Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

25 лютого 2016 року ТОВ «Норинцівське» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебував на посаді директора ТОВ «Норинцівське» з 17 квітня 2014 року по 22 грудня 2014 року. Під час перебування відповідача на посаді директора в 2014 році ним було знято в період з 18 червня 2014 року по 18 листопада 2014 року з розрахункового рахунку підприємства кошти по чеку на суму 83328 гривень 84 копійки. Зазначені кошти знято колишнім директором з невідомих причин та підстав, і на які потреби було використано таку значну суму коштів [PERSON] не відзвітувався. Будь-яких договорів про фінансову допомогу, договорів позики чи будь-яких інших цивільно-правових договорів між [PERSON] та ТОВ «Норинцівське» не укладалось. Оскільки будь-яких договірних відносин між відповідачем та позивачем не існувало, у [PERSON] виникли позадоговірні зобов'язання перед підприємством, а тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16, ст. 1192, ч. 1 ст. 1166 ЦК України останній має відшкодувати майнову шкоду в розмірі 83328 гривень 84 копійки. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України [PERSON] також несе обмежену матеріальну відповідальність перед ТОВ «Норинцівське». Згідно з квитанцією № ПН1826 від 13 березня 2015 року новим директором [PERSON] від імені ТОВ «Норинцівське» сплачено заборгованість по єдиному податку в сумі 900 гривень та згідно квитанції № ПН1826К від 13 березня 2015 року сплачено 09 гривень комісійної винагороди за прийнятий платіж. Штрафні санкції у зв'язку з несвоєчасною сплатою [PERSON] як колишнім директором єдиного податку було сплачено на рахунок Народницького відділення Овруцької ОДПІ на підставі Протоколу № 157 про адміністративне порушення від 07 травня 2015 року та податкових повідомлень-рішень № 000015614 від 29 квітня 2015 року та № 000016614 від 29 квітня 2015 року. Відповідно до квитанції № ПН1108 від 17 березня 2015 року новим директором [PERSON] від імені ТОВ «Норинцівське» сплачено заборгованість фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 за період 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року в сумі 1360 гривень 64 копійки та згідно з квитанцією № ПН1108К від 17 березня 2015 року сплачено 13 гривень комісійної винагороди за прийнятий платіж. У зв'язку з відкриттям виконавчого провадження № 46942115 від 20 березня 2015 року ТОВ «Норинцівське» сплатило суму заборгованості перед Пенсійним фондом України по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року в розмірі 1020 гривень 48 копійок, а також виконавчий збір у сумі 102 гривні 04 копійки та витрати по виконавчому провадженню у сумі 116 гривень 82 копійки та комісійну винагороду за прийняті платежі у сумі 20 гривень, що підтверджується квитанціями № 0.0.387318246.1 від 19 травня 2015 року, № 0.0.387320575.1 від 19 травня 2015 року та квитанцією № ПН1817 від 02 липня 2015 року. [PERSON] заподіяно прямої дійсної шкоди виплатами ТОВ «Норинцівське» у сумі 3541 гривні 34 копійок, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 1300 гривень, що відповідає розміру його місячної заробітної плати. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану безпідставним зняттям готівки з банківського рахунку ТОВ «Норинцівське» та пряму дійсну шкоду, що була спричинена зайвими грошовими виплатами ТОВ «Норинцівське», в сумі 84628 гривень 84 копійки. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації в пресі. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з наказом ТОВ «Норинцівське» від 17 квітня 2014 року [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «Норинцівське» з 17 квітня 2014 року (а.с. 5). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ «Норинцівське» з 22 грудня 2014 року на підставі протоколу № 29 Загальних зборів учасників ТОВ «Норинцівське» від 22 грудня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що за період з 18 червня 2014 року по 18 листопада 2014 року з розрахункового рахунку ТОВ «Норинцівське» були перераховані кошти у розмірі 83328 гривень 84 копійки як фінансова допомога (а.с. 10-18). Звертаючись в суд з позовом про відшкодування майнової шкоди в розмірі 83328 гривень 84 копійок, ТОВ «Норинцівське» посилається на п. 8 ч. 2 ст. 16, ст. 1192, ч. 1 ст. 1166 ЦК України. У п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1 ст. 130 КЗпП України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Вбачається, що кошти у розмірі 83328 гривень 84 копійки є шкодою, заподіяною [PERSON] як керівником ТОВ «Норинцівське» при виконанні трудових обов'язків, а тому він має нести матеріальну відповідальність згідно КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ТОВ «Норинцівське» заявило вимоги про стягнення 83328 гривень 84 копійок як майнової шкоди саме на підставі п. 8 ч. 2 ст. 16, ст. 1192, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, а не згідно норм КЗпП України - як шкоду, заподіяна підприємству внаслідок порушення покладених на працівника трудових обов'язків. Враховуючи межі заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення цих коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Норинцівське» з таких правових підстав. Сторона позивача також просить стягнути з відповідача 1300 гривень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України. Згідно з квитанцією № ПН1826 від 13 березня 2015 року та № ПН1826К від 13 березня 2015 року ТОВ «Норинцівське» через [PERSON] сплачено заборгованість по єдиному податку в сумі 900 гривень та 09 гривень комісійної винагороди за прийнятий платіж (а.с. 19). Такі штрафні санкції у зв'язку з несвоєчасною сплатою [PERSON], як колишнім директором, фіксованого с/г податку було сплачено на рахунок Народницького відділення Овруцької ОДПІ на підставі Протоколу № 157 про адміністративне порушення від 07 травня 2015 року та податкових повідомлень-рішень № 000015614 від 29 квітня 2015 року та № 000016614 від 29 квітня 2015 року (а.с. 20-22). Крім того, постановою Окружного адміністративного суд міста Києва від 19 листопада 2014 року стягнуто з ТОВ «Норинцівське» на користь УПФ України в Солом'янському районі м. Києва заборгованість на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 2 в розмірі 1020 гривень 48 копійок (а.с. 25-27). 20 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 826/16322/14, виданого 26 лютого 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з ТОВ «Норинцівське» на користь УПФ України в Солом'янському районі м. Києва боргу в розмірі 1020 гривень 48 копійок (а.с. 28). У зв'язку з відкриттям цього виконавчого провадження, ТОВ «Норинцівське» сплатило суму заборгованості перед Пенсійним фондом України по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року в розмірі 1020 гривень 48 копійок, виконавчий збір у сумі 102 гривні 04 копійки, витрати по виконавчому провадженню у сумі 116 гривень 82 копійки та комісійну винагороду за прийняті платежі в сумі 20 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 29-30). Також ТОВ «Норинцівське» сплачено заборгованість фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 за період 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року в сумі 1360 гривень 64 копійки та 13 гривень комісійної винагороди за прийнятий платіж (а.с. 24). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29 грудня 1992 року роз'яснено, що на підставі п. 2 ст.133 КЗпП за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. До зайвих грошових виплат відносяться, зокрема, суми стягнення штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку з затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причин звільнення, тощо. З наведеного вбачається, що [PERSON] як керівником товариства заподіяно ТОВ «Норинцівське» шкоду в розмірі 3541 гривню 34 копійки. Згідно з довідкою ТОВ «Норинцівське № 26 від 24 липня 2015 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] з 17 квітня 2014 року по 22 грудня 2014 року на посаді директора становила 1300 гривень (а.с. 9). У такому випадку, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 133 КЗпП України, з [PERSON] на користь ТОВ «Норинцівське» підлягає стягненню заподіяна шкода у розмірі середнього місячного заробітку - 1300 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 гривень.

Outcome: partial