overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

25.01.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2006 року, а також, що в неї та відповідача є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з 03.03.2011 року їх шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, досягнуто домовленості щодо утримання дочки, спору про поділ спільно нажитого майна не має. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать її інтересам. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримала, просить задовольнити. Відповідач судове засідання повторно не з'явився, направив письмову заяву про те, що з'явитись до суду не має можливості, просить суд розірвати їх шлюб з позивачем, посилаючись на те, що збереження сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши направлену до суду заяву відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 01 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 191, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 20 квітня 2005 року (а. с. 3). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

25.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року, який був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №965. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з серпня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.11.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.8. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.- 9. Шлюбні відносини припинили з серпня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 20.11.2010 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивачка була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 20.11.2010 року сторони перебувають у зареєстровану шлюбі, а.с. 5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.6. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою №31, а.с. -7. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

25.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач добровільно матеріально не забезпечує. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, за ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню затаких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого 10 липня 2009 року шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Костянтинівського міськрайоного суду від 12 жовтня 2015 року, яке набрало чинності 23.10.2015 р., шлюб між сторонами розірвано (копія свідоцтва про народження дитини, копія рішення суду - в матеріалах справи на а.с.5,6). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, на що вказала позивачка у позовній заяві, і що відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов - задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

25.012016 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 01.09.2007р. по 16.05.2010 р., від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. 02.07.2011р. вона вийшла заміж та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Зараз вона не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за другою дитиною. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2016 р. та до повноліття [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є він - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.8), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

25.01.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ»ПУМБ» (далі - Банк) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Чуловського В.А. (далі - Нотаріус) та просить : -«Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі під номером 16539 від 26.11.2015 р., визнати таким, що не підлягає виконанню.» (а.с.2-6) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №4741781 від 05.04.2006 року (далі - Договір), Банк надав йому кредит в сумі 175 000,00 дол.США строком по 05.04.2026 року, з визначенням процентної ставки в розмірі 12,5% річних, із встановленням графіку повернення кредиту та процентів за користування коштами. Згідно з умовами Додаткової Угоди №10369480 від 24.01.2011 року, (далі - Угода), йому надано другу частину кредиту в сумі 340 504,90 грн., що є еквівалентом 42 456,97 дол.США, як залишок заборгованості по кредиту, з визначенням строку повернення коштів 24.03.2026 року, а також визначено процентну ставку в розмірі 19,0% річних, із встановленням графіку повернення кредиту та процентів за користування коштами. 26.11.2015 року, Нотаріусом вчинено виконавчий напис, згідно з яким передбачено стягнути з нього на користь Банку кошти в сумі 4 099 608,82 грн. у вигляді заборгованості, яка начеб-то виникла в період з 02.01.2015 року по 14.10.2015 року. На підставі виконавчого напису, 18.12.2015 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві - Маховою Д.А. відкрите виконавче провадження ВП №49661117. Вважає, що виконавчий напис вчинено без достатніх на те підстав, оскільки умови Договору та Угоди він виконував в строки передбачені графіками повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, а тому кошти, які підлягають до стягнення згідно з Виконавчим написом не можуть бути безспірними. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача та представника Банку - Васильчикова І.В. надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу без їх участі, при цьому позивач вимогу підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього, представник Банку просить прийняти рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства.(а.с.80,85) Інщі учасники причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що є наймачем квартири №10 а по вулиці Поштовій,62 в м.Одесі. [PERSON] його проживання зареєстровано там з 01.06.2010 року. За вказаною адресою зареєстровано також місце проживання відповідача, яка з 2011 року там без поважної причини не проживає, її особистих речей в квартирі немає. Позивач стверджував, що у зв'язку із реєстрацією місця проживання відповідача в зазначеній квартирі, він несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, надав заяву, згідно якої позов підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи належним чином. Треті особи - Малиновський районний відділ ГУ ДМС України в Одеській області, Державне виробниче житлово-побутове підприємство в особі відокремленого підрозділу по управлінню житловим фондом «Жилфонд» державного виробничого житлово-побутового підприємства в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином,про причини неявки суд не сповістили, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. За згодою позивача суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири №10А по вул. Поштовій в м. Одесі. З 01.06.2010 року місце його проживання зареєстровано за спірною адресою. Вказані обставини підтверджуються довідкою відокремленого підрозділу по управлінню житловим фондом «Жилфонд» від 24.12.2015 року за №437, паспортними відомостями позивача. Відповідно до наказу Державного виробничого житлово-побутового підприємства №33 від 21.12.2015 року на ім'я позивача оформлений особовий рахунок на спірну квартиру. Позивач постійно проживає за спірною адресою, сплачує комунальні платежі. За спірною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], яка з 2011 року без поважної причини там не проживає, її особистих речей в квартирі не зберігається. Вказані обставини підтверджуються актами відокремленого підрозділу по управлінню житловим фондом «Жилфонд» від 14.12.2015 року, 21.01.2016 року. Поважної причини відсутності відповідача за місцем проживання понад шість місяців судом не встановлено. З наміром про вселення протягом цього часу [PERSON] не зверталась. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК України). Враховуючи викладене, суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 03.11.2007 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 502. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, просила змінити прізвище на «[PERSON]» та дитину залишити з нею. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 502. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 22.09.2005 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 329. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила змінити прізвище на «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2005 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 329. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживають з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved