Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Донецької міської ради, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру № 33, яка складається з двох кімнат, загальною площею 44,00 кв.м., в тому числі жилою площею 28,5 кв.м., розташовану у будинку № 19 по бульвару Шахтобудівельників в місті Донецьку, в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 18 травня 2017 року. Позов обґрунтовано\~тим,\~що 18\~травня 2017\~року помер\~чоловік позивача\~ [PERSON],\~після смерті\~якого відкрилася\~спадщина у\~вигляді нерухомого\~майна,\~а саме:\~двокімнатної квартири\~№ 33,\~розташованої в\~будинку №\~19\~по бульвару\~Шахтобудівельників в\~місті Донецьку.\~За життя\~[PERSON]\~склав заповіт,\~яким заповідав\~позивачу все\~належне йому\~на день\~смерті майно. Постановою нотаріуса від 15.08.2018 року № 703/02-31 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріусу не надані всі документи, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказану квартиру. У звязку із зазначеним позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилась. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 липня 2017 року в місті Донецьку помер [PERSON], у віці 74 років, про що Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 75 (а.с.12). Померлий [PERSON] був чоловіком позивача, що підтверджується копією дублікату свідоцтва про шлюб серії І-НО № 469486, виданого Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 761 (а.с.11). З копії заповіту [PERSON] від 09.09.2012 (а.с.87) вбачається, що останні заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. Після смерті спадкодавця, позивач звернулась до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 137/2017 до майна [PERSON], [INFO], який помер 18 травня 2017 року. Постановою від 15.08.2018 року № 703/02-31 нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 33 у багатоквартирному житловому будинку № 19 по бульвару Шахтобудівельників у місті Донецьку, тому що нотаріусу не надані всі відповідні документи для проведення державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.17). Як вбачається з копії договору міни квартир від 28 серпня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № І-1291, у власність [PERSON] перейшла квартира № 33, розташована у будинку № 19 по бульвару Шахтобудівельників в місті Донецьку (а.с.18). Згідно реєстраційного свідоцтва Донецького міського бюро технічної інвентаризації від 22.09.1997 року[ADDRESS] домоволодіння № 19 по б. Шахтобудівельників зареєстровано за гр. [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору міни квартир від 28.08.1997, реєстраційний номер № 1-1291, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 1/14дк-260 під реєстраційним № 180 (а.с.19). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиногореєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що відповідні реєстри не містять відомостей щодо квартири [ADDRESS] (а.с. 102). Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У звязку із тим, що Договір міни квартир від 28 серпня 1997 року був посвідчений нотаріусом 28.08.1997 року, умови та правові наслідки обміну нерухомого майна на час укладення вказаного договору міни квартир спадкодавцем регламентуються законодавством, діючим на той момент, а саме - Цивільним Кодексом УРСР 1963 року (у редакції, що діяла на час укладення договору). Так, відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР 1963 року право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст.241 ЦК УРСР 1963 року за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР 1963 року до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно ст.227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір \~ \~ \~ \~купівлі-продажу жилого \~ \~ \~ \~будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На підставі вищевикладеного вбачається, що за життя [PERSON] добросовісно набув право власності на квартиру, яка є предметом спадкування, зареєструвавши право власності на неї, в порядку, встановленому законом, який діяв на час укладення договору міни квартир. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на квартиру № 33, розташовану в будинку №19 по бульвару Шахтобудівельників в місті Донецьку в порядку спадкування за заповітом після її померлого чоловіка [PERSON], є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved