Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

24.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнив та в якому вказав, що 28 травня 2012 року помер його батько [PERSON]. Як вказано позивачем у позові, оскільки його батьки розлучилися, він є єдиним спадкоємцем першої черги. Він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що як єдиний спадкоємець вже автоматично прийняв спадщину, окрім того у нього були відсутні кошти на належне переоформлення спадкового майна, тому він був вимушений виїхати на тривалий час на заробітки. Зазначає, що після смерті батька залишилася спадщина у вигляді Ѕ частки будинку, розташованого за адресою: м. Бахмут, вул. Севастопольська, 32. Власником Ѕ частини є його мати третя особа [PERSON] 24.07.2018 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у звязку з пропуском строку прийняття спадщини та в письмовій формі надано розяснення, що з цього приводу він має звернутися до суду. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 28 травня 2012 року, в три місяці. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, також вказав, що на вимогах позову наполягає та просить їх задовольнити з мотивів, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання також не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та просить постановити рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог позовної заяви, вказавши, що позивач дійсно є її сином та сином померлого [PERSON] Вказала, що спірний будинок було перебудовано, однак відповідні зміни до правовстановлюючих документів не вносилися. Окрім цього, пояснила, що [PERSON] про наявність вказаного будинку не знала, а тому не прийняла його у якості спадщини. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори її син своєчасно не звернувся, оскільки вважав, що він і так відноситься до першої черги спадкоємців та має право на спадщину. Заслухавши пояснення та думку третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 647271, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області повторно 11.09.2012 року, [PERSON] помер 28 травня 2012 року у віці 60 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 542 (а. с. 9). На підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської нотаріальної контори [PERSON], батьку позивача [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Севастопольська, 32. Відповідно до договору дарування від 17 вересня 1996 року, [PERSON] подарував Ѕ частину будинку за вищевказаною адресою [PERSON] (а. с. 13). З представлених позивачем документів (а. с. 8) вбачається, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер 28.05.2012 року, та спадкоємцем першої черги (оскільки шлюб з дружиною [PERSON] розірвано, згідно свідоцтва серії І-НО № 051616 (а. с. 14). Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 24.07.2018 року № 564/01-16 (а. с. 10), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON], який помер 28 травня 2012 року, у звязку із пропуском строку у шість місяців для прийняття спадщини, який встановлений статтею 1270 ЦК України. Згідно з повідомленням завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори № 2542/01-16 від 03.11.2018 року, яке надійшло на запит суду 07.11.2018 року, встановлено, що Першою бахмутською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно [PERSON], який помер 28.05.2012 року, за номером у нотаріуса 558/201 від 16.10.2012 року, де з заявою про прийняття спадщини від 16.10.2012 року за № 1282 звернулася дружина померлого [PERSON]. Вказане також підтверджується копією спадкової справи, відповідно до якої 06.12.2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], спадщина на яку видано свідоцтво складається з автомобіля марки ВАЗ 21103, 20094 року випуску та причепа бортового марки ПФ 01 Фермер. Як встановлено\~ст.\~ст.\~1216,\~1217\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга\~статті 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 УК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У даному випадку позивач звернувся до нотаріальної контори лише 24липня 2018 року, тобто через 6 років після смерті батька, вказавши причиною пропуску строку його юридичну необізнаність. Згідно зі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, якщо визнає поважними причини, з яких було пропущено встановлений законом шести місячний строк. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від\~30\~травня 2008\~року N\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз'яснив, що, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Проте, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини як причини пропуску строку прийняття спадщини протягом тривалого часу - з 28.05.2012 року по день звернення до суду 24.07.2018 року, на яку посилається позивач, не можуть бути визнаними судом поважними, оскільки самі по собі ці обставини не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій щодо прийняття спадщини. За таких обставин суд зазначає , що позивач жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом шестимісячний строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст.\~1272\~ЦК України не надав. Отже, позивачем не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, більше того, дружина померлого - [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на час відкриття спадкової справи більше того ввів суд в оману, вказавши у позові що він є єдиним спадкоємцем і тому рішення суду щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] не буде мати юридичних наслідків для позивача. З урахуванням цієї обставини, а саме наявності іншого спадкоємця першої черги за законом [PERSON], яка може претендувати на вказане ним спадкове майно та оформила свої законні права на спадкування, суд вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту права і задоволення позовних вимог не ґрунтується на законі та не буде мати для нього жодних юридичних наслідків. За таких обставин підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом не встановлено. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed