Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

26.06.2015 року позивач [PERSON] (в особі представника [PERSON]І.) звернулась до суду із позовом до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності, стягнення компенсації. Позивач зазначила, що 03.02.2011 року помер її батько, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області із земельною ділянкою площею 0,1149 га., що призначена для обслуговування вищевказаного будинку. Спадщину після смерті батька позивачка прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток житлового будинку № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області та на 5/6 часток земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1149 га. Іншу 1/6 частку вищевказаного житлового будинку і земельної ділянки прийняла, як обовязкову частку дружина померлого спадкодавця - відповідач [PERSON], на даний час спадщину не оформила. Фактично житловий будинок знаходиться у володінні позивача та всі витрати повязані з утриманням та ремонтом будинку несе також вона, та має намір здійснити реконструкцію житлового будинку, однак без згоди відповідача не може цього зробити. Оформляти спадщину та продавати свою частку будинку за реальну вартість відповідачка відмовляється. Домовленість про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою між ними не досягнуто, тому позивач просила припинити право відповідача на зазначене нерухоме майно, визнати за нею право власності на 1/6 частку будинку і земельної ділянки, згодна компенсувати [PERSON] вартість її частки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив стягнути з позивача компенсацію вартості спірної частки житлового будинку і земельної ділянки, інші вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що на даний час сторони узгодили вартість будинку і земельної ділянки і визначили, що житловий будинок № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області становить 120\~000 грн., а земельна ділянка площею 0,1149 га., що призначена для обслуговування вищевказаного будинку коштує 12\~000 грн., відповідно 1/6 частка зазначеного нерухомого майна становить - 20000 грн. і 2000 грн., а всього 22000 грн., і вона погоджується на припинення її права на зазначені частки і отримання зазначеної компенсації вартості, визнання права власності за позивачем. Представник відповідача адвокат [PERSON] підтримала позицію свого клієнта. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених\~ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 03.02.2011 року помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області із земельною ділянкою площею 0,1149 га., що призначена для обслуговування вищевказаного будинку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2014 року посвідченим державним нотаріусом Першої вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його донька [PERSON] на 5/6 часток житлового будинку № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області з господарськими будівлями та спорудами та на 5/6 часток земельної ділянки, площею 0,1149 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( а.с.5, 9). Зазначене нерухоме майно відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстроване по 5/6 частки за [PERSON]М.( а.с.7-8,11-12). Іншу 1/6 частку вищевказаного житлового будинку і земельної ділянки в порядку спадкування за законом прийняла [PERSON] в межах визначеного\~ст. 1270 ЦК України шестимісячного\~строку з часу відкриття спадщини. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.12.1999 року серія І-ФП № 033610 (том -ІІ а.с.44). Відповідач [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] про прийняття спадщини яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] ( том - ІІ а.с.45). За клопотанням сторін суд неодноразово призначав судову будівельно-технічну експертизу, але обидві сторони не погодилися з їх висновками і дійшли згоди, що вартість житлового будинку № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області становить 120\~000 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,1149 га., що призначена для обслуговування вищевказаного будинку коштує 12\~000 грн. З урахуванням викладеного спірна 1/6 частка житлового будинку становить - 20000 грн., 1/6 частка земельної ділянки - 2000 грн., а всього 22000 грн. Згідно ухвали суду від 14.09.2017 року позивача було зобовязано покласти на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області 22\~000 грн. для компенсації відповідачу вартості спірного майна ( а.с. 38). [PERSON] відповідно до квитанції № 214222 від\~14.09.2017 року поклала на депозитний рахунок р/р 37316051016294, МФО 820172 ТУ ДСА в Миколаївській області -22\~000 ( двадцять дві тисячі) гривень ( а.с. 41). Житловий будинок № 64 по вул. Москаленка в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області згідно з технічним паспортом має загальну площу 84.1 кв. м, жилу площу 46.8 кв. м, складається, в т.ч. з чотирьох жилих кімнат, площею 8.5 кв. м, 12.7 кв. м., 7.8 кв. м. та 16.8 кв. м. Згідно із пояснень сторін та їх представників, у вказаному будинку ніхто не проживає, він з кожним роком все більше руйнується. Позивач посилався на те, що 1/6 частина будинку, яка належить відповідачу є незначною по відношенню до частки позивача; будинок є неподільним; між позивачем та відповідачем склалися відносини, які виключають спільне володіння і користування спадковим будинком; припинення права власності відповідача на 1/6 частини спадкового майна не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] оскільки вона проживає в [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст.\~10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так,\~відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із\~ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова( вдівець) спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно з частинами 4, 5\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільного необхідності,на підставі і в порядку,встановлених законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника га членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Із змісту\~ст. 321 ЦК України\~випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею, допускається у передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~випадках, в разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При вирішенні питання щодо наявності визначеної п. 3 ч. 1\~ст. 365 ЦК України\~умови припинення права особи на частку в спільному майні - неможливості спільного володіння і користування майном, суд виходить з того, що правовий режим спільної часткової власності передбачає спільне володіння, користування та розпорядження спільним майном.\~Спільна власність потребує згоди\~при її здійсненні (ч. 1\~ст. 358 ЦК України). Порушення цього правового режиму обумовлює неможливість або складність у здійсненні спільної власності, а саме - володінні й користуванні спільним майном. Це може підтверджуватися, зокрема, існуванням неприязних стосунків, недосягненням згоди щодо користування спільним майном тощо.\~\~ Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 р. №6 - 68 цс 14, яка в силу\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для усіх судів України, згідно пункту 4 частини першої\~статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що спільне володіння і користування позивачем та відповідачем спірним житловим будинком і земельною ділянкою,є неможливим у зв'язку із неприязними стосунками, що склалися між сторонами після смерті спадкодавця [PERSON] Зазначена обставина в судовому засіданні, крім зазначених вище пояснень представника позивача, також підтверджується поясненнями відповідача [PERSON] Припинення права власності відповідача на 1/6 частини спірного нерухомого майна не завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника та членам її сім'ї, оскільки, як пояснила відповідач в судовому засіданні, вона не має наміру проживати в спірному будинку, збереження права власності на належну їй на праві спадкування 1/6 частини будинку і земельної ділянки їй не потрібне, вона має інше житло. З урахуванням обумовленої сторонами вартості спірного нерухомого майна, відсутності свідоцтва про право на спадщину у відповідача , що не позбавляє останнього, як спадкоємця права на спадщину, а у випадку зволікання ним (спадкоємцем) з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, позивач не може бути позбавлений права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Суд вважає вимоги позивача [PERSON] щодо припинення права власності відповідача на частку житлового будинку та відповідно земельної ділянки, наданої для його обслуговування, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення компенсації обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні сторони вирішили між собою питання відшкодування судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Outcome: approved