overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради ОТГ (далі - Рада), в якому вказує, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка за життя заповіла йому все своє майно. За життя [PERSON] їй належала ? частина квартири [ADDRESS]. Право власності на ? частину квартири [PERSON] належним чином не оформила. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі у виді ? частини квартири. Позивач прийняв спадщину шляхом звернення із заявою до нотаріуса. Інших спадкоємців за законом немає. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право власності [PERSON] на ? частину квартири, просить визнати за ним право власності на ? частини квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Представник Ради в суд не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, належала ? частина на праві власності. Дану частину квартири [PERSON] заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири. За життя [PERSON] 19 квітня 1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло, однак вона не зареєструвала своє право власності бюро технічної інвентаризації. Позивач після смерті матері прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса. Правовстановлюючі документи на право власності на вказану ? частину квартири відсутні. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON], паспортом позивача, свідоцтвом про право власності, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією заповіту. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він у визначені законом строки не заявив про відмову від неї. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді ? частини квартири успадкував за заповітом позивач [PERSON] Позивач не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді ? частини квартири, внаслідок відсутності на неї правовстановлюючих документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення його опікуном над недієздатною [PERSON] В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] є його рідною матірю, та є інвалідом другої групи загального захворювання, протягом багатьох років страждає психічним захворюванням маніакально - депресивним психозом, у звязку з чим рішенням Орджонікідзевського районного суду від 09.06.2005 року вона була визнана недієздатною. На даний час вона знаходиться в психоневрологічному інтернаті. Заявник має намір здійснювати догляд за матірю, тому просив призначити його опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO]. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив заяву задовольнити. Представник заявника за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні доводи заяви підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Лівобережної районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 9 червня 2005 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Таким чином, на теперішній час [PERSON], визнана за рішенням суду недієздатною, позбавлена можливості здійснення та захисту своїх особистих та майнових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно свідоцтва про народження серії VІII-НО № 269308, виданого 23.12.1989р. відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Маріуполя, [PERSON] народився 18.12.1989 року, матірю якого записана [PERSON]. Як вбачається з подання Лівобережної районної адміністрації № 01 - 11 590 від 1 серпня 2016 року щодо призначення опікуна над [PERSON], Лівобережна районна адміністрація, яка забезпечує виконання функцій органу опіки та піклування, з метою захисту майнових прав та інтересів недієздатної вважає за можливе вирішення у судовому порядку питання щодо призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] Сукупність зібраних доказів дає підстави суду зробити висновок про можливість призначення [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO], внаслідок чого задовольняє його заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у неї з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 січня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 21 січня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 20 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 лютого 2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 квітня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Дебальцівської міської ради народних депутатів Донецької області, актовий запис № 52. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку. [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 квітня 1999 року. Шлюб зареєстровано Дебальцівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 52. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку. [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач (з урахуванням уточнення до позовної заяви) просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу). У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2005 року до 01 грудня 2015 року. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей, розмір яких визначити в 1/2 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 25 липня 2016 року і до їх повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , шлюб розпався остаточно, проживають вони окремо. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 27 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3) Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя між ними не склалося, сторони проживають окремо. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини , на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 березня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинено. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач з позовом згодна. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 01 березня 2008 року зареєстрували шлюб у виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 01, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення не відбулось, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за рахунок позивача. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved