Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

24 вересня 2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Сумської області про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] в [ADDRESS] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,01 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172246, виданого 30 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2004, за № 1485 з кадастровим номером 5920655300:03:007:0014. За життя спадкодавець заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги майна померлого стали дружина та його матір [PERSON] , остання за життя встигла оформити свої права та отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку зазначеного майна, що залишилось після смерті її сина. Вказує, що на даний час вона є спадкоємцем вказаного спадкового майна за законом. Зазначає що для подальшого утримання та збереження майна їй необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте вона не може реалізувати своє право на спадщину у позасудовому порядку після смерті чоловіка, тому звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 3,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської ( раніше) Жовтневої селищної ради Сумського (раніше Білопільського) району Сумської області, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172246, виданого 30 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2004, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 679 у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 27 вересня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом (а. с. 30-31). 28 жовтня 2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а. с. 42). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник - адвокат Юшкевич Є.Ю. надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а. с. 84 ). Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився. Селищний голова письмовою заявою повідомив, що проти задоволення позову не заперечують, просить розглянути справу без участі представника (а. с. 40, 90 ). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання також не з`явився. Державний нотаріус Ковальова Л.Б. надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 77). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і керується наступними правовими нормами. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В силу ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача [PERSON] та сином [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності (а. с. 7, 12, 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 172246, виданого 30 травня 2007 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВО № 278197 від 02.12.2004, реєстр № 1485, та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 679, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 3,01 га ріллі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області (а. с. 16-18). Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вбачається, що оціночна вартість об`єкту - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0065 га, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради становить 97 816,67 грн. (а. с. 24). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2017 зареєстроване право спільної часткової приватної власності (1/2) за [PERSON] на земельну ділянку площею 3,0065 га з кадастровим номером 5920655300:03:007:0014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняте приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу за № 21628054, здійснене на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.07.2017 приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу. Вказану частку майна спадкоємець надала у користування орендарю АФ «Вікторія», про що зареєстроване вказане право у Державному реєстрі. З даної інформації також вбачається, що інша Ѕ частка вказаної земельної ділянки, зареєстрована за [PERSON] (а. с. 19-21). У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі щодо спадкової справи після [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 241/2010 та видано 29.07.2017 свідоцтво про право на спадщину за № 1176 (а. с. 50). Зі спадкової справи № 241/2010 після [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що [PERSON] 09 жовтня 2010 року звернулася до Улянівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після чоловіка [PERSON] . Також до нотаріальної контори 05.11.2010 року звернулася [PERSON] - мати померлого [PERSON] , яка у подальшому оформила свої спадкові права та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.07.2017 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бойко О.І. за № 1176 є власником 1/2 частки спільної часткової приватної власності земельної ділянки площею 3,0065 га з кадастровим номером 5920655300:03:007:0014 (а. с. 57-83). Крім того, у матеріалах спадкової справи № 241/2010 міститься Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2017 року, із якого встановлено, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5920655300:03:007:0014 у Державному земельному кадастрі була проведена 28.05.2016 року відділом Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, площа земельної ділянки становить 3,0065 га. Крім того, земельна ділянка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1313506459206, що вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 79- 80). На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею саме 3,0065 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської (раніше Жовтневої) селищної ради Сумського ( раніше Білопільського) району Сумської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯД № 172246, виданого 30 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2004, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 679 у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне - 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». На підставі викладеного,

Outcome: approved