Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

26.04.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] останній періодично надсилає їй певні кошти на утримання сина [PERSON], проте ці виплати носять не регулярний характер та є незначними. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, посвідчену секретарем Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про розгляд справи за її відсутності, також позивачка [PERSON] в своїй заяві повідомила про зменшення розміру позовних вимог та просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, яка посвідчена секретарем Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивачкм [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [PERSON] Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1998 року по 04.2.2009 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач. Син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 500 грн. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved