Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

25 серпня 2020 року рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що на території Новопавлівської сільської ради в с. Федорівське, по вул. Польова, 26, Богданівського старостинського округу без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є співмешканцем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] народила дитину [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована як мати-одиначка. Також за вказаною адресою проживає мати [PERSON] . [PERSON] , [INFO] та її дядько [PERSON] , [INFO] . Дану сім`ю 31.05.2019 року було взято під соціальний супровід, як сім`ю, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Хлопчик народився в пологовому будинку м. Павлоград, але після того як мати самовільно полишила пологовий будинок, хлопчик був терміново доставлений в дитяче відділення Межівської центральної лікарні, де перебував з 30.05.02019 року по 27.06.2019 року. Дитина знаходилась на повному державному утриманні (лікарняному утриманні), на штучному вигодовуванні молочними сумішами «Малятко», з діагнозом: Н 04.3, Р 07.3. [PERSON] , 2002 року народження, є інвалідом з дитинства ІІ гр., соціально не адаптована, перебуває на Д-обліку лікаря-психіатра з 2009 року з Діагнозом: F72. Її мати [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ гр. перебуває на Д-обліку у лікаря-психіатра (діагноз F71). Дядько [PERSON] - інвалід з дитинства ІІІ гр. (Діагноз F72). [PERSON] , 2002 року народження, в жодному навчальному закладі не навчалася. Рішенням медико-педагогічної комісії м. Павлоград визнана дитиною, яка не може навчатися. Поведінка неадекватна. Не мала ніколи друзів серед однолітків. Підтримувала стосунки з дівчатами, які вели аморальний спосіб життя. Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що дана сім`я не має змоги в повній мірі задовольнити базові потреби дитини і за станом здоров`я не може адекватно за нею доглядати. Тому було прийнято рішення спільно з Межівською РДА про негайне відібрання у [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] без позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] до дитячого державного закладу КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання терміном на 12 місяців. Передача дитини у вищезазначений заклад відбулась 27.06.2019 року, про що складено відповідний акт. 08.10.2019 року [PERSON] встановив батьківство над малолітнім [PERSON] . Того ж дня [PERSON] звернувся до ССД Межівської РДА і виявив бажання забрати з будинку дитини свого сина [PERSON] та виховувати його разом з матір`ю хлопчика - [PERSON] . З моменту встановлення батьківства [PERSON] неодноразово був повідомлений щодо необхідності офіційного звернення до органу опіки і піклування Межівської РДА із наданням пакету документів для отримання висновку щодо можливості повернення малолітнього сина на виховання до його родини. Але батько не надав документів щодо доходу, довідки від лікарів нарколога та психіатра щодо перебування на обліку. За час перебування сім`ї під соціальним супроводом соціальним працівником та іншими фахівцями і співробітниками виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради неодноразово здійснювались візити в родину з метою обстеження умов проживання, проведення консультацій та бесід на предмет підготовленості сім`ї до можливого повернення сина з будинку дитини. Надавались методичні рекомендації паперовому варіанті з метою вивчення інформації молодими батьками і отримання знань по догляду за малолітньою дитиною відповідного віку та її розвитку, але вивчені родиною в необхідній мірі вони не були. Останній виїзд в сім`ю був проведений 05 серпня 2020 року, про що складено відповідний акт. Стосовно умов проживання: будинок придбаний сім`єю [PERSON] у 2019 року без оформлення право установчих документів через брак коштів. В будинку на час відвідування відносно минулих відвідувань чисто, але необхідно провести прибирання. На момент відвідування на меблях і предметах побуту в кімнаті де планується проживання дитини багато пилу, що може мати негативні наслідки на стан здоров`я дитини, особливо враховуючи її захворювання. В будинку необхідно побілити стіни. Родина проживає за рахунок виплат пенсій особам з інвалідністю (3 з 4 членів родини мають інвалідність). Більша частина отриманих виплат витрачається на погашення боргів сусідам та кредиту в банку. Будинок взимку опалюється дровами. Для дитини придбаний візок, частково є дитячий одяг, миска для купання. Відсутнє дитяче ліжечко і фінансові ресурси для придбання речей першої необхідності для дитини (а саме - дитячого харчування та дитячих підгузків). Ніхто з членів родини ніде не працює. Між членами сім`ї під час спілкування присутня нецензурна лайка. Родині неодноразово було рекомендовано підтримувати будинок в чистоті, покращувати умови проживання, придбати дитяче ліжечко для дитини, вивчати інформацію, яка допоможе виховувати і доглядати за нею, але рекомендації фактично не виконувалися, як [PERSON] так і матір`ю хлопчика - [PERSON] . Ніхто з членів родини досі не заключив договір з жодним сімейним лікарем, що може створити певні складнощі в разі необхідності звернення до лікарні батьків з приводу їх захворювання, чи дитини. А враховуючи вік дитини і її стан здоров`я відсутність регулярного медичного огляду і нагляду лікарів може нести загрозу здоров`ю та життю [PERSON] . У відповідь на рекомендації працевлаштуватися, [PERSON] з травня 2019 року постійно обіцяє влаштуватись на роботу, але до сих пір так і не зміг цього зробити, не має бажання працювати. Під час останньої бесіди він розповів, що влаштувавсь неофіційно на роботу, але згодом цю інформацію було спростовано. Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що окрім самого бажання виховувати свого сина, молодий батько не докладає необхідних зусиль для забезпечення майбутнього повноцінного догляду, виховання і задоволення потреб дитини. Під час розмови також складається враження, що він до кінця не усвідомлює всю відповідальність і обов`язки які будуть на нього покладені в разі повернення дитини в сім`ю. Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та подальше повернення і перебування у родині становить загрозу для здоров`я та життя малолітнього [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним, просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина з дня подачі позову до повноліття дитини у розмірі 1/2 частини від загальної суми доходу батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 29.09.2020 року підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. В разі неявки відповідача згоден на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 10.09.2020 року, від 06.10.2020 року та від 07.11.2020 року і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить таких висновків. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що на території Новопавлівської сільської ради в с. Федорівське по вул. Польова, 26, Богданівського старостинського округу без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 20.03.2017 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] є співмешканцем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] була зареєстрована як мати-одиначка, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги (а.с.12). Відповідно до довідки № 376 від 03.08.2020 року, виданої виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] проживає також мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та її дядько [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Згідно висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 20.05.2019 року поставлено на облік сім`ю [PERSON] , як сім`ю, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.10). Згідно відповіді № 429 від 31.07.2020 року, наданої КНП «ЦПМСД» МСР», хлопчик народився в пологовому будинку м. Павлоград, але після того як мати самовільно полишила пологовий будинок був терміново доставлений у дитяче відділення Межівської центральної лікарні, де перебував з 30.05.02019 року по 27.06.2019 року. Дитина знаходилась на повному державному утриманні (лікарняному утриманні), на штучному вигодовуванні молочними сумішами «Малятко», з діагнозом: Н 04.3, Р 07.3 (а.с.33). [PERSON] , 2002 року народження, є інвалідом з дитинства ІІ гр., соціально не адаптована, перебуває на Д-обліку лікаря-психіатра з 2009 року з Діагнозом: F72. Її мати [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ гр. перебуває на Д-обліку у лікаря-психіатра (діагноз F71). Дядько [PERSON] - інвалід з дитинства ІІІ гр. (Діагноз F72). [PERSON] , 2002 року народження, в жодному навчальному закладі не навчалася. Рішенням медико-педагогічної комісії м. Павлоград визнана дитиною, яка не може навчатися. Поведінка неадекватна. Не мала ніколи друзів серед однолітків. Підтримувала стосунки з дівчатами, які вели аморальний спосіб життя. Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що дана сім`я не має змоги в повній мірі задовольнити базові потреби дитини і за станом здоров`я не може адекватно за нею доглядати. Тому було прийнято рішення спільно з Межівською РДА про негайне відібрання у [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] без позбавлення батьківських прав [PERSON] та тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] до дитячого державного закладу КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання терміном на 12 місяців (а.с.17-18). Передача дитини у вищезазначений заклад відбулась 27.06.2019 року, про що складено відповідний акт (а.с.20). 08.10.2019 року [PERSON] встановив батьківство над малолітнім [PERSON] , що засвідчено внесеними змінами в Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження №34 від 31.05.2019 року та зміною прізвища дитини зі [PERSON] на [PERSON] в свідоцтві про народження, виданому повторно 08 жовтня 2019 року серія [NUMBER] (а.с.13, 14-16). Того ж дня [PERSON] звернувся до ССД Межівської РДА і виявив бажання забрати з будинку дитини свого сина [PERSON] та виховувати його разом з матір`ю хлопчика - [PERSON] . З моменту встановлення батьківства [PERSON] неодноразово був повідомлений щодо необхідності офіційного звернення до органу опіки і піклування Межівської РДА із наданням пакету документів для отримання висновку щодо можливості повернення малолітнього сина на виховання до його родини. Але батько не надав документів щодо доходу, довідки від лікарів нарколога та психіатра щодо перебування на обліку. [PERSON] з 21 листопада 2019 року наказ № 73 поставлений на облік, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей Межівської районної державної адміністрації (а.с.21). 13.12.2019 року Межівська районна державна адміністрація, розглянувши подання служби у справах дітей Межівської РДА щодо можливості передачі малолітньої дитини [PERSON] батькові [PERSON] , взявши до уваги лист старшого інспектора з соціальної роботи ВК Новопавлівської сільської ради № 991 від 11.12.2019 року, дійшла до висновку, що батько належним чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно сина [PERSON] та вирішено, що повернення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на виховання у родину батька [PERSON] є не доцільним, та що потрібно залишити на тимчасовому утриманні малолітню дитину в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР до усунення недоліків, на підставі яких дитина перебуває на обліку дітей, які перебувають в складних життєвий обставинах (а.с.27, 28-29). Згідно відповіді КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР №1172/1.1-29 від 17.07.2020 року, за весь період перебування у закладі малолітнього [PERSON] , його мати та батько [PERSON] відвідували хлопчика лише 2 рази: 15.11.2019 року та 24.01.2020 року, станом здоров`я дитини по телефону чи письмово жодного разу не цікавилися, ніякої допомоги не надавали, не виявляли до свого сина батьківської турботи та піклування (а.с.32). Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] від 29.11.2019 року, виданого КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», дитина має наступні захворювання: синдром рухових порушень внаслідок пренатального постгіпоксичного ураження ЦНС (G93.9), пахова грижа правостороння (К40.9), недоношеність 36 тижнів (Р07), вроджена вада: відкрита артеріальна протока (Q 25.0), функціонуюче відкрите овальне вікно, фальш хорда лівого шлуночка (Q21.8), рахіт активний (E 55.0) та потребує медико-педагогічної, медико-соціальної корекції (а.с.24). За час перебування сім`ї під соціальним супроводом соціальним працівником та іншими фахівцями і співробітниками виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради неодноразово здійснювались візити в родину з метою обстеження умов проживання, проведення консультацій та бесід на предмет підготовленості сім`ї до можливого повернення сина з будинку дитини. Надавались методичні рекомендації у паперовому варіанті з метою вивчення інформації молодими батьками і отримання знань по догляду за малолітньою дитиною відповідного віку та її розвитку, але вивчені родиною в необхідній мірі вони не були, тому що зі слів [PERSON] : «Я і так знаю як треба виховувати дитину». Останній виїзд в сім`ю був проведений 05 серпня 2020 року [PERSON] - старостою Богданівського старостинського округу ВК Новопавлівської сільської ради, [PERSON] - депутатом Новопавлівської сільської ради, [PERSON] - касиром зі збору податків виконкому Новопавлівської сільської ради, про що складено відповідний акт. Стосовно умов проживання: будинок придбаний сім`єю [PERSON] у 2019 року без оформлення право установчих документів через брак коштів. В будинку на час відвідування відносно минулих відвідувань чисто, але необхідно провести прибирання. На момент відвідування на меблях і предметах побуту в кімнаті, де планується проживання дитини, багато пилу, що може мати негативні наслідки на стан здоров`я дитини, особливо враховуючи її захворювання. В будинку необхідно побілити стіни. Родина проживає за рахунок виплат пенсій особам з інвалідністю (3 з 4 членів родини мають інвалідність). Більша частина отриманих виплат витрачається на погашення боргів сусідам та кредиту в банку. Будинок взимку опалюється дровами. Для дитини придбаний візок, частково є дитячий одяг, миска для купання. Відсутнє дитяче ліжечко і фінансові ресурси для придбання речей першої необхідності для дитини (а саме - дитячого харчування та дитячих підгузків). Ніхто з членів родини ніде не працює. Між членами сім`ї під час спілкування присутня нецензурна лайка (а.с.36). Родині неодноразово було рекомендовано підтримувати будинок в чистоті, покращувати умови проживання, придбати дитяче ліжечко для дитини, вивчати інформацію, яка допоможе виховувати і доглядати за нею, але рекомендації фактично не виконувалися, як [PERSON] так і матір`ю хлопчика - [PERSON] . Ніхто з членів родини досі не заключив договір з жодним сімейним лікарем, що може створити певні складнощі в разі необхідності звернення до лікарні батьків з приводу їх захворювання, чи дитини. А враховуючи вік дитини і її стан здоров`я, відсутність регулярного медичного огляду і нагляду лікарів може нести загрозу здоров`ю та життю [PERSON] . У відповідь на рекомендації працевлаштуватися [PERSON] з травня 2019 року постійно обіцяє влаштуватись на роботу, але до цього часу так і не зміг цього зробити, не має бажання працювати. Під час останньої бесіди він розповів, що влаштувавсь неофіційно на роботу, але згодом цю інформацію було спростовано. Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що окрім самого бажання виховувати свого сина, молодий батько не докладає необхідних зусиль для забезпечення майбутнього повноцінного догляду, виховання і задоволення потреб дитини. Під час розмови також складається враження, що він до кінця не усвідомлює всю відповідальність і обов`язки, які будуть на нього покладені в разі повернення дитини в сім`ю. Згідно довідки-характеристики з місця реєстрації №1079 від 06.11.2019 року, під час проживання [PERSON] в смт. Просяна скарги від мешканців селища на неправомірні дії [PERSON] до селищної ради надходили неодноразово (а.с.23). Згідно інформації № 52.2/26-905 від 29.01.2020 року, наданої Межівським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 17.12.2019 року за ст. 109 ч.3 КУпАП, 17.11.2019 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП, ст. 126 ч.2 КУпАП, 02.06.2019 року за ст. 127 ч.1 КУпАП, 30.04.2019 року за ст. 127 КУпАП. Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та подальше повернення і перебування у родині становить загрозу для здоров`я та життя малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.43-47). Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18). При задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина, суд виходить із доведеності позивачем факту неналежного піклування про малолітню дитину, що створює загрозу для її життя і здоров`я, ухилення від виконання відповідачем своїх обов`язків виховання дитини, урахував конкретні обставини справи, відсутність заінтересованості батька у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини. Будь-яких доказів, які б не спростовували або вказували на намагання батька займатись вихованням дитини чи наявність у цьому непереборних перешкод відповідач суду не надав. Доводи відповідача про бажання виховувати сина саме по собі не виправдовує невиконання батьківських обов`язків без поважних причин. Доказами по справі доведено унеможливлення забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що тягне за собою саме в інтересах дитини застосування такого крайньої, виняткової міри як позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Дійсна зміна життєвих пріоритетів відповідача на користь інтересів дитини в подальшому може стати підставою для поновлення батьківських прав. Судом встановлено, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не піклується про неї. Відповідно до вимог ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 929,50 грн. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачем усупереч вимог ст. 81 ЦПК України не доведено належними та достатніми доказами жодних обставин щодо необхідності відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини саме у розмірі 1/2 частини від загальної суми доходу. У відповідності ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині в задоволенні позову відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви. Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, в ній зазначені одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру. Відповідно до п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду даною позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у загальній сумі 1681 гривня 60 копійок.

Outcome: partial