Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

26.12.2017 р. позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у сумі 1 600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 09.03.2010 р. є Публічнеакціонернетовариство«Укрсоцбанк»; Позикодавець, Банк) та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 710/0074/17.1-Ф (Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 51 400,00 євро. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 09.07.2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 710/0074/1, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира № 1(один) що складається з 2 кімнат, загальною площею 55,60 (п'ятдесят п'ять цілих шістдесят сотих) метрів квадратних та житловою площею 31,00 (тридцять один цілих) метрів квадратних, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок № 4 (чотири). Позивачем також зазначено, що у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх кредитних зобов'язань, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2014 року в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки; рішення набрало законної сили, на виконання якого Банком було отримано виконавчий лист. Разом з тим, позивачем зазначено, що Банк має перешкоди у його виконанні, оскільки Банку стало відомо, що у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Банк, як Іпотекодержатель, не надавав згоду на реєстрацію відповідачів у квартирі, що є предметом іпотеки. Заборгованість за кредитним договором залишається не виплаченою, право користування вказаною квартирою виникло у неповнолітнього відповідача [PERSON] після укладення Договору іпотеки, наявність зареєстрованих осіб (відповідачів) унеможливлює реалізацію Банком предмета іпотеки в рахунок погашення боргу, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом про виселення. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2017 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом сторін та учасників справи. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2018 року продовжено проведення підготовчого провадження у справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток-викликів, повторно у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомляли, відзиви на позов, або інші заяви чи клопотання по справі до суду від останніх не надходили. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено про здійснення заочного розгляду справи, на підставі наявних матеріалів, про що постановлена ухвала. Також, розгляд справи відбувався у відсутність представника третьої особи -Служба у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, який 14.08.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, прохав суд винести рішення, яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Встановлено, що 09.07.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 09.03.2010 р. є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»; Позикодавець, Банк) та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 710/0074/17.1-Ф (Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 51 400,00 євро з кінцевим терміном поверненя до 08.07.2023 року. Кредит наданий на поточні потреби. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 09.07.2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 710/0074/1, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира № 1(один) що складається з 2 кімнат, загальною площею 55,60 (п'ятдесят п'ять цілих шістдесят сотих) метрів квадратних та житловою площею 31,00 (тридцять один цілих) метрів квадратних, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок № 4 (чотири), що належала іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору міни від 29.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за номером 663. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2014 року, що набрало законної сили 08.09.2014 р., у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 710/0074/17.1-Ф від 09.07.2008р., в межах суми заборгованості, яка станом на 03.12.2013 року становить 82516,94 євро та пені в сумі 67850,21 грн. (еквівалент у валюті кредиту - 6271,21 євро), з яких: сума заборгованості за кредитом - 49972,04 євро, сума заборгованості за відсотками - 32544,90 євро, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23100,78 грн. (еквівалент у валюті кредиту 2135,14 Євро), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 44749,43 грн. (еквівалент у валюті кредиту 4136,07 Євро); та окремо суму судового збору - 3564,00 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору міни від 29.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за номером в нотаріальному реєстрі 663, право власності на яке зареєстровано КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 02.06.2008 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19037688, за номером запису 16257 в книзі №118, реєстраційний номером 22107346, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, з початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановленим є факт того, що предмет іпотеки - квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] придбана не за рахунок отриманих Іпотекодавцем за вказаним Кредитним договором коштів. Вказана обставина має вирішальне значення для правильного застосування норм матеріального права при вирішенні питання про виселення, оскільки впливає на спосіб виселення. Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно з Довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 5102 від 23.10.2017 року, виданою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, у вказаній квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстровані: - [PERSON], [INFO], - власник - з 01.08.2008 р. - [PERSON], [INFO],- чоловік - з 30.10.2013 р. - [PERSON], [INFO], - син - з 01.08.2008 р. Відповідно до довідок Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04.01.2018 р., наданих на запит суду (а.с. 40-42), місце реєстрації [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] - підтверджено. Однак, згідно з відповіддю, відомості щодо зареєстрованого місця проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за наявними обліками Реєстру - відсутні. Таким чином, відомості позивача про реєстрацію неповнолітнього [PERSON], [INFO], в іпотечній квартирі не знайшли свого підтвердження. Відсутність реєстрації особи за адресою не свідчить про те, що вона фактично не проживає за вказаною адресою. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] здійснили реєстрацію свого місця проживання у квартирі, що є предметом іпотеки, вже після укладення Договору іпотеки. Будь-які документи, щоб підтверджували згоду Банку, як Іпотекодержателя, на здійснення їх реєстрації в іпотечній квартирі, - відсутні. Відповідно до умов Договору іпотеки (п. 1.6, п. 2.1.4) при укладенні даного договору Іпотекодавець гарантувала, що на Предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, у тому числі тих, що не зареєстровані у встановленому законом порядку; Іпотекодавець зобов'язувався без письмової згоди Іпотекодержателя, що оформляється додатковою угодою, не відчужувати Предмет іпотеки, а також не передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем [PERSON] вказаних умов Договору іпотеки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 39 вказаного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною 1 ст. 40 вищевказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК УРСР. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положеня статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Як було встановлено судом, передане в іпотеку нерухоме майно (квартира) належало Іпотекодавцю на праві приватної власності ще задовго до отримання останньою кредитних коштів. При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. Як вбачається із позовної заяви, зокрема прохальної її частини, позивач не зазначає будь-яке інше постійне житлове приміщення, яке необхідно надати відповідачам одночасно з їхнім виселенням з іпотечного майна. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, беручи до уваги те, що житлове приміщення, яке є Предметом іпотеки, придбано Іпотекодавцем [PERSON] не за рахунок отриманого кредиту, а позивачем не зазначено у позові постійне житлове приміщення, яке необхідно надати відповідачам одночасно з їхнім виселенням з іпотечного майна, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а отже, в свою чергу, і відсутні підстави щодо стягнення з відповідачів судового збору (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Outcome: dismissed