Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

25 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.12.2015 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Неповнолітні діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 750,00 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Крім того, позивач подала суду копію паспорта у зв'язку із зміною прізвища та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь змінивши прізвище з Зигмунд на Сміронову. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача [PERSON] згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, а тому суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається зі свідоцтв про народження дітей (а.с. 3-4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому даний позов підлягає до задоволення. Свого обов'язку утримувати дітей відповідач не виконує, неповнолітні діти перебувають на утриманні матері, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, який є працездатним, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям в розмірі по 750,00 грн. на кожного щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 487,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved