Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

25.08.2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідачі по справі згідно рішень Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2008 року та від 05.11.2008 року позбавлені батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказував, що дочка відповідачів [PERSON] відповідно до рішення Львівської ОПМПК від 29.08.2008 року № 5 з діагнозом затримка психічного розвитку влаштована у Самбірську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ст. «Берегиня» на повне державне забезпечення; сини відповідачів [PERSON] і [PERSON] відповідно до розпорядженням голови Турківської районної державної адміністрації від 21.06.2013 року №172 влаштовані на спільне виховання та проживання до батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] у дитячий будинок сімейного типу. Зазначав, що у відповідності до вимог сімейного кодексу батьки не звільняються від обовязку щодо утримання дітей, якщо вони позбавлені батьківського піклування. Враховуючи те, що відповідачі зобовязані утримувати дітей, мають нерегулярний мінливий заробіток, просив суд стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 385 гривень на кожну дитину з кожного із відповідачів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що він не являється батьком цих дітей, а тому не вбачає підстав для стягнення з нього аліментів на їх утримання. Треті особи у справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали заяву, де просили суд розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи Самбірської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ст. «Берегиня» в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило про відкладення розгляду даної справи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 20.11.2003 року, проте фактично вказаний шлюб вважається розірваним 12.04.2005 року (тобто з моменту отримання свідоцтва про розірвання такого шлюбу). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], державна реєстрація, яких проводилася у відповідності до ст.133 СК України. Крім того, у відповідачки [PERSON] 26.04.2006 року народилася третя дитина син [PERSON], батьком якого записаний відповідач [PERSON] у відповідності до вимог ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері. Згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2008 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно вищевказаних дітей, а саме зокрема [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05.11.2008 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] [PERSON], у звязка з затримкою психічного розвитку, була влаштована у Самбірську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів «Берегиня» (адреса: м. Самбір, вул. Т.Шевченка, 21, Львівської області) та навчається в Нижанковицькому професійному ліцеї (адреса: смт. Нижанковичі, вул. Т.Шевченка, 63, Старосамбірського району Львівської області). [PERSON] та [PERSON], згідно розпорядження голови Турківської РДА Львівської області № 172 від 21.06.2013 року, були влаштовані на спільне проживання до батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] у дитячий будинок сімейного типу на базі родини (адреса: с. Бориня Турківського району Львівської області). Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідачі ніде офіційно не працевлаштовані. Мають нерегулярний мінливий дохід. Суд не вправі взяти до уваги заперечення відповідача [PERSON] відносно того, що він не являється батьком дітей, оскільки таке є голослівним, так як жодних доказів ним суду представлено не було. Враховуючи пояснення сторін та те, що відповідачі ніде офіційно не працевлаштовані, суд приходить до висновку, що останні хоча і ніде не працюють, однак є працездатними особами, які спроможні утримувати власних дітей, а тому вважає можливим призначити аліменти на утримання дітей згідно заявлених позовних вимог. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved