Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

25.06.2020р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, яка в подальшому 23.09.2020р. була уточнена в бік зменшення. В позовній заяві позивачка посилалася на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.09.2014р. Між тим в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом її чоловіка про розірвання шлюбу (справа № 201/5503/20). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Після припинення сімейних відносин з липня 2019р., донька проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.07.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В наданій суду 23.09.2020р. заяві позивачка позовні вимоги уточнила у бік зменшення та просила суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Справу просила розглядати за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач 23.09.2020р. суду подав заяву, в якій позовні вимоги, з урахуванням уточнень від 23.09.2020р., визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини щомісячно, зауваживши на тому, що він тимчасово не працює, долучив копію трудової книжки. Просив справу розглядати без його участі та без фіксування процесу технічними засобами. За таких обставин, враховуючи письмові заяви сторін (їх представників) від 23.09.2020р., суд розглянув цивільну справу 23.09.2020р. за відсутності сторін. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи 23.09.2020р. здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заяви сторін від 23.09.2020р., вважає, що позовні вимоги з урахуванням їх уточнень від 23.09.2020р., підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області. Малолітній син мешкає зі своєю матір`ю [PERSON] , що не спростовано і відповідачем в заяві до суду від 23.09.2020р. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів у заявленому 23.09.2020р. позивачкою розмірі (ч.1 ст. 82 ЦПК України), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.06.2020р. до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.). При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020р.» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить : з 01.01.2020р. - 1779грн., з 01.07.2020р. - 1859грн., з 01.12.2020р. - 1921грн. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу аліментів за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, а також приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840грн.80коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2020р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved