overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

24.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30 квітня 2011 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 103 розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 103. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися більш ніж один рік, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутність. Відповідач надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за її відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 103./л.с.3 / Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися майже один рік, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.10.2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.08.2012 року\~ він зареєстрував шлюб з відповідачкою.\~ За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сімї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого з листопада 2016 року вони проживають окремо. \~ \~ \~ \~Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO],\~ яка проживає\~ з ним. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що\~ подальше\~ спільне життя з відповідачкою неможливе, просив суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~\~Позивач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність у якій спросила суд розірвати шлюб та не надавати строк на примирення, оскільки вона проживає з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачка в заяві надісланої до суду позов визнала, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2012\~року,\~який був\~зареєстрований в\~Відділі державної\~реєстрації \~актів цивільного\~стану Любашівського\~районного управління\~юстиції Одеської\~області ( актовий запис № 26). \~ \~ \~ \~Як вбачається з\~ матеріалів\~ справи,\~ в сімї\~ склались\~ ненормальні\~\~ стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони\~ спільно \~\~не\~ проживають з листопада 2016 року,\~ звернулись до суду з заявами,\~ у яких\~ просили\~ суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~Відповідачка в заяві надісланої до суду просила суд розірвати шлюб та не надавати строк на примирення, оскільки вона проживає з іншим чоловіком. \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

24.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею і спору про це немає. Шлюбні відносини фактично припинились з липня 2014 року. На даний час вона живе з іншим чоловіком, з яким веде спільне господарство і планує створити нову сім'ю. Позивач вважає, що примирення неможливе, оскільки сім'я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, по дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 15 серпня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 358. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, спору про його місце проживання не виникає. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначила позивач, вона проживає з іншим чоловіком, а шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються протягом тривалого часу, спільне господарство не ведеться і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище «Рибак» на «Агаву». У позовній заяві вона просила при ухваленні рішення залишити їй шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

24.10.2018 року позивач через свого представника звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача\~про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Мати її померла 19.09.2014 року. Після смерті матері її батько прийняв у спадщину від померлої дружини, а саме: житловий будинок №94, що розташований за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с.Покровське, вул. Центральна (Піонерської слави), загальною площею 165,9 кв.м та земельну ділянку кадастровий номер 1420987500:03:000:0195, що розташований за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Покровське, вул. Центральна (Піонерської слави), 94, загальною площею 0,1497 га. 07 лютого 2018 року помер її батько. Після його смерті для неї відкрилась спадщина на майно, яке належало на праві власності її батькові [PERSON], і вона є єдиним спадкоємцем. 09 вересня 2018 року вона звернулась до Другої Бахмутської Державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину де вона дізналась, що вона не може фактично прийняти спадкове майно після смерті батька, оскільки вона із своїм батьком разом не проживала, а також про те, що нею пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Вчасно звернутися\~до нотаріуса\~про прийняття\~спадщини позивач\~не змогла,\~оскільки мешкає\~на тимчасово\~непідконтрольній території\~України. Просила надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник\~ відповідача\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.4) батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-НО № 798350 (а.с.5) [PERSON], померла 19 вересня 2014 року. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.6,7) спадкоємцем майна [PERSON], є її чоловік [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії (а.с.8) [PERSON], помер 07 лютого 2018 року. 28.08.2010 року позивач уклала шлюб, після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 498686 (а.с.9). Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вказану позивачем причину пропуску строку, суд вважає поважною, та вважає за необхідне\~\~надати позивачу додатковий строк для надання заяви про прийняття спадщини 3 місяці, та позов задовольнити, так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

24.10.2018 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] - відповідач про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач підписав заяву б/н від 12.01.2011 р. та отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11 червня 2018 р. Як вказано у позові, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.09.2018 р. становить 19668,53грн. і складається з 3855,70 грн. - тіло кредиту, 4327,36грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 10072,68 грн. - нарахованої пені; 500 грн. - фіксована частина штрафу; 912,79грн. - процентна складова штрафу. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

24.10.2018 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідач підписав заяву б/н від 17.07.2013 р. та отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 21.05.2018 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11.06.2018 р. Як вказано у позові, відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.09.2018 р. становить 24514,85грн. та складається з 2043,74 грн. - заборгованість по кредиту,20027,55 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 800грн. - нарахованої пені та комісії; 500 грн. - фіксована частина штрафу; 1143,56грн. - процентна складова штрафу. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

24.10.2019 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) на його користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послався на ухилення відповідача від матеріального утримання своєї доньки. Ухвалою судді від 05.11.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк сторони процесуальні заяви по справі (відзив на позов і відповідь на відзив) суду не надіслали, в зв`язку з цим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Рішенням Деснянської районної у місті Чернігові ради від 28.09.2015 визначено місце проживання [PERSON] з батьком позивачем по справі. Як убачається з позовної заяви натепер дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на його утриманні, водночас відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

24.10.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 32014 грн 87 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 29.10.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.11.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.10.2019 в розмірі 32015 грн 10 коп. Одночасно повідомив, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2018 по справі № 750/10915/18 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 15267 грн 29 коп., отже різниця складає 16747 грн 81 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді транспортувальника. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2019 становить 32015 грн 10 коп., з якої рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2018 по справі № 750/10915/18 стягнуто на користь позивача 15267 грн 29 коп. А отже, різниця складає 16747 грн 81 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2019 № 466/228, правильність якої позивачем не спростовано, що є підставою для стягнення цієї суми боргу. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

24.10.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 57667 грн 44 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 29.10.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.11.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.10.2019 в розмірі 57667 грн 44 коп. Одночасно повідомив, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2018 по справі № 750/10916/18 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 27934 грн 91 коп., отже різниця складає 29732 грн 53 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді слюсаря. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2019 становить 57667 грн 44 коп., з якої рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2018 по справі № 750/10916/18 стягнуто на користь позивача 27934 грн 91 коп. А отже, різниця складає 29732 грн 53 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2019 № 466/228, правильність якої позивачем не спростовано, що є підставою для стягнення цієї суми боргу. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

24.10.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 62637 грн 01 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 29.10.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.11.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.10.2019 в розмірі 62637 грн 01 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2019 становить 62637 грн 01 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2019 № 466/228. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved