overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 10.01.1997 року у Балаклійському РАГС. Мотивуючи позовну заяву вказав, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбні відносини фактично припинені. З січня 2014 року вони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання неодноразово не з'являлась (30.11.2016 року, 15.12.2016 року, 27.12.2016 року), про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від неї на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 січня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис за № 3 (а.с.27 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 12.12.2008 року у відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутність, позов визнала, вказавши, що як подружжя вони припинили спільно проживати з кінця квітня 2016 року, після розлучення залишити прізвище [PERSON]. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в кінці квітня 2016 року, майновий спір відсутній, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області та просить визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,05 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, що належала померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Олександрівської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,05 га, що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 07.11.2001 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], помер [INFO]. Позивач по справі [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.1964 року, тобто відповідно до ст. 1266 ЦК України позивач являється спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до копії спадкової справи №248/2016, позивач [PERSON] заявою №638 від 31.08.2016 року, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], але постановою Державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 05.10.2016 року за № 2066/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю кадастрового номеру. Інший спадкоємець за законом першої черги [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь свого брата - позивача [PERSON], про що свідчить її заява №637 від 30.08.2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.10.2008 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 07, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин різних поглядів на сімейні взаємовідносини, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2008 року, зареєстрованого Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 07. В період шлюбу у сторін народилися син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 03 та донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 11. Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить її задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.10.2015 року у виконкомі Зарічанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 12. В шлюбі у них дітей немає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені. Збереження сімї, за словами сторін, суперечить їхнім інтересам, тому примиритися вони не бажають. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави та 300 грн. за надання правової допомоги. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 11 липня 2015 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося. Через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя, безпідставні нарікання та докори чоловіка, постійні конфлікти та сварки подружні відносини були припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження сімї за викладених обставин, примирення вона вважає неможливим. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11 липня 2015 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 530. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки тривалий час не підтримують через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, що сплатила судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2015 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №67. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з листопада 2015 року, з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.04.2015 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 5. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с. 6. Шлюбні відносини припинили з 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дітнй і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона 02.12.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу 28.02.2016 року у них народився син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалося, в наступний час вони припинили сімейні стосунки. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В звязку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, телефонограмою. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб, довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що дитина мешкає разом з нею. (а.с.5, 7). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання непрацездатної доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня звернення до суду до 01.09.2017 року. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги уточнили та остаточно просили стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання в розмірі 1/9 частки від усіх видів заробітку до 01.09.2017 року. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 15 грудня 1998 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва 15.12.1998 року зроблено запис за №793. Прізвище «Петрушкова» змінено на прізвище «Бережна» відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові [PERSON] відділу реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва 15.04.1997 року зроблено запис №32. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (прізвище, імя, по батькові «Петрушкова Олена Ігорівна» змінено на «Бережна Альона Ігорівна» відповідно до свідоцтва про зміну імені, про що [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ 18.01.2013 року зроблено запис за №1). Донька сторін має третю групу інвалідності до 01.09.2017 року, в звязку з загальним захворюванням та є непрацездатною. [PERSON] проживає з матірю окремо від відповідача, який допомоги не надає. Відповідач є офіційно працевлаштованим на підприємстві «Миколаївобленерго», має регулярний дохід та можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/9 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 01.09.2017. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved