Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

25.03.16 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення юридичного факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить встановити факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю з 1992 року до її смерті ( 09.10.2015 року); визнати за [PERSON] право власності на спадщину після смерті [PERSON], у вигляді 7/30 часток житлового будинку №13, який розташований у м. Одеса, Другий провулок Костанді, та яка складається з частини будинку площею 38, 4 кв. м житлової площі та надвірних споруд: вбиральні, огорожі та вимощення, які розташовані на земельної ділянці 555 кв.м, за фактичним користуванням, мотивуючи позов тим, що 09 .10. 2015 року померла рідна бабка позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 7/30 часток житлового будинку №13, який розташований у м. Одеса, Другий провулок Костанді, та яка складається з частини будинку, гаражу, літньої кухні, вбиральні, огорожі та вимощення, які розташовані на земельної ділянці 555 кв.м, за фактичним користуванням. Позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців першої-третьої черги. Листом від 02.03.2016 року державним нотаріусом позивачу було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання разом з спадкодавцем та роз'яснено необхідність доведеннях сумісного проживання однією сім'єю з [PERSON] в судовому порядку, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради, діюча на підставі довіреності [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти позову та просили в позові відмовити. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09 .10. 2015 року померла рідна бабка позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №426765 виданим відділом ДРАЦС у м.Одесі ОМУЮ ( а.с.11) . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 7/30 часток житлового будинку №13, який розташований у м. Одеса, Другий провулок Костанді, та яка складається з частини будинку, гаражу, літньої кухні, вбиральні, огорожі та вимощення, які розташовані на земельної ділянці 555 кв.м, за фактичним користуванням , про що свідчить витяг КП «БТІ [PERSON] міської ради» про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( ас. 13), а також свідоцтво про право на спадщину від 25.04.2010 року ( а.с. 17). Позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців першої-третьої черги. Листом від 02.03.2016 року державним нотаріусом позивачу було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання разом з спадкодавцем та роз'яснено необхідність доведеннях сумісного проживання однією сім'єю з [PERSON] На підтвердження вимог позивача, судом досліджено надані письмові докази та встановлено, що позивачу належить на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.06.2010 ркоу після смерті [PERSON], а 8/15 ( 16/30) часток на підставі договору дарування частини будинку від 28.05.2015 року. Також факт проживання разом зі спадкодавцем підтверджується заявою-анкетою про залишення на постійне проживання від 07.09.1992 року , посвідкою про постійне проживання серії ОД №7608 від 22.08.2008 року згідно з яким постійним місцем проживання останнього з 1992 року є м.Одеса, 2-й пров. Костанді,13, довідкою №442 виданою органом самоорганізації населення комітету макрорайону «10 станція Великого Фонтану» від 18.05.2016 року , з якої вбачається, що позивач зареєстрований за адресою : м.Одеса, 2-й пров. Костанді,13 з 1993 року, також з ним проживають та зареєстровані його сини, [PERSON], [INFO] ( реєстрація з 2013 року), [PERSON], 2015 року ( реєстрація з 2015 року). Організацію проведення поховання померлої здійснював позивач [PERSON], що слідує із договору-замовлення на організацію проведення поховання /а.с. 16/, довідкою про одержання праху (а.с. 17). Також свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили у судовому засіданні, факт сумісного проживання позивача разом із бабусею [PERSON], померлою 09.10.15 року за адресою: м.Одеса, пров.2-й Костанді,13. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] проживав із померлою [PERSON] однією сім'єю по день смерті останньої. У ході розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 202/2016 до майна померлої 09.10.15 року [PERSON], з якої вбачається, що до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 02.03.2016 року звертався [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд, за наявності належних доказів, вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на спадщину після смерті [PERSON], у вигляді 7/30 часток житлового будинку №13, який розташований у м. Одеса, Другий провулок Костанді, та яка складається з частини будинку площею 38, 4 кв. м житлової площі та надвірних споруд: вбиральні, огорожі та вимощення, які розташовані на земельної ділянці 555 кв.м, за фактичним користуванням. На підставі викладеного та

Outcome: approved