Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

24 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому трьох правовстановлюючих документів, а саме: державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 3,61 га, серія ОД б/н від 12.10.1994 року; державного акту на право постійного користування землею, площею 14,61 га, серія ОД ОД-15008 від 12.10.1994 року; державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 3,59 га серія І-ОД №004013 від 11.02.1998 року. Заяву обґрунтовує тим, що у вказаних державних актах його прізвище зазначено « [PERSON] », а в його паспорті - « [PERSON] ». На його думку, невірне написання його прізвища в державних актах сталося через те, що російською мовою його прізвище в паспорті зазначене « [PERSON] », рішення про надання земельних ділянок у власність та постійне користування видавались також російською мовою, а державні акти були видані українською мовою і при їх видачі його прізвище невірно було перекладене з російської мови на українську як «[PERSON]», замість вірного « [PERSON] ». Зазначені помилки перешкоджають йому у реєстрації земельних ділянок згідно зазначених державних актів та отримання кадастрових номерів на ці земельні ділянки. Тому він змушений звернутися до суду з зазначеною заявою. Ухвалою від 26.06.2020 року заява була залишена без руху. Після усунення недоліків заяви, 20.07.2020 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні заяви наполягає /а.с.47/. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує /а.с.36/. Тому справа розглянута у відсутність заявника та представника заінтересованої особи, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У державному акті на право постійного користування землею серія ОД-15 008 від 12 жовтня 1994 року зазначено, що він виданий [PERSON] , якому на підставі рішення сесії Красноокнянської районної Ради народних депутатів Красноокнянського району Одеської області від 28 квітня 1994 року №117 у постійне користування надається земельна ділянка, площею 14,61 га на території Чорнянської сільської ради народних депутатів для ведення селянського /фермерського/ господарства /а.с.10/. У книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (громадянами) Красноокнянської районної ради народних депутатів, яка велася українською мовою, міститься запис №8 про видачу вищевказаного державного акту ОД-15 008 від 12.10.1994 року на ім`я [PERSON] /а.с.32/. Крім того, на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серія ОД, без номеру, від 12 жовтня 1994 року, яким на підставі рішення сесії Красноокнянської районної Ради народних депутатів від 28 квітня 1994 року №117, останньому у приватну власність передається земельна ділянка, площею 3,61 га на території Чорнянської сільської ради народних депутатів для ведення селянського /фермерського/ господарства /а.с.11/. Як вбачається з копії рішення Красноокнянської районної Ради народних депутатів №117 від 28 квітня 1994 року, яке складене російською мовою, на підставі якого були видані вищевказані державні акти, вказаним рішенням « [PERSON] » передано у приватну власність земельну ділянку, площею 3,61 га та в постійне користування земельну ділянку, площею 14,61 га /а.с.14-16/. Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД №004013, [PERSON] у приватну власність передана земельна ділянка, площею 3,59 га на території Чорнянської сільської ради для ведення селянського /фермерського/ господарства /а.с.12/. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину, яке видано 19.04.1996 року російською мовою, вказану земельну ділянку « [PERSON] » успадкував після смерті « [PERSON] » /а.с.41, 42/ та на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації №50 від 10.02.1998 року, отримав вищевказаний державний акт на своє ім`я /а.с.40/. В паспорті заявника, як громадянина України, серія [NUMBER] , на сторінці №1 його прізвище українською мовою зазначено « [PERSON] . На сторінці №2 паспорта, прізвище заявника російською мовою має написання як « [PERSON] ». Вказаний паспорт заявнику видано 08 січня 2002 року, тобто до видачі йому вищевказаних державних актів /а.с.8/. Вищевказаний паспорт заявник отримав в обмін на паспорт [NUMBER] від 25.05.1979 року, який був виданий російською мовою на ім`я « [PERSON] » /а.с.46/. Тобто вищевказані державні акти були видані заявнику на підставі паспорта від 1979 року, який був виданий російською мовою, у якому прізвище заявника було записане як « [PERSON] ». Тому при видачі державних актів, які видано українською мовою, його прізвище було переведено з російської мови «[PERSON]» на українську як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що встановлення вищезазначених фактів має для заявника юридичне значення, так як виявлені розбіжності унеможливлюють здійснення державної реєстрації зазначених земельних ділянок. При цьому заінтересована особа не оспорює право заявника на земельні ділянки, відповідно до зазначених державних актів. Будь-яких заперечень проти задоволення заяви немає. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з наведеного, суд вважає, що сукупність зібраних судом доказів підтверджує факт належності [PERSON] вищевказаних правовстановлюючих документів, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved