Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

25 березня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до повноліття, в твердій грошовій сумі 700 грн. та на своє утримання у такому ж розмірі у зв'язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Вказувала, що проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на дитину і сім'ю не надає, зареєстрований як приватний підприємець. Ухвалою суду від 17 квітня 2014 року позовна заява була залишена без розгляду в частині вимог про стягнення коштів на утримання дружини у зв'язку з поданням позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду в цій частині. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що від фактичних шлюбних відносин з [PERSON] мають спільну дитину на утримання якої з відповідача за рішенням суду від 09 грудня 2010 року були стягнуті кошти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку. Від сплати аліментів відповідач ухиляється, та допустив значну заборгованості, яка на сьогоднішній день складає 35907,57 грн. Відповідач [PERSON] не прибув повторно у судові засідання призначені на 07 квітня 2014 року, 17 квітня 2014 року. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що сторони взяли між собою шлюб 28 квітня 2012 року. У шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею 3-річного віку. Третя особа [PERSON] та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої з відповідача на користь третьої особи стягнуті рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 грудня 2010 року по справі за №2-3717/2010 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] грошові кошти в розмірі ?? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ заборгованість відповідача перед третьою особою по аліментам складає 35907,57 грн. Відповідач не працює, постійного місця роботи та стабільних доходів не має, матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини та сім'ї не надає. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. У ч.1 ст. 184 СК України зазначено якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, позивач не надала належні і допустимі докази щодо обґрунтування необхідності стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та визначення розміру таких аліментів в 700 грн. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, який не працює, можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, сторін у справі, а також малолітньої дитини відповідача та третьої особи, необхідності урівнення прав малолітніх дітей щодо розмірів аліментів та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання дитини - малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 25 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Крім того, при цьому, суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ч.1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: partial