /а.с. 4-5, 6, 11-14, 15, 16/. [PERSON] була належним чином сповіщена та ознайомлена з умовами кредитування, зобовязувалася їх виконувати, що підтверджується її підписом у [PERSON] позичальника /а.с. 4-5/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, 01.02.2013 року [PERSON] уклала кредитний договір із ПАТ «ВТБ Банк», як вбачається з виписки по її особовому рахунку отримала кошти, користувалася ними, однак, внаслідок не виконання нею взятих на себе зобовязань виникла заборгованість /а.с. 17/. З розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 03.03.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 01.02.2013 року у розмірі 124488 грн. 72 коп., з яких: - строкова заборгованість за кредитним договором 38293 грн. 42 коп.; - прострочена заборгованість за кредитним договором 15232 грн. 41 коп.; - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом 1945 грн. 96 коп.; - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту 281 грн. 63 коп.; - строкова заборгованість по процентам 513 грн. 85 коп.; - прострочена заборгованість по процентам 12561 грн. 68 коп.; - інфляційні втрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам 1296 грн. 93 коп.; - 3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам 180 грн. 94 коп.; - строкова заборгованість по комісії 1014 грн.; - прострочена заборгованість по комісії 13182 грн.; - пеня, нарахована за невиконання зобовязання щодо сплати комісії 14055 грн. 06 коп.; - пеня, нарахована у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його користування 25930 грн. 84 коп. /а.с. 18-22/. 15.09.2014 року Банком на адресу відповідача було направлено Лист-вимогу про зобовязання погасити заборгованість за кредитним договором, який [PERSON] отримала 23.09.2014 року /а.с. 23, 24/. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з ПАТ «ВТБ Банк», але взятих на себе зобовязань належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 124488 грн. 72 коп., отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобовязана відшкодувати наявну заборгованість. З огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» 124488,72 грн. заборгованості за кредитним договором від 01.02.2013 року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1244 грн. 89 коп.

Outcome: approved