Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

24 квітня 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2012 року, який зареєстрували у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 29. Під час перебування з відповідачем у шлюбі в них народилися діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дітям не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 40% від заробітку відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просить суд розірвати шлюб, так як на даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує тільки формально. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії І-НО №298204, 16.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Дмитренко) [PERSON] зареєстровано шлюб у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 29. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО № 512054 від 06.02.2013, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю, [PERSON], [INFO]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО № 563215 від 17.02.2014, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю, [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти знаходяться на утриманні матері позивача по справі та мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Сервіскомуненерго» № 04/1227 від 27.11.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у звязку з тим, що діти мешкають разом із матірю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття старшої дитини, а після цього в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу до досягнення молодшою дитиною свого повноліття. Відповідно до ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви за вимогу про розірвання шлюбу у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даною вимогою звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: partial