Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

25 жовтня 2019 року представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, [PERSON] підписала заяву № б/н від 04.04.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту АТ КБ «ПриватБанк» керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою АТ КБ «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості у зв`язку з чим станом на 25.09.2019 виникла заборгованість в розмірі 27906,22 грн., з яких: 13500,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6029,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5948,67 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 622,56 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1305,06 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, чим порушує права та інтереси АТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав суду\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~позов підтримує\~в повному\~обсязі.\~ Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позов, просить суд відмовити позивачу в позову. Як на підставу заперечень посилається на те, що відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, АТ КБ «ПриватБанк» має право проводити зміни тарифів, при цьому зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, а також зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати з якої застосовуватиметься нова ставка. Вважає, що визначена сторонами при укладенні договору процентна ставка 30 % річних є фіксованою та не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору. Позивачем нараховано пеню та штраф, які являються неустойкою та відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, та не можуть застосовуватися за одне й те ж саме порушення. Крім того, заявлена позивачем пеня в розмірі 622,56 грн. перебуває за межами строку спеціальної позовної давності, тому вважає, що максимальна сума до стягнення можлива лише в розмірі 19529,80 грн., з яких 13500 грн. тіло кредиту, 6029,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Представник АТ КБ «ПриватБанк» надав суду відповідь на відзив. Зі змісту якого встановлено, що відповідач підписуючи заяву ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, згідно п.п. 1.1.3.2.3, 1.1.3.1.9 яких, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його права на незмінність ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Штраф та пеня є формою неустойки, а не окремим та самостійним видом юридичної відповідальності, тому підлягає також стягненню з відповідача. Строк позовної давності позивачем пропущено не було, оскільки порушення зобов`язання триває, та згідно виписки з розрахунку вбачається, що відповідач до певного часу виконувала належним чином зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04.04.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано заяву № б/н, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 15000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодилася, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.10-26). В порушення умов Договору, відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого заборгованість\~останньої станом на 25.09.2019 складає 27906,22 грн., з яких: 13500,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6029,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5948,67 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 622,56 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1305,06 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.5-9). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як правило, застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Разом з тим, відповідачем 04.04.2011 було підписано довідку про умови кредитування з використанням карти «Кредитка Універсальна», 30 днів пільгового періоду, відповідно до якої остання своїм підписом засвідчила, що отримала кредит з видачею кредитної картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним за базовою ставкою 3 % в місяць, які нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, також визначено пеню та сплату штрафів 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному договору з урахування нарахованих та прострочених процентів, комісії (а.с.11). [PERSON] не виконала свої зобов`язання по сплаті кредиту належним чином, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому. Положеннями\~статті 256 ЦК України\~визначено поняття позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статей 257-258 ЦК України\~загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації в один рік. Згідно\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Випадки переривання перебігу позовної давності передбачені статтею 264 ЦК України. За змістом вказаної статті перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Судом встановлено, що відповідачем виконувалися зобов`язання за кредитним договором, згідно розрахунку остання користувалася кредитними коштами по 2019 рік включно, що свідчить про визнання боргу. Таким чином з відповідача також підлягають стягненню штрафи, розмір яких визначено довідкою про умови кредитування з використанням карти «Кредитка Універсальна», 30 днів пільгового періоду, а саме: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова)\~5% від суми позову та становить 1305,06 грн., тоді як у стягненні пені за прострочене зобов`язання в розмірі 5948,67 грн., та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 622,56 грн. слід відмовити з огляну на наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правої відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно відсутні підстави для одночасного стягнення пені та штрафів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс,від 11 жовтня 2017 року № 6-1374 цс17, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні судом таких норм матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2019 рік, складала 1921 грн. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1468,65 грн. (21334,99 х 1921 : 27906,22 = 1468,65). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial