Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

24 жовтня 2017 року представник позивача, [PERSON] спілки «СуперКредит» м.Київ, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3639,90 грн., мотивуючи тим, що 13.12.2016 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-46/0075/16/138/06, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 3 000,00 грн.. Також 13.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що кредитна спілка «СуперКредит» надає відповідачеві транш у розмірі 3 000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 3 000,00 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав умови додаткового договору №1 та надав [PERSON] транш в сумі 3 000,00 грн., а останній його отримав, шляхом перерахування даних коштів на рахунок в банку «ПриватБанк» відкритий на імя відповідача. Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 60% річних. Відповідно до п.п. 2.4, 9 договору, відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в додатковому договорі. Відповідно до п. 3.4. договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених п.3 останнього укладеного сторонами додаткового договору, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного процента від заборгованості по сплаті суми кредиту. Вищенаведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору, з якого також вбачається, що заборгованість за кредитним договором 3639,90 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 2411,23 грн., нарахованих відсотків 924,74 грн. станом на 19.10.2017 рік та пені в розмірі 303,93 грн. за період з 16.04.2017 року по 30.06.2017 рік. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору, а тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 3639,90 грн., а також судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 13 грудня 2016 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~СК-46/0075/16/138/06. Додатком до кредитного договору кредитної лінії №\~СК-46/0075/16/138/06, 13 грудня 2016 року був укладений додатковий договір №1, в якому вказувалось, що позивач надає відповідачу транш по кредиту №\~СК-46/0075/16/138/06 у розмірі 3000 грн., сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору складає 3000 грн., сукупна вартість кредиту складає 39,35% від суми кредиту, або 1180,72 грн., також сторонами було визначено графік платежів по кредиту та відсотках. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача . Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у сумі 3000,00 грн., а останній його отримав, що підтверджується заявами відповідача від 13 грудня 2017 року про надання траншу та переказ коштів на картку банку «ПриватБанк», а також платіжним дорученням №7973 від 13 грудня 2016 року, зі сплатою за користування кредитом з розрахунку 60% річних. [PERSON] зобовязався відповідно до договору проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1 п.3.3 договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов цього Договору. Таким чином, за Договором відповідач був зобов'язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 3.4. Договору, зазначено, що у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Таким чином, відповідачу необхідно сплатити позивачу також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов'язання, передбаченого Договором у вказаному вище розмірі. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. І\~ст. 552 Цивільного кодексу України\~сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Тому, відповідач також має виконати перед позивачем передбачені Договором зобов'язання по сплаті відсотків. Крім того, на виконання умов п.2.4 Договору відповідачем здійснювалися проплати не у відповідності сум і термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 Договору, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Вказане підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 19.10.2017 року. У звязку із чим, станом на 19.10.2017 року сума заборгованості становить 3639,90 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 2411,23 грн., нарахованих відсотків 924,74 грн. станом на 19.10.2017 рік та пені в розмірі 303,93 грн. за період з 16.04.2017 року по 30.06.2017 рік. Відповідно до п.п.3.5, 3.6 договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цими договорами складає 10 років, в тому числі й на стягнення пені. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. 24 липня 2017 року [PERSON] був повідомлений листом № 1895/17 про те, що прострочена заборгованість по кредиту на дату написання даного листа складає 2412,23 грн., нараховані та несплачені проценти 545,25 грн., нарахована та несплачена пеня 490,61 грн., тому КС «СуперКредит» вимагала від боржника повернути суму простроченого боргу до 03 серпня 2017 року, а у випадку невиконання вказаної вимоги, кредитодавець вказував, що буде звертатися до суду з позовом про розірвання [PERSON] договору та повернення заборгованості за даним договором. Однак дій, по виконанню покладених на них обов'язків, боржник не вчинив. Відповідно до ч. І\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. У п. 5.1 даного Договору вказується, що договір набуває чинності з 13 грудня 2016 року і діє до 13 грудня 2017 року 12 (дванадцять) місяців. Однак, в\~статті 1052 ЦК України\~вказується, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за\~\~обставин, за\~\~які\~\~позикодавець\~\~не\~\~несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Тому у п. 2.1. Договору зазначається, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання та сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, або використання кредиту не за цільовим призначенням та невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його\~\~умов\~\~за\~\~обставин,\~\~за\~\~які\~\~кредитодавець\~\~не\~\~несе відповідальності. Таким чином із вказаного випливає, що позивач має повне право звернутися до суду із позовом до відповідача про повернення боргу, оскільки відповідач ніяких дій щодо повернення заборгованої суми не вчиняє. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). В\~статті 526 ЦК України\~зазначено - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. І\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов'язання за договором по сплаті процентів, однак таке своє зобов'язання не виконує. Відповідно до ч. І\~ст. 546 Цивільного кодексу України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч. І\~ст. 549 Цивільного кодексу України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] спілки «СуперКредит» кредитні кошти, однак у добровільному порядку виконати зобов'язання по договору №\~СК-46/0075/16/138/06\~від 13 грудня 2016 року відмовляється, тому у нього виникла заборгованість за даним договором, яка станом на 19.10.2017 року становить 3639,90 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 2411,23 грн., нарахованих відсотків 924,74 грн. станом на 19.10.2017 рік та пені в розмірі 303,93 грн. за період з 16.04.2017 року по 30.06.2017 рік. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] Спілки «СуперКредит» є обгрунтованим, таким що підлягає до задоволення, оскільки дійсно мало місце порушення майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved