Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

25.07.2017 року Одеська міська Рада звернулась з позовом до [PERSON] про зобовязання відповідача за свій рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом приведення обєкта нерухомості у попередній стан. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідач, якому на праві спільної часткової власності належить домоволодіння №150 по вул.Малиновського у м.Одесі самовільно без відповідних документів добудував приміщення до належної йому частини будинку. Земельна ділянка, на якій влаштована прибудова є комунальною власністю, належить територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської Ради, яка дозвіл на користування нею чи передачу у власність відповідачу не надавала. В добровільному порядку відповідач звільнити земельну ділянку шляхом приведення обєкта нерухомості у попередній стан відмовляється. Позивач в останнє судове засідання не зявився, просив розглянути справу без участі ОМР, в процесі розгляду справи позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 74, 75 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Так, земельна ділянка, на якій розташовані самовільно добудовані відповідачем приміщення загальною площею 64,2 кв.м. в м. Одесі по вул. Малиновського, 150 належить територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської Ради. За ч.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, тощо. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. За ч.2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність чи у користування, рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування і власність є виключним правом органу місцевого самоврядування. Відповідач за відсутністю згоди безпосередньо територіальної громади в особі Одеської міської Ради або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу захопив земельну ділянку за спірною адресою, яка примикає до будинку, який належить йому на праві спільної власності та побудував на ній приміщення, які використовується для постійного проживання. Спірне приміщення складається з літ.А житлова, 2-7 площею 13,1 кв.м.; коридору 1-7 ; літ.А1 2-1 веранда площею 5,1 кв.м.; 2-2 коридору, 4,7 кв.м.; 2-3 санвузол, 4,0 кв.м.; 2-4 вбудована шафа 0,6 кв.м.; 2-5 житлова 12,5 кв.м.; 2-6 кухня, 9,9 кв.м.; 2-8 коридор, 2,2 кв.м.; 2-9 житлова, 12, 0 кв.м., загальною площею 64,2 кв.м. Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом. Згодом, [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2013 року зареєстрував право власності на спірні приміщення. Проте, рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.07.2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2013 року по цивільній справі №521/12014/13-ц, яке було підставою для проведення державної реєстрації скасовано. Рішення суду набрало законної сили. Крім того, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 року рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, згідно з яким [PERSON] зареєстрував право власності на самочинне будівництво, скасовано. В процесі розгляду справи судом встановлено, що за ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних обєктів, з дотриманням державних стандартів, норм та правил, регіональних місцевих правил забудови; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові території. Окрім того, за п. 21, 22 Рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631- VI «Про затвердження Правил благоустрою територій міста [PERSON]» на об'єктах благоустрою забороняється самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на користування, володіння земельною ділянкою; використовувати земельні ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України підставами визнання будівництва житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна самочинним є його будова чи побудова на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Оскільки судом встановлено, що відповідач всупереч встановленим нормам порушив правила будівництва, побудована ним споруда відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом. Згідно до вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Враховуючи характер побудови спірного майна (фактично проведена капітальна прибудова до будинку відповідача), його побудову на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети із порушенням Закону України «Про основи містобудування», Рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 року за №1631- VI «Про затвердження Правил благоустрою територій міста [PERSON]», відмову відповідача від проведення відповідної перебудови, суд погоджується із доводами Одеської міської Ради про обрання такого способу захисту цивільного права, як зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за свій рахунок самочинно добудованого приміщення до житлового будинку по вул. Малиновського,150 у м. Одесі, яке складається з літ.А житлова, 2-7 площею 13,1 кв.м.; коридору 1-7 ; літ.А1 2-1 веранда площею 5,1 кв.м.; 2-2 коридору, 4,7 кв.м.; 2-3 санвузол, 4,0 кв.м.; 2-4 вбудована шафа 0,6 кв.м.; 2-5 житлова 12,5 кв.м.; 2-6 кухня, 9,9 кв.м.; 2-8 коридор, 2,2 кв.м.; 2-9 житлова, 12, 0кв.м., загальною площею 64,2 кв.м. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved