Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

\~\~26 грудня 2018 року позивач, [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~ про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2014 року справа № 674/848/14-ц було ухвалено стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 12.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що 28.07.2008 року у нього народилася дитина [PERSON], якій він також виплачує аліменти за рішенням Володарського районного суду Київської області від 08.12.2009 року, в розмірі 1/4 частини доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 26 листопада 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. 19.07.2016 року Володарським ВДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження, державним виконавцем позивачеві було розяснено, що у зв'язку зі зміною в законодавстві розмір аліментів не може бути нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і державні виконавці будуть автоматично нараховувати такий розмір аліментів. На час прийняття рішення суд виходив з того, що відповідач працював, однак не було взято до уваги, що на його утриманні ще одна дитина. Однак, з часом матеріальне становище позивача суттєво погіршилося, на даний час він безробітній, постійного джерела доходу не має, крім того, зобов'язаний виплачувати аліменти на двох дітей, а тому просить змінити розмір стягнення з нього аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі у звязку зі своїм матеріальним становищем. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності по наявних матеріалах справи, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала та просила в задоволенні його відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] (іден. номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В мотивувальній частині рішення зазначено, що відповідач не працює, однак згідний платити аліменти на утримання дочки. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилалися на те, що його доходів при сплаті аліментів на утримання не вистачає для нормального його існування, оскільки сплачує аліменти на двох дітей, ніде не працює. При цьому, суду не надано доказів, що позивачем сплачуються аліменти на інших дітей і що, починаючи з часу винесення рішення про стягнення аліментів і на час розгляду справи, у позивача змінився матеріальний або сімейний стан. Суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], але доказів того, що дочка перебуває на утриманні позивача суду не надано. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, окрім доказів, що позивач соціальних допомог не отримує, в центрі зайнятості та у Пенсійному фонді України на обліку не перебуває, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. В судовому засіданні, яке відбулося 14 лютого 2019 року за участю позивача, останній повідомив суду, що працює в «Епіцентрі» м.Київ і проживає в [INFO] Києво Святошинського району, тобто його матеріальний стан покращився. Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини за відсутності доказів про утримання її, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного кодексу України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed