Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та відділу Державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області (далі - відповідачі) про визнання електронних торгів від 17 грудня 2014 року з реалізації арештованого майна по лоту №19513 такими, що відбулися, визнання чинним протоколу проведення вказаних електронних торгів та зобов'язання скласти акт про проведені електронні торги. Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведених 17 грудня 2014 року електронних торгів по лоту №19513 з реалізації арештованого майна - ? частини квартири [ADDRESS], вона була визнана переможцем, оскільки запропонувала найвищу цінову пропозицію. У подальшому нею згідно умов торгів було сплачено відповідні грошові суми і вона фактично стала власником зазначеного вище майна. Також нею був надісланий протокол проведення електронних торгів за адресою, вказаною організатором торгів, яка була неправильною і з вини останнього даний протокол не був ним отриманий, що призвело до неможливості подальшого оформлення результатів торгів та порушення її прав. 27 лютого 2015 року позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS], в рамках виконавчого провадження №42203112, оскільки державним виконавцем планується подальше проведення виконавчих дій з реалізації вказаного вище майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення за її позовом в разі його задоволення. Оскільки відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, позивачка та представники відповідачів не повідомлялися про проведення судового розгляду з вирішення питання про забезпечення позову, у зв'язку з чим відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, в рамках якої подана вказана заява, та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Частиною третьою статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктів 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як вбачається, між позивачкою та відповідачами виник спір щодо визнання результатів проведених електронних торгів з продажу арештованого майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS], в рамках виконавчого провадження №42203112, за результатами яких позивачка була визнана переможцем, як учасник, що запропонував найвищу цінову пропозицію, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №23209 від 17 грудня 2014 року. Після проведення торгів позивачкою було сплачено відповідні суми коштів, як переможцем торгів, що підтверджується наявними у справі квитанціями. Невизнання відповідачами вказаних торгів, як таких, що відбулися є підставою для здійснення подальших виконавчих дій з метою реалізації цього майно, що свідчить про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог позивачки. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ЦПК України забезпечення позову може здійснюватися зупиненням продажу арештованого майна. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення продажу, на яке в рамках виконавчого провадження №42203112 накладено арешт, а саме ? частини квартири [ADDRESS], до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, оскільки такий спосіб забезпечення позову відповідає заявленим позовним вимогам і вжиття вказаних заходів не створить перешкод для господарської діяльності будь-якої юридичної особи або фізичної особи, що здійснює таку діяльність як підприємець та не призведе до порушення прав будь-яких інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved