overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

«25» травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дію та розірвати трудовий договір №04521400205 від 27.02.2014 р. Укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та працівником [PERSON] Янушевичем з 30.05.2014р. Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON]. Батько дитини [PERSON] з 12.11.2013 року відбуває покарання в мясцях позбавлення волі у вигляді 15 років 06 місяців позбавлення волі. Рішенням Первомайської міської ради Харківської області від 22.10.2014 року позивача призначено опікуном над неповнолітнім онуком. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області від 22.05.2015 року № 5949 (а.с.5), рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] призначено піклувальником неповнолітнього [PERSON] ( а.с.6). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 25.05.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 лютого 2011 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №9. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітня донька Софія, [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2011 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №9 (а.с.4). Від даного шлюбу у них є двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітня донька Софія, [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулась до Дніпровського районного суд м. Херсона з позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом актів реєстрації цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом №19 від 09.06.2004 року. Від цього шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Подальше збереження сімї Позивач вважає неможливим. Спільного господарства не ведуть. Спору відносно спільного майна та проживання дитини в них не має. Просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, до суду надала заяву, якою заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України\~\~у разі неявки\~\~у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання\~\~за допомогою звукозаписувального технічного запису\~не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено судом сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом актів реєстрації цивільного стану Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом №19 від 09.06.2004 року, згідно свідоцтва про одруження серії 1-КГ №068590. Від шлюбу мають сина синів [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва про народження серії 1-КГ №001341 та [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-КГ №161854. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України\~ з відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі ? частини його заробітку (доходів) на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2006 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2006 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них різні погляди на взаємообов'язки та поведінку подружжя. Між ними відсутні взаєморозуміння при вирішенні сімейних проблем. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, застосовує фізичну силу. Все це негативно впливає на її психологічний стан. Вважає, що примирення з відповідачем позитивного результату не дасть, збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Миритись з чоловіком не бажає. Під час наданого судом терміну на примирення ситуація не змінилась на краще. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Діти від шлюбу на даний час повнолітні. Подружнє життя сторін не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння і повага. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки і вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, отже, необхідно ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з квітня 2015року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

25 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 26 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 113. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Крім цього, позивач просила залишити їй прізвище «Герасімчик». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також зясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище Герасімчик. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією від 20.05.2015 року (а.с. 2) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

25 травня 2015 року позивачі звернулися з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті батьків залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями. Батько [PERSON] помер [INFO] року, мати [PERSON] - [INFO] року. Після смерті матері відповідно до заповіту дочки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, звернувшись до натаріальної контори. [INFO] року остання померла, не встигнувши оформити документи на належну їй частку у спадковому майні. Після її смерті спадщину прийняв син [PERSON] Позивачі оформити право власності на майно не можуть через відсутність правовстановлюючих документів. Інші особи, які б мали право на спадкове майно чи обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Просять визнати за ними право власності по 1/2 частині будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав зазначених у позовній заяві і останній пояснив, що позивач не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на даний жилий будинок. [PERSON] спадкує по закону після смерті своєї матері. Представник відповідача позов визнав і вказав, що за умови наявності заповіта та прийняття позивачами спадщини сільська рада заперечень щодо задоволення позову не має. Інші особи на дане майно не претендують. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі прийняли спадщину, що підтверджується спадковими справами № 78 від 10.11.2007 та №351 від 27.07.2009 року. Згідно із заповітом [PERSON] своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON].(а.с. 6). Будинок належав [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги№1 за 2010 рік Крухиничівської сільської ради (а.с. 8). Після смерті матері 1/2 частку будинку успадкував [PERSON] Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивачів, як спадкоємців за заповітом і за законом і за ними необхідно визнати право власності на житловий будинок в рівних частках. Судові витрати залишити за позивачами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

25 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~[PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 326. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, між ними постійно виникають сварки, що призводить до нервових зривів у дітей, завдає їм негативних емоцій та душевних страждань. Вказуючи на повне припинення подружніх відносин, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позов визнав. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що 08 вересня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 326, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. З позову слідує, що\~сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, що визнається відповідачем у поданій заяві. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved