overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

26.01.2018 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 20 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі дітей вони не мають. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач 26 березня 2018 року в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач 26 березня 2018 року в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались складні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 20 червня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 670 (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

26.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.09.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, про що є актовий запис № 513. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2012 року. Від спільного життя з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Позивач по справі направила суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, про що є актовий запис № 513 у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2012 року. Від спільного життя з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

26.01.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 04 квітня 2000 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають дітей: доньку Маргариту, [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Віру [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 04 квітня 2000 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 26, після розлучення залишити прізвище «Семьонишева». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 04 квітня 2000 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №023662. Від шлюбу мають дітей: доньку Маргариту, [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Віру [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9-12). Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

26.01.2018р. опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської обл. звернулась із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]., вимоги в основному мотивувала тим, що останній хворіє психічним захворюванням, є інвалідом І «А» групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду і допомоги, через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. В суді представник заявника [PERSON] заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO]. та призначити опікуном останнього [PERSON], [INFO] Заінтересована особа [PERSON] висловився на підтримку зави. [PERSON], з урахуванням стану його здоров'я та повідомлення завідуючого відділенням судово-психіатричної експертизи КЗ ЛОР ЛОКПЛ № 299 від 01.08.2018р., до суду не викликався. Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення заяви. Відповідно до ч.1 ст. 39, ст. 41 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Над недієздатною особою встановлюється опіка. Із пояснень [PERSON], із змісту заяви, копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 804001 (а.с. 9) видно, що [PERSON] хворіє психічним захворюванням, є інвалідом І «А» групи з дитинства. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 179 від 13.04.2018р. (а.с. 43-44) [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі раннього дитячого аутизму з повною соціальною дезадаптацією, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. З пояснень [PERSON], із копій свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10), із довідки Городоцької міської ради Львівської обл. № 5671 від 06.12.2017р. (а.с.12) убачається, що [PERSON] є сином [PERSON], проживає при ній, вона доглядає та опікується останнім. Із протоколу № 4 від 11.12.2017р. та висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської обл. б/н, із рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської обл. № 275 від 12.12.2017р. (а.с. 14, 15, 16) убачається, що опікунською радою рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO]. його матір - [PERSON] Обставин, за яких [PERSON] не може бути опікуном [PERSON] в суді не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

26.01.2021 [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.07.2016 у виконавчому комітеті Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON] .. Від подружніх відносин у них [INFO] народився син [PERSON] .. Подружні відносини між ними не склались через зловживання чоловіком алкогольними напоями, у зв`язку з чим між ними виникали непорозуміння та сварки. З червня 2020 року припинили подружні відносини, з грудня 2020 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сім`я розпалась остаточно і поновити її не можливо, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Згідно з ст.247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спори відносно майна та проживання дитини відсутні. Позивач втратила почуття любові і поваги до чоловіка, обоє заперечують примирення, тому шлюб сторін носить формальний характер, спільне життя і збереження такого суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного та ст.ст. 12,13,81, 141, 223,247, 263,265 ЦПКУкраїни, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

26.01.2021 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 06 вересня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] , під час якого у них народився син [PERSON] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 06 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис №478. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 вересня 2014 року (а.с.5). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. 00 коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

26.01.2021 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 02.11.2016 в сумі 15289 грн 07 коп. і понесених судових витрат у сумі 2270 грн. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.11.2016 сторони уклали договір у вигляді Анкета-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідно до якого позивач надав відповідачу в користування грошові кошти зі сплатою відсотків відповідно до затверджених позивачем тарифів (далі по тексту - Договір, а.с. 18-77). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту, яка станом на 14.12.2020 становила 15289 грн 07 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 13), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення в повному обсязі. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

26.01.2021 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 05.02.2011 в сумі 12022 грн 22 коп. і понесених судових витрат у сумі 2270 грн. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.02.2011 сторони уклали договір у вигляді Анкета-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит із щомісячною сплатою за користування грошовими коштами відсотків відповідно до підписаних відповідачем тарифів (далі по тексту - Договір, а.с. 19-52). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 27.12.2020 становить 12022 грн 22 коп., зокрема: заборгованість по сплаті тіла кредиту - 9494 грн 24 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 2327 грн 98 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 16), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення в повному обсязі. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

26.01.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 квітня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття поваги та кохання один до одного. Позивач стверджує, що ведення спільного господарства, сумісне проживання припинено з 14.03.2020, подальше спільне життя неможливе. У судове засідання сторони не з`явились. Згідно з поданими заявами просили розглянути справу без їх участі. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають примирення неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 квітня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис за №140, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.10). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені судові витрати позивач просить покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

26.01.2021 позивач звернулась з вказаною заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] судових витрат по справі у сумі 1261,20 грн. за сплату судового збору. Згідно з заявою, 03 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя задовольнив позов [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак під час цього суд не вирішив питання про судові витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із сплачених ним 1261,20 грн. витрат по сплаті судового збору (в тому числі за заявою про забезпечення позову). Відповідно до ч.4\~ст. 270 ЦПК України\~у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Враховуючи зміст заяви, необхідності у виклику сторін в судове засідання для розгляду заяви суд не вбачає. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення та наявність підстав для задоволення заяви у зв`язку із таким. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.12.2020 у цивільній справі №336/6402/20, позовну заяву було задоволено. За нормою п. 3 ч.1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.8\~ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Норма\~ст. 142 ЦПК України\~та пільги щодо сплати судового збору, встановлені\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку застосуванню не підлягають. Так, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 1261,20 гривень, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № П519/9505079/1 від 22.10.2020 року та № П519/9505097/1 від 22.10.2020 року. Враховуючи положення ч.1\~ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 1261,20 грн., оскільки судом під час розгляду справи не вирішено питання про судові витрати, хоча позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Тому суд ухвалює додаткове рішення в названій частині та стягує судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1261,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

26.01.2021 представник позивача звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначає, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,8856 га, кадастровий № 1421281200:01:001:0119, яка належить їй на підставі державного акта серії ІІ-ДН № 004735. 14.11.2017 між [PERSON] , як орендодавцем та ТОВ «Коронос-Дон», як орендарем укладено договір оренди землі № 08. Відповідно до п. 3.1. цього Договору ТОВ «Коронос-Дон» передано позивачем строком на 7 років в оренду належна їй земельна ділянка. Відповідно до п. 13.4 Договору встановлено, що Договір може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін Договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку встановленому законом. Згідно п. 13.5. Договору, розірвання Договору в односторонньому порядку можливе за письмовою вимогою однієї із сторін після спливу 3-х річного строку дії цього Договору.

Outcome: approved