Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9. У вказаному житловому будинку також зареєстровані його син [PERSON], невістка [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON], які проживають у даному будинку, а також [PERSON], його дочка, проте остання з 2004 року не проживає за даною адресою. З відповідачем [PERSON] не спілкується, ніяких стосунків не підтримує, її місцеперебування невідоме, тому він і не звертався до неї з проханням з приводу добровільної виписки з будинку. Позивач хоче зняти з реєстрації відповідача з метою отримання більшої субсидії на житло, оскільки має малий заробіток, окрім того відповідач не бере участі у витратах на утримання будинку, проведення його ремонту. Враховуючи наведене, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9, Шацького району Волинської області для того, щоб у подальшому зняти її з реєстрації за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться в смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9, Шацького району Волинської області. Проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч завчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2017 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9, Шацького району Волинської області (а.с.6). Дана обставина також підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 24 березня 1987 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом. З копії будинкової книги вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована з 25.09.2000 року в житловому будинку за адресою: смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9, Шацького району Волинської області. Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданої Шацькою селищною радою Шацького району Волинської області 21.03.2018 року № 884, за адресою: смт. Шацьк, вул. Лесі Українки, 9, Шацького району Волинської області зареєстровані [PERSON], [INFO], - уповноважений співвласник (власник, наймач), [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - невістка, [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON], [INFO] - онука (а.с. 26) З акту обстеження житлово-побутових умов від 21 грудня 2017 року проведеного комісією у складі працівників Шацької селищної ради вбачається, що громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] разом із сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуками. Дочка [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає з 2004 року за вище вказаною адресою. Зі слів власника місце знаходження (проживання) [PERSON] невідомо (а.с. 12). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], суду показали, що проживають неподалік будинку [PERSON], [PERSON] не проживає в будинку батька [PERSON] приблизно з 2004 року, з того часу вони її жодного разу не бачили. Відповідач вибув з належного позивачу житлового будинку за власним бажанням, не користується ним тривалий час, судом беззаперечно встановлено факт не проживання відповідача у даному житловому будинку з 2004 року без поважних причин, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування даним жилим приміщенням. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. У відповідності ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача. Тому,

Outcome: approved