Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

26.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеним позовом до Дивненської сільської ради, [PERSON] про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дивненською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області 04.04.1996р. 06 січня 1981 року вона вийшла заміж за [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - «[PERSON]», що підтверджується відомостями зазначеними у свідоцтві про укладення шлюбу, виданим Бургунською сільською радою Бериславського району Херсонської області 06.01.1981 року. Родинний зв'язок між нею та померлим [PERSON] підтверджується відомостями, зазначеними у її свідоцтві про народження, де у рядку «Батько» вказано - [PERSON]. У період з 01.01.1954 по 21.12.1987 роки (до виходу на пенсію) її батько працював у колгоспі «Україна», що підтверджується довідкою № 222 від 01.12.2016р. виданою ПП «Україна Дивне» . У грудні 1992 року колгосп «Україна» було розпайовано та затверджено списки членів колишнього колгоспу на одержання земельної частки (паю) ПОП «Україна», що підтверджуєься випискою з Протоколу загальних зборів/уповноважених членів ПОП «Україна» Новотроїцького району Херсонської області . Проте батька безпідставно не було включено до вказаних списків, що підтверджується довідкою виданою Дивненською сільською радою, хоча він мав на це право як пенсіонер, який раніше працював у колгоспі «Україна». Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооператива, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємств, кооперативу, товариства є рівними. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином [PERSON], що помер, отримав право власності на земельну частку/пай/ з часу отримання державного акту сільськогосподарським підприємством, де він працював, тобто з 31 березня 1994 року. З урахуванням наведеного, вимог закону, вважає, що батька безпідставно не було включено до списків членів, які мають право на земельну частку (пай) та не видано сертифікат на право на земельну частку (пай), як колишньому члену КСП «Україна» чим порушено його права, на підставі чого вона змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Як вбачається із абз. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Про порушення прав вона дізналася із відповіді Дивненьської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області від 21.12.2016 р., а тому вважає що звертається до суду в межах строків позовної давності, визначених чинним законодавством України. Предметом спору є право на отримання земельної частки паю площею в межах та нормах як колишнього члена КСП «Україна», що знаходиться на території Дивненьської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Як роз'яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України п.24 від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, члени колективного сільськогосподарського підприємства включені до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набувають право на земельну частку/пай/ з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на нього здійснюється за нормами Цивільного Кодексу України, у тому числі і у випадку, коли особа не отримала з різних причин сертифікат на право на земельну частку пай. Відносини, що є предметом даної позовної заяви виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто до 01 січня 2004 року, а отже для вирішення даної справи мають бути застосовані норми Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на той час. Так, відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого при спадкоємстві за законом є спадкоємцями першої черги є в рівних частках. Стаття 548 ЦК УРСР визначає для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У статті 549 ЦК УРСР вказано, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Її батько заповіт не складав, а отже спадкування після його смерті має здійснюватись за законом. На дату смерті батька - [INFO] року, разом з ним проживала його дружина - [PERSON] (з 17.11.1976 - 30.05.2001рр.) та дочка - [PERSON] (з 17.11.1976 - 12.09.2001рр.), що підтверджується довідкою виданою Дивненською с/радою Новотроїцького району Херсонської області від 30.11.2016 року. А отже [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] В свою чергу, вона прийняла спадщину після смерті своєї матері - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Бериславською державною нотаріальною конторою 24.01.2011р. Спадкуванням є перехід прав і обов'язків/спадщини/ від фізичної особи, що померла до інших осіб/ спадкоємців/. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин вона успадкувала належне право на земельну частку/пай/ свого батька після смерті своєї матері. Окрім Дивненьської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, Відповідачем у даній справі зазначено її рідну сестру - [PERSON], оскільки вона також має право на отримання земельної частки паю в порядку спадкування після смерті батька, як спадкоємець першої черги. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у неї не має, тому відповідно до вимог ст.16 ЦК України обрала судовий спосіб захисту. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 вищевказаного Указу має бути надана із земель запасу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Дивненської сільської ради Зайцев М.П. у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечив, посилаючись на пропуск строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти задовленння позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Судом встановлено, що на час паювання батько позивача - [PERSON] був членом КСП «Україна», отже мав право на отримання сертифікату, однак при розгляді даної справи необхідно врахувати положення статті 71 ЦК УРСР 1963 року, в якій зазначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Внаслідок чого відповідно до ст..80 ЦК УРСР 1963 року закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові. На підставі зазначеного, ст. 328, 1221, 1225, 1218, 1268 ЦК України та

Outcome: dismissed