Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якій вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 жовтня 2013 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2018 року, сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примирення між ними неможливе. Позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, сплачений судовий збір з відповідача просить не стягувати. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23 травня 2019 року на 09-50 годину. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився. 23 травня 2019 року від нього надійшла заява, в якій він просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без його участі. Зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені. Сплачений ним судовий збір з відповідача просить не стягувати. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явилася. 23 травня 2019 року надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені у травні 2018 року. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно зі ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 12 жовтня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 476. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Судом достовірно з`ясовано, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2018 року та за цей час примирення між сторонами не відбулося. У позовній заяві позивачем не ставиться питання щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, при одружені відповідач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із тим, що відповідачем заявлено клопотання про залишення після розірвання шлюбу прізвища чоловіка, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, «Македонська».

Outcome: approved