Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

26.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання спадкоємцем та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в січні 2003 року познайомився з [PERSON]. Після знайомства до дня смерті [PERSON] вони проживали однією сім'єю в його домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки більш, ніж п'ять років. Ці обставини підтверджуються довідкою №237 від 13.05.2014 року, виданою Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, а також актом обстеження умов проживання позивача від 02.12.2013 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану 03 грудня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно - квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 березня 2011 року, виданим органом приватизації Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. У померлої [PERSON], як стверджує позивач, родичів немає, єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом є він. Позивач зазначає, що його ніколи не зв'язували родинні відносини з [PERSON], а існували сімейні відносини, які виникли у результаті тривалого сумісного постійного проживання більш ніж п'ять років. І це тривале сумісне проживання, пов'язане спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, на його думку, відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і є підставою виникнення в нього права спадкування за законом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину від померлої [PERSON]. Позивач стверджує, що своєчасно 15.05.2014 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа, але 22.10. 2014 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у позивача документів, які підтверджують родинні або інші відносини із спадкодавцем, в даному випадку факт проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем, який має бути підтверджений рішенням суду. На підставі ст.ст.1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 3,15,109,114, 118,119, п.5 ч 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України позивач просить суд: - встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу з 2003 року по [INFO] за адресою:[ADDRESS] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; - визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON], [INFO]. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у відсутність його і його довірителя, позов підтримав. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши надані позивачем докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 2003 року по день смерті [INFO] [PERSON] і позивач проживали однією сім'єю в його домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки більш, ніж п'ять років. Ці обставини підтверджуються довідкою №237 від 13.05.2014 року, виданою Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, а також актом обстеження умов проживання позивача від 02.12.2013 року, складеним депутатом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області і завіреним печаткою цієї установи. Відповідно до п.5 ч 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Отже, на підставі наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про встановлення факту проживання однією сім'єю позивача та [PERSON] без шлюбу з 2003 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS].. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану 03 грудня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 березня 2011 року, виданим виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та витягом про державну реєстрацію прав №29590460, виданим 07.04.2011 року колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентирізації». Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У померлої [PERSON] родичів немає, єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом є позивач відповідно до ст.1264 ЦК України, згідно з якою у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач постійно з 2003 року проживав разом із спадкодавцем [PERSON], в тому числі на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №237 від 13.05.2014 року, виданою Петрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області і актом обстеження умов проживання позивача від 02.12.2013 року, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину померлої [PERSON]. Вартість спадкового домоволодіння складає 19374 гривні, що підтверджується Висновком про оцінку майна: однокімнатної квартири, розташованої за адресою : квартира [ADDRESS], виконаного суб'єктом оціночної діяльності на підставі договору від 16.04.2014 року №42/14. Отже, за відсутності інших спадкоємців позивач є спадкоємцем четвертої черги права власності на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлій [INFO] [PERSON]. Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач своєчасно 15.05.2014 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №56077033, у нотаріуса № 115-2014, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому договорі №37375138, але 22.10. 2014 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у позивача документів, які підтверджують родинні або інші відносини із спадкодавцем, в даному випадку факт проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем, який має бути підтверджений рішенням суду. Копія постанови нотаріуса від 22.10.2014 року, надана позивачем, знаходиться у матеріалах справи. На підставі викладеного, ст.ст.1264, 1268 ЦК України та

Outcome: approved