Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

26.07.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»), у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 12013,73 грн, з яких: сума основного боргу - 8076,99 грн, 3% річних - 1080,97 грн, інфляційні витрати - 2855,77 грн; судовий збір у сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем, на підставі типового договору постачання природного газу, офіційно опублікованого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015. Унаслідок несвоєчасної та неповної оплати послуг відповідачем за період з 01.07.2015 по 31.07.2021 виникла заборгованість у зазначеному розмірі. Окрім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просить застосувати позовну давність та розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до стст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] зареєстрований та фактично проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 - згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила). У відповідності до розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 31.12.2015. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. У відповідності до розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідач приєднався до умов Типового договору фактичним споживанням природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та частковою сплатою рахунку за поставлений природний газ 01.04.2016. Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання природного газу. Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом абз.2 п.22 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. У відповідності до п.14 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно із п.17 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за природний газ за особовим рахунком № [NUMBER] за послуги з газопостачання з 01.07.2015, яка станом на 01.08.2021 становить 8076,99 грн, суму 3% річних 1080,97 грн, інфляційні втрати 2855,77 грн за період з 01.07.2015 по 31.07.2021. Разом із цим, відповідач [PERSON] подав заяву, у якій просить застосувати строки позовної давності до вимог ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. За правилами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст. 252-255 ЦК України. Із довідки про заборгованість за природний газ вбачається, що нарахування за спожитий відповідачем природний газ здійснювалося за період з 01.07.2015 по 31.04.2017. Тобто фактично зазначена заборгованість виникла за вказаний період і станом на 01.05.2017 складає 8049,23 грн. Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач з травня 2017 року споживав природний газ за адресою: [ADDRESS] , оскільки нарахування з 01.05.2021 не здійснювалося. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги пред`явлені поза межами позовної давності, а відтак підлягають залишенню без задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат також підлягають залишенню без задоволення, оскільки за правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За викладених обставин суд повністю відмовляє в задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та відносить їх за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed