Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

24 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить винести рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], 05 березня 2018 року у розмірі ? частини всіх заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позов обґрунтовано наступним. 24 вересня 2017 року сторони уклали шлюб. Від спільного проживання у сторін 05 березня 2018 року народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками. З березня цього року сторони припинили відносини, так як відповідач заявив, що у нього є інша жінка. Закрив квартиру і з того часу позивач проживає у своїх батьків. Відповідач не допомагає їй у вихованні та утриманні дитини і дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьками записані сторони (а.с.6). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 198634 сторони 24 вересня 2017 року уклали шлюб (а.с.5). Згідно довідки № 1750 від 10 жовтня 2018 року виданої Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] про те, що на її утриманні знаходиться дочка [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3\~ст.\~181\~СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ч. 2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених\~ст.\~184\~Сімейного кодексу\~України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік» за пoданням Міністерства фінансів. Так, статтею сьомою даного Закону встановлено такі прожиткові мінімуми: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо стягнення аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні доньки, взаємний обовязок батьків по її утриманні, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає за необхідне стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - трьох років. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду позивач заявила дві позовні вимоги, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України є підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1409 гривень 60 коп. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 1409,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial