Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

26.03.2020 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка свій позов аргументує тим, що дочка [PERSON] , навчається на денній формі навчання в комунальному закладі вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради за спеціальністю «Технології медичної діагностики та лікування», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На даний час позивачка самостійно не може матеріально забезпечити належним чином дитину в повній мірі та утримувати сім`ю, оскільки на її утриманні знаходиться ще одна дитина, тому вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів) , з дня подачі заяви по 30.06.2021 року, до припинення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 07.04.2020 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із частинами першою, другою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, за змістом ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 березня 1999 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Сущанської сільської ради Олевського району Житомирської області зроблено актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Із довідки за вих. № 393 від 04 березня 2020 року виданої комунальним закладом вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради вбачається, що дочка сторін [PERSON] є студенткою ІІ-213 курсу спеціальності «Технології медичної діагностики та лікування» комунального закладу вищої освіти «Житомирський базовий фармацевтичний коледж» Житомирської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року (а.с.12). Судом установлено, що донька позивачки та відповідача навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги, при цьому позивачка не має достатньої можливості надавати їй матеріальне утримання. Будь-яких доказів того, що у відповідача існує інша сім`я або що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надано. Визнання відповідачем пред`явленого позову - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Погоджуючись з вимогою позивачки про те, що її дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, враховуючи, що обов`язок з утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладено в рівній мірі на обох батьків, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до 30.06.2021 року, або до припинення навчання донькою позивачки та відповідача в навчальному закладі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду 26.03.2020 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved