Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

24 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до ТОВ «Українські фінансові операції» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] надійшов лист від 09.07.2021 року із постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках відкритого виконавчого провадження № 66029987. Стягувачем є ТОВ «Українські фінансові операції». Оскільки [PERSON] не отримувала від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. постанови про відкриття виконавчого провадження, вона звернулася до Скрипник В.Л. з вимогою надати їй повні, засвідчені скан-копії документів виконавчого провадження, зокрема, копію виконавчого напису, скан-копії документів, що подані стягувачем для відкриття виконавчого провадження № 66029987. Листом від 12.11.2021 року за № 31943 приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. надіслав [PERSON] документи виконавчого провадження в копіях та при ознайомленні з виконавчим написом з`ясувалося, що він вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. З даного виконавчого напису вбачається, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1280759 від 06.11.2018 року, укладеним з ТОВ «Дженесіс Фінанс». У свою чергу ТОВ «Дженесіс Фінанс» відступило право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «ФК «Верона» 23.05.2019 року, а останній відступив право вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» 31.08.2020 року. Стягнення заборгованості за кредитним договором № 1280759 від 06.11.2018 року проводиться за період 22 травня 2019 року по 28 квітня 2021 року. Сума заборгованості складає 22 452,20 гривень, в тому числі: 3000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1653,00 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 16 869,20 гривень - заборгованість за нарахованою пенею. Також у виконавчому написі зазначено, що з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» підлягає стягненню заборгованість за вчинення виконавчого напису, але не вказано в якій сумі. Проте загальна заборгованість складає 22 452,20 гривень. Позивач зазначає, що існують щонайменше 4 підстави, відповідно до яких виконавчий напис № 24564 від 28.04.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення на користь ТОВ «Українські фінансові операції» грошових коштів у сумі 22 452,20 гривень не підлягає виконанню. По-перше, в [PERSON] відсутні будь-які цивільні правовідносини з ТОВ «Українські фінансові операції» та жодного права останнього позивач не порушувала. По-друге, в порушення статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не мав права вчиняти нотаріальні дії за межами свого нотаріального округу, який обмежується Київською областю, до якого населений пункт Лівобережна Сокілка Кобеляцького району Полтавської області, в якому проживає та зареєстрована [PERSON] , не належить. По-третє, відповідач не зможе надати оригінал нотаріально посвідченого договору, укладеного між [PERSON] та ним, чи будь-якого іншого договору, який свідчить про зобов`язання [PERSON] перед відповідачем. По-четверте, відповідач не зможе надати суду докази не лише безспірної, а й будь-якої існуючої заборгованості перед ним. Крім того, позивач зазначила, що заява-приєднання № 1280759 до Примірного договору про надання коштів у позику від 06.11.2018 року не укладена в письмовій формі та не містить її підпису, нотаріально не посвідчена. Враховуючи викладене вище, [PERSON] вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився щодо укладення договору в письмовій формі засвідченого нотаріально, не пересвідчився в безспірності вимог до позивача та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог статтей 87,88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 28.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24564, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та постановлено зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 66029987 від 09.07.2021 року про примусове виконання виконавчого напису № 24564, вчиненого 28.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с.25-27). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, прохала задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Українські фінансові операції», будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що позивач не укладала з відповідачем кредитного договору. Документ під номером 1280759 від 06.11.2018 року, укладений між ТОВ [PERSON] та ТОВ «Дженесіс фінанс», насправді являє собою Заяву-приєднання до Примірного Договору про надання коштів у позику, публічна пропозиція - оферта. Вказана заява не містить жодної інформації щодо надання коштів в кредит, а лише засвідчує згоду позивача отримати кошти в кредит. Цим документом позивач лише погодилася отримати кредит, в той же час немає жодних доказів, що кредит дійсно був наданий. Згідно заяви-приєднання, бажана сума кредиту повинна була скласти 3000,00 гривень на період з 06.11.2018 року по 04.12.2018 року, з процентною фіксованою ставкою за користування кредитом 1,90%, що на рік становить 693,5%. Загальний розмір (сукупна вартість) кредиту становить 4653,00 гривень (а.с.16-18). Крім того, Заява-приєднання № 1280759 до Примірного договору про надання коштів у позику від 06.11.2018 року не містить підпису [PERSON] , нотаріально не посвідчена. 28 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 24564, згідно якого із [PERSON] стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Українські фінансові операції», якому ТОВ «Фінансова компанія «Верона» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2-31/08/-В від 31.08.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Дженесіс Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 07-23/05 від 23.05.2019 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1280759 від 06.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Дженесіс Фінанс» та [PERSON] (а.с.14). Згідно даного виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 року. Сума заборгованості становить складається з: 3000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1653,00 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 16 869,20 гривень - заборгованість за нарахованою пенею; плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню, визначена в розмірі 22 452,20 гривень (а.с.14). Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2021 року (ВП № 66029984) на підставі виконавчого напису № 24564 від 28.04.2021 року. Даною постановою [PERSON] було зобов`язано сплатити заборгованість у розмірі 22 452,20 гривень (а.с.11-13). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Зі змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Окрім цього, як було з`ясовано, приватним нотаріусом Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 24564 на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яким передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форма договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Згідно з ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Тому постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року також втратив чинність з цього дня. Тобто з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, діючим на момент вчинення виконавчого напису та на сьогодні є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору в даній справі, вчинено 28 квітня 2021 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що свідчить про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже не чинні. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі та встановити й зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 24564 приватний нотаріус Остапенко Є.М. отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Отже, суд вважає, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до наступного. Позивач при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувала, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. При поданні позову до суду позивачем було сплачено 454,00 гривень за подання заяви про забезпечення позову згідно квитанції № 32 від 24.11.2021 року (а.с.20). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі задоволення позову - на відповідача. Беручи до уваги викладене вище, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн., а також сплачений судовий збір на користь позивача за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved