Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

24 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягувати аліменти у розмірі 800 гривень щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, мотивуючи її тим, що після розірвання шлюбу він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На адресу зареєстрованого в установленому порядку місця проживання відповідача двічі надсилались судові повістки, які були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідачеві від неї відомо про подання до суду позову та про судові засідання, їх дату і час, однак він повістки отримувати не буде і це його не цікавить. У зв'язку з цим суд згідно положень ст. 76 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи і за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. У судовому засіданні позивач просила задовольнити позов, пояснивши суду, що шлюб з відповідачем розірвано, проживають роздільно, вона працює приватним підприємцем, її доходи обмежені, вона самостійно утримує дитину, проживає з нею у своїх батьків, несе частину витрат на утримання житла. Відповідач після розірвання шлюбу припинив надавати допомогу на утримання дитини, постійного місця роботи не має, але виконує за домовленістю разові особливі роботи, від чого має нерегулярні заробітки у розмірі, необхідному для сплати аліментів у розмірі 800 грн. щомісяця на утримання дитини. Перевіривши наявні матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 березня 2015 року, яке набрало законної сили 2 травня 2015 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований за місцем проживання батька, а фактично проживає з матір'ю за адресою її батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище дитини та платника аліментів. Згідно правила ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з пояснень позивачки у судовому засіданні про відсутність у відповідача постійного заробітку, але наявність нерегулярного доходу від виконання разових робіт, суд погоджується з тим, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, що у співвідношенні з прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку та з урахуванням рівного обов'язку батьків утримувати дитину, відсутності у відповідача інших дітей забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти у вказаному розмірі від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття повноліття. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону. Згідно правила ст. 367 ЦПК України виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved