Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

26.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь 98 885,06 грн. матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 989.00 грн. 20.03.2014 року [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що суму матеріальних збитків зменшує до 60 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що 13 липня 2013 року близько 14.30 год. на автодорозі Івано-Франківськ - Тернопіль 23км.+100м. [PERSON], відповідач по справі керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] порушив вимоги п.11.3 правил дорожнього руху та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з належним йому автомобілем Mersedes Benz д.н.з. [NUMBER], внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Внаслідок чого стосовно відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно постанови Галицького районного суду від 11.09.2013 року за ст. 124 КУпАП [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення. Мирним шляхом вирішити дане питання не вдалося. Відповідач від сплати вартості спричиненої матеріальної шкоди відмовляється, пошкодження завдані автомобілю унеможливлюють подальше безпечне його використання. Так, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту транспорту з урахуванням зносу становить 96 444,31 грн., а повна вартість матеріального збитку заподіяного мені становить 146 685,06 грн. Окрім того, поніс витрати на експертні послуги, на послуги евакуатора та за зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового затримання, загальна сума цих збитків складає 2 200 грн. В межах страхового полісу йому відшкодовано 50 000 грн. Просить позовні вимоги задовольнити, а саме матеріальні збитки на суму 60 000 грн., також 2 200 грн. за отримані послуги та сплачений судовий збір за подання позову до суду в розмірі 989,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги заявлені позивачем підтримав повністю і просив суд задовольнити з викладених підстав, додавши, що пройшов час, а відповідач, як винуватиць дорожньо-транспортної пригоди не бажає в добровільному порядку сплатити заподіяну матеріальну шкоду. Просив також стягнути з відповідача судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позову до суду. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечивши, що вартість матеріальних збитків в оціночному звіті завищена, адже автомобіль [PERSON] був у використанні, рік випуску 2005 року, а відтак відновлюваний ремонт повинен враховуватися із його фактичним зносом, окрім того позивач отримав відшкодування відповідно до укладеного страхового полісу в розмірі 50 000 грн. Крім того як стало йому відомо, що даний автомобіль позивач продав, і тому не зрозуміло що він буде буде відновлювати і просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13 липня 2013 року близько 14.30 год. на автодорозі Івано-Франківськ - Тернопіль 23км.+100м. за участю транспортних засобів марки Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки Mersedes Benz д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується матеріалами адміністративної справи за ст. 124 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача, [PERSON] дістав механічні пошкодження, в результаті чого йому спричинено матеріальну шкоду, що підтверджується копією протоколу огляду транспортного засобу від 15.08.2013 року (а.с.10). Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді постановою Галицького районного суду від 11 вересня 2013 року (а.с.33) визнано [PERSON], який порушивши Правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем позивача, і притягнено його до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, постанова Галицького районного суду від 11.09.2013 року є підставою для звільнення від доказування в судовому засіданні вини відповідача, [PERSON] в даній ДТП. За змістом ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою яка заподіяла шкоду в повному обсязі. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з постанови Галицького районного суду від 11.09.2013 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП, отже, відповідач на час ДТП керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі. З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 13 липня 2013 року, підлягає відшкодуванню з відповідача, [PERSON] Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Згідно звіту №53/13 від 29.08.2013 року про оцінку вартості матеріального збитку (а.с.3) береться до уваги вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а це становить суму 96 444,31 грн. від цієї суми слід відняти суму в 50 000 грн., яка виплачена позивачу [PERSON] в межах страхового полісу. Також слід включити до суми матеріальних збитків: - експертні послуги, що становили 500,00 грн. згідно квитанції №89 (а.с.29), - послуги евакуатора, які становлять 1 400,00 грн. відповідно до поданих квитанцій (а.с.30-31), - за зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасового затримання в розмірі 300,00 грн. відповідно до квитанції (а.с.31), які сплатив позивач за результатами наслідків ДТП, яка сталася з вини відповідача. Загальна вартість до відшкодування становить 48 644,31 грн., яку слід стягнути з відповідача, [PERSON] Відповідно до п. 2.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №-142/5/2092, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, а вартість матеріального збитку (реальні збитки) згідно пункту 2.4. є вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Положенням ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути в користь позивача 989,00 грн. судових витрат. Нак підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 22 ч.2, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №-142/5/2092, ст. ст. 3, 10, 11, 58-61, 88 ЦПК України,

Outcome: partial