Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

26.02.2020 року заявник, [PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту, в якій вказує, що вона\~народилася [INFO] в селі Ключи Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08\~лютого 1966 року, актовий запис № 6 від 08.02.1966 року. До одруження її прізвище було [PERSON] . В свідоцтві про її народження запис про батька відсутній. ЇЇ батьком був [PERSON] , а матір`ю [PERSON] та батьки проживали разом без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. Вона проживала разом з ними за зазначеною адресою і зараз проживає там же. З моменту народження батько постійно приймав участь у її вихованні. При житті [PERSON] визнавав її своєю донькою, опікувався та виховував її разом з мамою, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Батько [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке вона прийняла, але оформити його на себе через нотаріальну контору вона обмежена в можливості, оскільки батьки між собою не перебували в шлюбі та при реєстрації її народження мати не вказала дані батька. ЇЇ мати [PERSON] померла [INFO] . На підставі вищевикладеного, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Ключи Оріхівського району Запорізької області. Ухвалою суду від 27.02.2020 року було відкрто провадження у справі та призначено судове засідання на 30.03.2020 року. Крім цього, даною ухвалою суду було витребувано від приватного нотаріуса Оріхівського району Запорізької області Студенцова О.А. спадкову справу № 91/2019 рік, у спадковому реєстрі № 65271858, заведеної 20.12.2019 року за заявою заявниці, після смерті [INFO] [PERSON] . 06.03.2020 року до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи. 17.03.2020 року від заінтересованої особи Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області надійшла заява про заміну заінтересованої особи. Ухвалою суду від 30.03.2020 року заяву Таврійської об`єднаної територіальної громади Оріхівського району Запорізької області про заміну заінтересованої особи задоволено; замінено заінтересовану особу Таврійську об`єднану територіальну громаду Оріхівського району Запорізької області на належну заінтересовану особу - Комишуваську селищну раду Оріхівського району Запорізької області, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29.04.2020 року. 29.04.2020 року розгляду справи, у зв`язку з неявкою сторін по справі, було відкладено на 13.05.2020 року. У сьогоднішньому судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, які у ній зазначені. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав суд розглядати справу у їх відсутність, вимоги визнають у повному обсязі. Суд, заслухавши заявницю та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. В частині 2 цієї норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № N 5 від 31.03.95 зазначено, що\~визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад,\~факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 [INFO] ;\~батьківства;\~реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. В пункті 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України).\~Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до [INFO] , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.\~Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин». Відповідно до п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які\~народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. Оскільки заявниця народилась [INFO] то слід з`ясовувати обставини, передбачені ст. 53 КпШС. За положеннями цієї норми для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, щоб припустимий батько дитини відмовився від встановлення батьківства в добровільному порядку та щоб відбулась реєстрація народження дитини в органах РАЦС. Встановлення батьківства в судовому порядку можливо як в порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства). Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження. Можливість встановлення факту визнання батьківства передбачена ст. 3 Закону СРСР «Про затвердження Основ СРСР та союзних республік про шлюб і сім`ю від 27 червня 1968р., який є чинним та підлягає застосуванню згідно з Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991р. «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів СРСР». Згідно з положеннями вказаної норми, якщо дитина народилась до [INFO] , та її припустимий батько помер, і батьківство не було оформлено в добровільному порядку, то можливо встановлювати в окремому провадженні факт визнання батьківства, якщо померлий визнавав себе батьком дитини. При цьому, не має значення, помер припустимий батько дитини до чи після [INFO] . Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як\~правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. З урахуванням положень ст. 212 ЦПК, жоден доказ не має для суду наперед установленого значення для суду, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , яке видане 08\~лютого 1966 року, актовий запис № 6 від 08.02.1966 року відсутній запис відносно батька, тобто народилася від осіб, що не перебували між собою у шлюбі. 19.01.1985 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 19.01.1985 року, виданим виконкомом Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 1 від 19.01.1985 року. У судовому засіданні, заявиниця пояснила, що її батьком був [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , батьки проживали разом без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] , вели спільне господарство. Звертаючись до суду із даною заявою, [PERSON] вказала, що при житті [PERSON] визнавав її своєю донькою, опікувався та виховував її разом з мамою, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 18.11.2019 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 161 від 18.11.2019 року. \~ \~ \~ \~Мати заявниці [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 27.08.2013 року виконавчим комітетом Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 06 від 27.08.2013 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] (односельчани, проживають на одній вулиці з заявницею), [PERSON] (син заявниці) пояснили суду, що померлий [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своєю донькою, вони разом з померлою матір`ю [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Чому у свідоцтві про народження [PERSON] не зазначено її батька їм не відомо. Крім цього, в матеріалах спадкової справи № 91/2019 року, заведеної після смерті [PERSON] , які надійшли на запит суду, мається заповіт, який складений 28.10.2013 року [PERSON] , де зазначено, що все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на шо він за законом матиме право, він заповідає доньці [PERSON] , [INFO] , що, на переконання суду, також є підтвердженням того, що при житті [PERSON] визнавав своє батьківство відносно заявниці. У судовому засіданні представником заявниці вказано, що вона, як спадкоємиця не може повною мірою реалізувати свої права, через відсутність доказів наявності родинних відносин, що з метою встановлення даного факту буде саме можливість отримати спадщину. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 91/2019 року, заведеної після смерті [PERSON] , які надійшли на запит суду, дана спадкова справа заводилася саме за заявою [PERSON] , інших спадкоємців, які б звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не має. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Краска проти Швейцарії» від 19 квітня 1993 року визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] у зв`язку з чим її заява про встановлення факту визнання батьківства підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved