overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

25 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 88, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, відповідач мешкає з іншою жінкою, сім'я розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 88 (а.с.8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 13.11.2009 року та копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 14.08.2013 року (а.с.11,12). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

25 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 43220 грн. 69 коп., яка виникла станом на 01.09.2018 року. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді провідного інженера відділу кадрів. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобовязань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 03.10.2018 року №431 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 01.09.2018 року складає 43220 грн. 69 коп. Оскільки виплата позивачеві заборгованості по заробітній платі не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 43220 грн. 69 коп. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обовязкових платежів на користь держави. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

25 вересня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.07.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинено з листопада 2017 року, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї\~ є відсутність взаєморозуміння. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши відзив про визнання ним предявленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21 липня 2017 року, актовий запис № 233. У шлюбі мають неповнолітнього доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Дитина проживає спільно із позивачем. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання предявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

25 вересня 2018 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. У судове засідання сторони не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність, згідно цих заяв позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 листопада 2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб (а.с.4), 29 травня 2018 року народився [PERSON], батьком дитини записаний відповідач (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наявність обов'язку відповідача по утриманню дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивачки до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

25 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області згідно актового запису № 254 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 02 серпня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них 13 грудня 2008 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Просила залишити їй прізвище [PERSON], та судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 02 серпня 2008 року уклали шлюб (арк.с.7). Від зазначеного шлюбу у них 13 грудня 2008 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 8434 від 25 вересня 2018 року про реєстрацію та склад сімї (арк.с.9). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

25 вересня 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. 09.09.2006 сторони зареєстрували шлюб, у якому народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На даний час судом розглядається позов про розлучення. Сторони проживають окремо, відповідач залишив сім`ю і почав стосунки з іншою жінкою. Місяць утримання сина обходиться у сумі більше 10000 грн. (харчування, одяг, навчання, секція карате, дозвілля та інші витрати, пов`язані з утриманням дитини). Відповідач є здоровим працездатним чоловіком, займається підприємницької діяльністю, надає юридичні послуги, а також є власником та директором ТОВ «Фортел» з розміром статутного капіталу в 50000 грн. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина на утриманні відповідач не має. Аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно є цілком прийнятною сумою для відповідача. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову у повному обсязі. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства України. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписом статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дітей присуджуються від дня пред`явлення позову (стаття 191 Сімейного кодексу України). Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

25 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб, у якій зазначає, що в поточному році познайомилась з [PERSON] , між ними виникли теплі і щирі стосунки, міцне почуття любові та поваги один до одного. На цей час заявник та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, але це неможливо, оскільки заявник не досягла повноліття. Разом з тим, реєстрація шлюбу необхідна, оскільки [PERSON] є вагітною, термін вагітності станом на 25.09.2019 становив 9 тижнів, батьком дитини є [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у своїй заяві підтримала заявлені вимоги. Заінтересовані особи [PERSON] (мати заявниці) та [PERSON] також в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Разом з тим, частино 2 статті 23 СК України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України [PERSON] народилась [INFO] (а.с.4). На час розгляду справи їй виповнилось 17 років. Згідно з довідкою КЗ «Шосткинської ЦРЛ» від 23 вересня 2019 року [PERSON] перебуває на дев`ятому тижні вагітності (а.с.11). Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про надання їй права на шлюб. Передбачених законом підстав, які виключають можливість надання права на шлюб заявнику, судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

25 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його, втратившим право на користування житлом будинком [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником вищевказаного будинковолодіння, а відповідач є її сином і його місце проживання зареєстроване за вищевказаною адресою, однак останній з 2015 року у будинку не проживає та житловою площею не користується, що перешкоджає їй вільно розпоряджатись своїм майном, в тому числі і отримати субсидію по оплаті за комунальні послуги. Представник позивача звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити з вищенаведених підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: будинок [ADDRESS] , однак останній за вказаною адресою з 2015 року не проживає. Дані обставини підтверджуються даними акту обстеження житла від 13.09.2019р.; даними довідки про склад сім`ї виконкому Веснянської сільської ради №912 від 16.10.2018р. та №578 від 02.09.2019р.; даними свідоцтва про право на спадщину р.№2-1228 від 07.11.2017р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] , втратившим право на користування житлом будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

25 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 15 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №250. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та з грудня 2018 року припинені. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. Спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково в заяві вказувала, що на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 15 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №250. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved