Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

24 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: сина - [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення та на момент подання позову діти проживають разом з позивачем у місті Сєвєродонецьку Луганської області, діти відвідують навчальний заклад та отримують медичну допомогу. До міста Сєвєродонецька позивач переїхала у зв`язку з роботою, де придбала квартиру [ADDRESS] . Діти перебувають на утриманні позивача, мають облаштовані кімнати для навчання та відпочинку. На даний час [PERSON] офіційно працевлаштована, проте зазначає, що має час відводити дітей до школи, займатися з ними ввечері, проводит із ними вихідні, відвідує разом з ними культурно-розважальні заходи. Позивач в позовній заяві зазначає, що проживання дітей разом з нею відповідає їх інтересам, має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей. [PERSON] відзначає, що не має наміру чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з дітьми і готова зі свого боку сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені спілкування з батьком. На момент подання позову діти сторін по справі зареєстровані в м. Києві, щоб змінити реєстрацію дітей необхідна згода батька. Позивач намагалася вирішити дане питання в досудовому порядку, проте за її словами відповідач не отримує листи. На адресу відповідача позивач надсилала Пропозицію, але лист повернувся за закінченням терміну зберігання. [PERSON] звернулася із заявою до Служби у справах дітей Сєверодонецької міської ради про обстеження умов в яких проживають діти разом із позивачем. Після обстеження помешкання, представниками Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, позивач отримала Акт в якому підтверджено, що діти мають належні умови для повноцінного розвитку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає доцільним визначити постійне місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . На підставі вище наведенного позивач просила суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду висновок в якому висловив позицію про доцільність визначити постійне місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved