Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

26.05.2021 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за №12073 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості, яка складає 37 247,69 грн. За вищевказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. 16.04.2021 було відкрито виконавче провадження № 65184470, цього ж числа винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 3724,77 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 500 грн. Приватним виконавцем 26.04.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Захист прав боржника в процесі вчинення виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. В даному випадку для вирішення питання в позасудовому порядку позивачем не було отримано письмове повідомлення від стягувача про існування заборгованості, від нотаріуса про визнання такої заборгованості безспірною та про факт вчинення виконавчого напису. Крім того, з моменту виникнення права вимоги минув трирічний строк позовної давності. Просить суд визнати виконавчий напис №12073 від 11.03.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність (а.с. 61). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 43). Представник відповідача направив відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 40-43). Зазначив, що на підставі договору відступлення прав вимоги № 2240/К від 07.05.2020 укладеного між ним та АТ «Дельта Банк» відповідач є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» у тому числі і по відношенню до позивача - боржника. Заборгованість нарахована за період з 07.05.2020 по 28.02.2021 на загальну суму 37247,69 грн, з яких: 24815,89 грн заборгованість за тілом кредиту;12381,80 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн за вчинення виконавчого напису. Тому, строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису виник у нього з 07.05.2020. Користуючись своїм правом стягувач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, щодо стягнення заборгованості із позивача. Зазначив, що ним виконано вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, тому вважає, що виконавчий напис № 12073 вчинений 11.03.2021 в межах строку позовної давності, а тому не підлягає скасуванню. Треті особи будучи належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на виконання ухвали суду від 31.05.2021, направив належним чином завірені копії документів на підставі яких здійснювався виконавчий напис: виконавчий напис від 11.03.2021; договір № 005-16046-241110 від 24 листопада 2010 року укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» про отримання кредиту шляхом відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки з встановленням ліміту кредитної лінії в розмірі 2100 грн; заяву про примусове виконання рішення від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», договір про відступлення прав вимоги №2240/К від 07.05.2020, розрахунок заборгованості за період з 07.05.2020 по 28.02.2021, заяву на вчинення виконавчого напису (а.с. 50-60). 27.05.2021 ухвалою суду клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 11.03.2021, реєстраційний номер 12073, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 37 247,69 грн, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райда Олександра Сергійовича, виконавче провадження № 65184470 (а.с. 25-26). Ухвалою суду від 31.05.2021 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 28). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим №12073 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості, яка виникла за договором № 005-16046-241110 від 24 листопада 2010 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам №2240/К від 07.05.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Заборгованість нарахована за період з 07.05.2020 по 28.02.2021 на загальну суму 37247,69 грн, з яких: 24815,89 грн заборгованість за тілом кредиту;12381,80 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн за вчинення виконавчого напису (а.с.13). На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем 16.04.2021 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 65184470 з примусового виконання виконавчого напису №12073 від 11.03.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича. 16.04.2021 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 500 грн (а.с.16). 16.04.2021 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 3724,77 грн та 26.04.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника (а.с.17,15). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. направив на адресу суду належним чином завірені копії документів на підставі яких здійснювався виконавчий напис та сам виконавчий напис. Так, в договорі № 005-16046-241110 від 24 листопада 2010 року укладеному між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» про отримання кредиту шляхом відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки з встановленням ліміту кредитної лінії зазначено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30 000 грн, та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2100 грн (а.с.54). У наданій відповідачем приватному нотаріусу виписці з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строку за який провадиться стягнення, зазначено наступне. Заборгованість по кредитному договору № 005-16046-241110 від 24.11.2010 за період з 07.05.2020 по 28.02.2021 становить 37197,69 грн із них 24815,89 грн- заборгованість по тілу кредиту, 12381,80 грн заборгованість за нарахованими процентами. Станом на 28.02.2021 заборгованість не погашена та становить 37197,69 грн (а.с.52). Однак в письмовій вимозі (повідомленні) за вих.№003989092 від 01.02.2021 зазначено, що у порушення умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 37197,69 грн. у тому числі: 24815,89 грн- заборгованість за тілом кредиту, 12381,80 грн заборгованість по відсоткам, які були нараховані за користування кредитними коштами з моменту укладення Кредитного договору по 07.05.2020 (а.с. 53). Тобто в наданій виписці зафіксований розмір заборгованості по кредитному договору станом на 28.02.2021, що складається із заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсотка. Однак в ній не відображено, коли саме виникла заборгованість по кредиту та в якому розмірі, як саме нараховувались відсотки, їх розмір, за користування кредитними коштами із розбивкою по місяцях. Не зазначено, чи змінювався кредитний ліміт, чи поступали кошти на сплату кредиту від боржника та розмір нарахованих відсотків за прострочення платежу. З наданих сторонами суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та за який період нараховані відсотки, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Згідно з ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками відповідача, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру як такого. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 11.03.2021, реєстраційний номер 12073, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райда Олександра Сергійовича, виконавче провадження ВП № 65184470, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 908 грн судового збору, сплаченого останньою при зверненні з позовом до суду та 454 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1362 грн.

Outcome: approved