Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~26\~квітня 2019\~року позивач\~звернувся до\~Самарського районного\~суду м.\~Дніпропетровська із\~позовом до\~Територіальної громади\~в особі\~Дніпровської міської\~ради,\~третя особа:\~Восьма дніпровська\~державна нотаріальна\~контора про\~встановлення факту\~прийняття спадщини,\~проживання разом\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~та визнання\~права власності\~у порядку\~спадкування.\~Свої вимоги\~обґрунтував тим,\~щобудинок [ADDRESS] ) належав бабусі позивача - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 вересня 1995 року, посвідченим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Деревянко Є.К., зареєстрованого в реєстрі за №3-2161. Дане Свідоцтво було зареєстроване у КП ДМБТІ 21.02.1996 р. та записано у реєстрову книгу за №19-116. 10 січня 1985 року вона склала заповіт, у якому на випадок своєї смерті усе належне їй майно заповіла своєму єдиному синові - [PERSON] , батькові позивача. На останніх роках свого життя [PERSON] , у зв`язку з похилим віком та проблемами зі здоров`ям потребувала стороннього догляду, тому батько позивача - [PERSON] у 2000 році переїхав проживати до будинку [ADDRESS] ) задля здійснення постійного догляду за своєю матір`ю. [INFO] [PERSON] померла, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №425. Після смерті [PERSON] , батько позивача - [PERSON] успадкував належний їй на праві власності будинок [ADDRESS] , оскільки, як зазначалося вище остання склала за життя заповіт на його користь та останній фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після прийняття спадщини, [PERSON] , через декілька місяців повернувся проживати до м. Кривого Рогу до своєї дружини, матері позивача - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, позивач, переїхав у спадковий будинок [ADDRESS] для того щоб проживати та доглядати за ним. [INFO] [PERSON] помер, про що у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №1706. Після смерті батька, спадщину прийняла фактично мати позивача - [PERSON] , оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою у [ADDRESS] . В 2008 році позивач перевіз з речами свою матір - [PERSON] , за адресою свого місця проживання по [ADDRESS] , оскільки остання у зв`язку з похилим віком вже потребувала догляду. Також, в 2008 році матір знялася з реєстрації місця проживання у м. Кривий Ріг, оскільки мала намір зареєструватися за місцем проживання з позивачем у Дніпро, але через погане самопочуття, реєстрація постійно відкладалася. [INFO] липня 2016 року мати позивача - [PERSON] померла, про що у Самарському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис №824. Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутнє підтвердження того, що батько позивача звертався у шестимісячний строк з відповідною заявою до нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , чи фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а також у зв`язку з тим, що місце проживання мами позивача на день смерті не було зареєстроване, тому й відсутнє підтвердження того, що позивач проживав з нею на час відкриття спадщини та спадщину прийняв фактично. Просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , прийняв спадщину у вигляді будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] , визнати за позивачем право власності у порядку за законом на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] померлої [INFO] . \~ \~ \~ \~02.05.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.24). \~ \~ \~ \~28.05.2019 року представник позивача подала клопотання про витребування доказів. \~ \~ \~ \~28.05.2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача було задоволено та витребувано з Другої Криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , а також з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 39-40). \~ \~ \~ \~25.06.2019 року представник позивача подала клопотання про витребування доказів. \~ \~ \~ \~25.06.2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача було задоволено та витребувано з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 91). \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином причина неявки суду не відома. у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Представник третьої особи Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що бабусі\~позивача -\~ [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від\~13.09.1995\~року,посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, Деревянко Є.К., та зареєстровано в реєстрі за № 3-2161, належав буд. [ADDRESS] (а.с. 7). 10.01.1985 року [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] - батька позивача, яким на випадок своєї смерті заповіла йому все належне їй майно. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І. та зареєстровано в реєстрі за №1-40 (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2002 року (а.с. 8). [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері, що підтверджується відповідною заявою (а.с. 100-104). Надалі [PERSON] повернувся на своє постійне місце проживання де він був зареєстрований разом з дружиною, матір`ю позивача, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63-64). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції від 11.09.2006 року (а.с. 11). Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON] , заведеною Другою криворізькою державною нотаріальною конторою (а.с. 70-86). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Самарським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.07.2016 року (а.с. 50). Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутнє підтвердження того, що батько позивача звертався у шестимісячний строк з відповідною заявою до нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , чи фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а також у зв`язку з тим, що місце проживання [PERSON] на день її смерті не було зареєстроване, тому й відсутнє підтвердження того, що позивач проживав з нею на час відкриття спадщини та спадщину прийняв фактично (а.с.62). Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1217, ч.1 ст. 1220 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1220 передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею\~1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Факт проживання [PERSON] на час смерті за адресою позивача по [ADDRESS] підтверджується відповідним актом від 27.05.2019 року завіреним головою квартального комітету №25, а також свідоцтвом про смерть виданим за місцем її смерті (а.с. 65, 50). Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.1,\~п.1\~ч.2\~ст.16\~ЦК України кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути визнання права. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи той факт, що факт проживання позивача на час смерті із спадкодавцем [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому вважає за необхідне їх задовольнити та встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті, а також відповідно визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки зазначений факт підтверджується документально, а саме копією спадкової справи після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим даний факт не потребує визнання його судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial