Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, уточнюючи яку 20.10.2014 року просила суд поділити між позивачем та відповідачем майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме домоволодіння [ADDRESS], який складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 23,3 кв.м., загальною - 48,1 кв.м. з господарськими спорудами: літнею кухнею «Б» площею 38,8 кв.м., гаражем (сараєм) «В» площею 43,3 кв.м., підвалом «Г» площею 4,3 кв.м., вбиральнею «Д», душем «Е», бесідкою «Ж» площею 4,2 кв.м, водоколонкою I, замощенням II, огорожею 1-3, розташоване на неприватизованій земельній ділянці 0,20 га., визначивши позивачу 3/4 частини та відповідачу 1/4 частину зазначеного домоволодіння; визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що з відповідачем з 22.11.2003 року по 23.05.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. В період перебування у шлюбі у сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року шлюбні відносини, спільне життя та ведення господарства між сторонами припинені. В період перебування в шлюбі 11.06.2007 року сторони по справі за 82 040 грн., що складає 16 245 доларів США придбали домоволодіння [ADDRESS]. Покупцем в договорі купівлі-продажу будинку від 11.06.2007 року є відповідач по справі [PERSON], за яким і зареєстровано право власності на вказане домоволодіння в реєстрі прав власності на нерухоме майно. 16 387,25 грн., що складає 3245 доларів США сплачено покупцем продавцеві одразу після укладення договору, а залишок склав 65 652,75 грн., що складає 13000 доларів США. З метою оплати грошових коштів за вище вказаним договором між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем 11.06.2007 року був укладений кредитний договір № 014/3836/33230/74 на суму 13000 доларів США та для забезпечення вимог за кредитним договором 11.06.2007 року укладений договір іпотеки. З 11.06.2007 року по 20.11.2007 року сторони сумісно сплатили банку за кредитним договором суму 1057 доларів США, що на той час відповідало сумі 5338 грн. Залишок за кредитним договором з процентами, а саме 12 638 доларів США, що відповідає 63826,45 грн. 20.11.2007 року сплатила мати позивача, третя особа по справі [PERSON] продавши за 117 766,00 грн., що відповідає 23320 доларів США квартиру [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині позивачу, третій особі та [PERSON] Позивач вказувала, що її особиста частка від продажу квартири [ADDRESS] складала 117766 : 3 = 39255 гривень, що відповідало на той час 7773 доларів США. Отже, станом на 20.11.2007 року зобов'язання за кредитним договором від 11.06.2007 року № 014/3836/33230/74, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем виконані. Позивач зазначала, що усього за договором купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] сумісних коштів за спірне домоволодіння сторонами сплачено: 16387 грн. + 5338 грн. = 21725 грн., що на той час відповідало 4302 доларів США, ? частина позивача від цієї суми складає 10863 грн., тобто особисті кошти позивача, які сплачені за договором купівлі-продажу квартири від 20.11.2007 року становлять 50118 грн. (10863 грн. сплачені сумісно сторонами по справі + 39255 грн. кошти позивача від продажу квартири). У зв'язку з тим, що в сумісне майно вкладено особисті кошти позивача, а саме 39255 грн. + 10863 грн. - частка від сумісно сплаченої суми, + сплачено її матір'ю - третьою стороною по справі, яка сплатила кошти, в погашення боргу за договором кредиту, сплачена частка від сумісно сплаченої суми складає 10863 грн., та за домовленістю між ними вони прийшли до згоди, що частка позивача в домоволодінні складає - 3/4 частини, а частка відповідача складає - 1/4 частину. У зв'язку з тим, що домоволодіння є неподільним, а відповідач згоден отримати від позивача грошову компенсацію за належну йому 1/4 частку домоволодіння, в більшому розмірі, а саме 50 000 гривень, з урахуванням отримання відповідачем грошової компенсації та того, що відповідач визнає право позивача на спірне домоволодіння, третя особа також не заперечує, позивач просила визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на неприватизованій земельній ділянці 0,20 га. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказував, що отримав від позивача грошові кошти у сумі 50 000 грн. в рахунок компенсації за його ? частину спірного домоволодіння, претензій не має. Зазначав, що саме позивач та її мати [PERSON] сплатила ? частини вартості домоволодіння за договором купівлі продажу (а.с.66). Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з сторони з 22.11.2003 року по 14.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.12,75-76). В період перебування у шлюбі у сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO] (а.с.13). З березня 2012 року шлюбні відносини, спільне життя та ведення господарства між сторонами припинені про що вказував позивач, відповідач не заперечував та що зазначено в рішенні Криворізького райсуду від 13.05.2013 року про розірвання шлюбу (а.с.75). В період перебування в шлюбі 11.06.2007 року сторони по справі за 82 040 грн., що складає 16 245 доларів США придбали домоволодіння [ADDRESS] (а.с.16,17). Відповідно до ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, спірне домоволодіння є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Покупцем в договорі купівлі-продажу будинку від 11.06.2007 року є відповідач по справі [PERSON], за яким і зареєстровано право власності на вказане домоволодіння в реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.16,18,19). Під час укладення договору купівлі-продажу домоволодіння 11.06.2007 року відповідач сплатив продавцю [PERSON] грошові кошти у розмірі 82040 грн., що в еквіваленті складає 16 245,00 доларів США(курс долара США на момент укладення договору складав 5,05 грн./дол.) (а.с.17,80). З метою сплати грошових коштів за вище вказаний договором купівлі-продажу домоволодіння від 11.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем [PERSON] 11.06.2007 року був укладений кредитний договір № 014/3836/33230/74 на суму 13 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку та виконанням всіх інших зобов'язань порядку та строків, визначених договором (а.с.26-28). Для забезпечення вимог за кредитним договором 11.06.2007 року укладений договір іпотеки №014/08/11-04/026/07 на спірне домоволодіння (а.с.29-32). 16 387,25 грн., що складає 3245 доларів США, які є спільною власністю, сплачено продавцеві одразу після укладення договору про що також вказувала позивач, а відповідач не заперечував, надавши до суду заяву (а.с.66). З 11.06.2007 року по 20.11.2007 року сторони сумісно сплатили банку за кредитним договором суму 1057 доларів США, що за курсом валют станом на той час 5,05 грн./дол. відповідало сумі 5338 грн. дана обставина не оспорюється сторонами. Згідно до квитанції № 770/106-31 ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 20.11.2007 року, матір'ю позивача - [PERSON], третьою особою по справі внесено 12 638 доларів США, що еквівалентно 63 826,45 грн. для погашення боргу за кредитним договором та процентів (а.с.42). Залишок за кредитним договором був сплачений в повному обсязі, що видно із довідки ВАТ «Райффайзен банк Аваль» від 21.11.2007 року про необхідність зняття заборони на відчуження з заставленого майна у зв'язку з погашенням кредиту (а.с.33). Вказані кошти, а саме 12638 доларів США, що еквівалентно 63 826,45 грн. [PERSON] сплатила продавши 20.11.2007 року нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині кожному позивачу [PERSON], третій особі [PERSON] та [PERSON] Відчуження нерухомого майна відбулося за 117 766 грн., що відповідає 23 320 доларів США, отже від продажу квартири частина позивача склала 39255 грн. (117 766 грн. : 3) (а.с.40-42). Отже, станом на 20.11.2007 року зобов'язання за кредитним договором від 11.06.2007 року № 014/3836/33230/74, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем виконані. Відповідно до ч. 7 ст. 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. З вищенаведеного встановлено, що усього за договором купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] сумісних коштів сторін за спірне домоволодіння сторонами сплачено: 16387 грн. одразу при укладенні договору купівлі-продажу домоволодіння + 5338 грн. за кредитним договором, а всього 21725 грн., що на той час відповідало 4302 доларів США, тобто, виходячи із рівності, кожен із них сплатив по 10863 грн. Особисті кошти позивача, які сплачені за договором купівлі-продажу квартири від 20.11.2007 року становлять 50 118 грн. (10863 грн. сплачена частка від сумісних коштів + 39255 грн. кошти позивача від продажу квартири). У зв'язку з тим, що в сумісне майно вкладено особисті кошти позивача, а саме 39255 грн. та +10863 грн. - частка від сумісної сплати, що становить майже 3/4 частини домоволодіння, тоді частка відповідача буде складати 1/4 частину, а саме 10863 грн., що не оспорюється сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Фактична сума сплати третьою особою її особистих коштів в погашення суми заборгованості за кредитом, що був укладений в зв'язку з покупкою домоволодіння, складає 21 059 грн., що не заперечується сторонами та третя особа жодних претензій до сторін не пред'являє. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Аналогічне положення міститься і в п. 25 вищевказаної постанови. Відповідач отримав від позивача грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на спірне домоволодіння у розмірі 50 000 грн., про що свідчить його заява від 22.10.2014 року надана суду, де він зазначає, що претензій до позивача не має (а.с.66). Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно положень ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки судом встановлено, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на спірне домоволодіння складає ? частини, а відповідача ? частина, відповідач [PERSON] отримав від позивача грошову компенсацію вартості його частки у праві спільної сумісної власності на спірне домоволодіння у розмірі 50000 грн., то суд вважає необхідним поділити між позивачем та відповідачем майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме домоволодіння [ADDRESS], визначивши позивачу 3/4 частини та відповідачу 1/4 частину зазначеного домоволодіння, та з врахуванням отриманої компенсації відповідачем за його частку, визнати за позивачем право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 23,3 кв.м., загальною - 48,1 кв.м. з господарськими спорудами: літнею кухнею «Б» площею 38,8 кв.м., гаражем (сараєм) «В» площею 43,3 кв.м., підвалом «Г» площею 4,3 кв.м., вбиральнею «Д», душем «Е», бесідкою «Ж» площею 4,2 кв.м, водоколонкою I, замощенням II, огорожею 1-3, вартістю 86580,00 грн., станом на 12.08.2014 року, розташоване на неприватизованій земельній ділянці 0,20 га. (а.с. 6-8,34)..

Outcome: approved