Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

25 серпня 2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Литвиненко В.І., звернувся до суду з позовом до АТ «Державний Ощадний банк України» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 липня 2017 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] була підписана заява про встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої позивачу було надано кредит у сумі 15 000 грн. строком на 36 місяців. З 05 травня 2020 року позивач перебуває на обліку як безробітний в Краматорському міському центрі зайнятості, в зв`язку з чим він відкрив у відділенні відповідача соціальний рахунок [NUMBER] , на який отримував допомогу по безробіттю від Краматорського міського Центру зайнятості. Однак, відповідачем всупереч вимог чинного законодавства були безпідставно списані з його рахунку грошові кошти у загальній сумі 17998,95 грн. на погашення кредиту. Але ніякого договірного списання з соціального рахунку в рахунок погашення боргових зобов`язань позивач з банком не укладав. 03.08.2020 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про повернення безпідставно списаних коштів, але кошти банком повернуті не були, відповідь на заяву не отримана. Будь-якого судового рішення про стягнення з [PERSON] грошових коштів з зазначеного рахунку, а також виконавчого листа прийнято не було. Таким чином, відповідач повинен повернути [PERSON] безпідставно набуте майно у виді грошових коштів у сумі 17998,95 грн. Вважає, що своїми діями відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду в сумі 10 000 грн., яку обґрунтовує тим, що на протязі правовідносин з відповідачем він сумлінно виконував свої обов`язки по сплаті кредитних коштів. В свою чергу відповідач безпідставно списав кошти з соціального рахунку позивача у розмірі 100% на погашення боргових зобов`язань. Весь цей час позивач вимушений був доказувати свою правоту в суді та додатково звертатися до правової допомоги. Допомога по безробіттю є єдиним джерелом доходів [PERSON] , який має на утриманні неповнолітню дитину. В результаті неправомірних дій відповідача позивач отримав дуже великі душевні страждання, вимушений був докладати додаткових зусиль на пошук інших доходів, щоб прогодувати свою сім`ю. Просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуте майно в сумі 17998,95 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн. Представник відповідача Пробийголова Д.О. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у березні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Білокуракінського районного суду Луганської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , яку обґрунтовував тим, що 27.07.2017 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] була підписана заява про приєднання №3006723/270717 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п.6.3 заяви відповідачу було надано кредит у розмірі 15 000 грн. з відсотковою ставкою 30% річних строком на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Всупереч нормам ЦК України та умовам договору позивачем [PERSON] не було повернуто суму позики, в результаті чого для захисту своїх інтересів з цього питання та повернення коштів, АТ «Ощадбанк» був вимушений звернутися з відповідною позовною заявою до Білокуракинського районного суду Луганської області. 13 травня 2020 року позивач звернувся до ТВБВ філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», де відкрив поточний рахунок. Між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» було підписано заяву про приєднання №3006723/270717 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої АТ «Ощадбанк» було відкрито поточний рахунок. При цьому відповідно до вищезазначеної заяви позивач надав згоду на спрямування грошових коштів в рахунок повного погашення наявних використаних кредитних лімітів. встановлених на умовах інших банківських продуктів на поточних рахунках позивача. Дана згода позивача підтверджується підписом позивача на заяві про приєднання. На підставі вищезазначеного у зв`язку з наявною кредитною заборгованістю позивача перед АТ «Ощадбанк» з урахуванням підписаної заяви про приєднання від 13.05.2020 року, АТ «Ощадбанк» списував кошти з рахунку [PERSON] у рахунок погашення наявної заборгованості відповідно до заяви про приєднання від 27.07.2017 року №30006723/270717. 03 серпня 2020 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про повернення коштів, списаних в рахунок погашення заборгованості. За результатами розгляду вказаної заяви банк перерахував розмір утриманих сум та звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з клопотанням про закриття провадження у справі №409/730/20 на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. За результатами розгляду заяви позивача від 11 серпня 2020 року у ТВБВ №10004/0288 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» позивачу було повернуто зайво стягнуті в рахунок кредитної заборгованості кошти в розмірі 8 041,80 грн. вказана сума була видана позивачу готівкою того ж дня у касі ТВБВ №10004/288 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується Заявою на видачу готівки №6502273406. Позивачем не доведено жодних підстав для відшкодування моральної шкоди щодо понесення ним моральних чи фізичних страждань внаслідок протиправних дії відповідача. Крім того, відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, що є результатом звернення з позовною заявою до суду для відновлення порушеного права відповідача. Позивачем не доведена вина відповідача, а також не було надано жодних доказів щодо причинно-наслідкового зв`язку, відповідно до якого повинно бути доказано, що саме неправомірні дії відповідача спричинили моральні страждання позивача, на які він вказує у своїй заяві. Просив відмовити у задоволенні позову. Також представником відповідача додатково були надані письмові пояснення, в яких останній додатково зазначив, що 27 липня 2017 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10004/0288 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та позивачем було підписано Заяву про приєднання №3006723/270717 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на виконання якої банком було відкрито рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». В подальшому на виконання вимог Постанови НБУ №162 від 28.12.2018 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні», вказаний номер карткового рахунку було змінено на [NUMBER] . Відповідно до п.6.3 Заяви позивачу було надано кредит у розмірі 15 000 грн. з відсотковою ставкою 30% річних строком на 36 місяців з можливістю продовження на той самий строк. Відповідно до п.6.6 Заяви позивач повинен щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, проте [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за основним боргом у розмірі 14886,65 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 8056,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 19.03.2020 року. 13.05.2020 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10004/0284 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та позивачем було підписано заяву про приєднання №3006723/270717 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на виконання якої йому було відкрито рахунок [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок». Починаючи з червня 2020 року на вказаний рахунок почали проводитись зарахування коштів. Відповідно до заяви та умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 №694 (чинний на дату проведення договірних списань), передбачено договірне списання та спрямування грошових коштів в рахунок погашення грошових зобов`язань позивача. Шляхом підписання заяви про приєднання [PERSON] надав згоду на договірне списання та спрямування грошових коштів в рахунок повного погашення грошових зобов`язань. У зв`язку з наявною кредитною заборгованістю позивача перед АТ «Ощадбанк» з урахуванням заяви АТ «Ощадбанк» списував кошти з рахунку [PERSON] в рахунок погашення наявної заборгованості. 03.08.2020 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про повернення коштів, списаних в рахунок погашення заборгованості. За результатами розгляду заяви позивача банком 11 серпня 2020 року було повернуто зайво стягнуті в рахунок кредитної заборгованості кошти в розмірі 9328,62 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку. Цього ж дня [PERSON] в ТВБВ №10004/0288 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» було подано заяву про закриття рахунку [NUMBER] та Заяву про розірвання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та/або закриття рахунку, відповідно до яких [PERSON] просив закрити вказаний рахунок та залишок коштів видати йому готівкою. На виконання вказаних заяв позивача кошти у розмірі 1286,76 грн. було списано в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед банком, а кошти в розмірі 8041,80 грн. були видані йому готівкою у касі ТВБВ №10004/288 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується заявою про видачу готівки та випискою по картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] . У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву з підстав, викладених у позові та просили її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях. Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 07.03.2019 року №1426-5000063142 (а.с.7). 27 липня 2017 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] була підписана заява про приєднання №3006723/270717 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на виконання якої банком було відкрито рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», в подальшому на виконання вимог Постанови НБУ №162 від 28.12.2018 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні», вказаний номер карткового рахунку було змінено на [NUMBER] . Відповідно до договору №3319285 від 27.07.2017 року позивачу було надано кредит у розмірі 15 000 грн. з відсотковою ставкою 30% річних строком на 36 місяців. Вказані обставини не заперечуються позивачем. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 19.03.2020 року, позивач [PERSON] мав заборгованість за кредитним договором на загальну суму 23711,44 грн., у тому числі за основним боргом (кредитом) - 14886,65 грн., проценти за користування кредитом - 8056,38 грн. (а.с.55-56). Факт існування заборгованості позивачем не заперечується. 08.04.2020 року АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 30.04.2020 року відкрито провадження у цивільній справі (а.с.35-36). Відповідно до довідки Краматорського міського центру зайнятості, позивач перебуває на обліку як безробітний в Краматорському МЦЗ з 05 травня 2020 року (а.с.8). 13.05.2020 року у АТ «Державний Ощадний банк України» позивач відкрив картковий рахунок, підписавши заяву про приєднання № 3006723/270717 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.37). На виконання заяви про приєднання позивачу було відкрито рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок». Відповідно до виписки з карткового рахунку №№ [NUMBER] , на вказаний рахунок позивачу протягом червня - липня 2020 року перераховувалась допомога по безробіттю: 04.06.2020 року у сумі 6238,19 грн., 26.06.2020 року у сумі 4167,83 грн., 10.07.2020 року у сумі 3923,73 грн., 15.07.2020 року у сумі 3669,20 грн. (а.с.10, 61-63). Однак, зазначені кошти позивач не зміг отримати, оскільки вони були списані АТ Ощадбанк для погашення заборгованості за кредитним договором: 05.06.2020 року - у сумі 6238,19 грн., 01.07.2020 року у сумі 4160,83 грн., 13.07.2020 року у сумі 3923,73 грн., 16.07.2020 року у сумі 3669,20 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.10, 61-63). 03 серпня 2020 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про повернення коштів, списаних в рахунок погашення заборгованості (а.с.11). За результатом розгляду заяви позивача, банком 11 серпня 2020 року було повернуто зайво стягнуті в рахунок кредитної заборгованості кошти в розмірі 9328,62 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] [NUMBER] (а.с.58-60). 11 серпня 2020 року позивач звернувся до ТВБВ №10004/0288 АТ «Ощадбанк» з заявами про розірвання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та закриття рахунку № [NUMBER] , відповідно до яких позивач просив закрити вказаний рахунок та залишок коштів видати йому готівкою (а.с.57, 65). Як вбачається з виписки по рахунку № [NUMBER] , кошти у сумі 1286,76 грн. було списано в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , а кошти в розмірі 8041,80 грн. були видані йому готівкою (а.с.58-60). Факт отримання позивачем грошових коштів у сумі 8041,80 грн. підтверджується заявою на видачу готівки №6502273406 від 11.08.2020 року (а.с.31). Як вбачається із заяви від 11.08.2020 року про закриття рахунку № [NUMBER] , рахунок було закрито 09.11.2020 року (а.с.65). Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.09.2020 року провадження у цивільній справі за позовом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито (а.с.47). Позивач не погоджується із списанням банком грошових коштів з його рахунку № [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. Суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі змісту заяви про приєднання №3006723/270717 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка була підписана позивачем 13.05.2020 року, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору (далі - Заява про приєднання), Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору. Ця заява про приєднання є двостороннім правочином Клієнта і Банку, невід`ємною частиною Договору і містить індивідуальну частину Договору в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо послуг (фінансових операцій) зазначених в цій Заяві про приєднання (п.п.3.1, 3.2 блоку 3 Заяви). Відповідно до п.п.9 п.5.1 Блоку 5 Заяви про приєднання, Клієнт надає право та доручає АТ «Ощадбанк» здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків клієнта відкритих в банку без додаткових розпоряджень Клієнта для погашення будь-яких його грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений в майбутньому з Банком. Умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 серпня 2015 р. №694 (в редакції, яка чинна на дату проведення договірних списань), який розміщений на інтернет-сторінці www.oschadbank.ua передбачено договірне списання коштів з карткового рахунку Клієнта та інших поточних рахунків Клієнта (у національній та/або іноземних валютах), відкритих на дату укладення цього Договору або тих, що будуть відкриті в Банку в національній та/або іноземній валюті, коштів у сумах, що відповідають розмірам грошових зобов`язань Клієнта, які підлягають сплаті на підставі договору або інших договорів, укладених між Клієнтом та Банком та порядок такого списання (п.7.1, 7.3, 7.9, 7.12 Договору). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. У частині 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка. Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до п. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб (п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів»). Згідно з п. 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції). Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції). З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що укладаючи договір про відкриття та обслуговування рахунку 13.05.2020 року [PERSON] самостійно погодився з умовами цього договору, зокрема й з положеннями цього договору щодо доручення Банку договірного списанні, був ознайомлений з усіма умовами відкриття та обслуговування банківського рахунку, тому усвідомлював умови існування доручення банку договірного списання коштів та самостійно за власним бажанням погодився з цими умовами. Умови договору щодо доручення Банку договірного списання коштів не визнавалися неправомірними, а тому у цьому випадку діє презумпція правомірності правочину, визначена ст. 204 ЦК України, а тому дії відповідача щодо списання коштів відповідали умовам договору та були правомірними. Крім того, станом на теперішній час договір розірваний за згодою сторін, позивач самостійно подав заяву про закриття банківського рахунку та отримав залишок коштів готівкою, що свідчить про його згоду з діями банку. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідачем не було порушено умов договору, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно набутого майна в сумі 17 998,95 грн. задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦПК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Судом установлено, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які випливають з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), ані договором, ані законом, що регулює спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов`язання, які і не передбачено у такому випадку відшкодування моральної шкоди нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивачем взагалі не доведено порушення відповідачем його прав внаслідок договірного списання коштів з рахунку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, в той час як відповідач або його представник не заявляли про наявність у них судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed