Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

26.10.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 06.06.2011 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву № б/н. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 20.09.2020 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 14\~222 грн. 91 коп., яка складається із: 8\~997 грн. 09 коп. тіла кредиту; 2\~573 грн. 70 коп. відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2\~652 грн. 12 коп. пені. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14\~222 грн. 91 коп. за кредитним договором № б/н від 06.06.2011 року та судові витрати. Ухвалою суду від 02.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30.11.2020 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача в судове засідання. У зв`язку з відрядженням судді Хемич О.Б. на роботу до іншого суду розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 373 від 16.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, в результаті якого головуючим у справі визначено суддю Маржину Т.В., тобто змінився склад суду. Ухвалою суду від 17.12.2020 року прийнято до провадження цивільну справу № 484/3689/20. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника позивача; позовні вимоги він підтримав, просив їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом направлення за останнім зареєстрованим місцем проживання копії позовної заяви, додатків до неї, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову відповідач суду не надав, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не подав. Ухвалою суду від 29.12.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 06.06.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком. Такі обставини підтверджуються випискою по рахунку, довідкою про зміну умов кредитування та довідкою про отримання кредитних карт. З наданого розрахунку Банку та виписки з рахунку про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами: отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Разом з тим, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання не повертає чергові суми отриманого кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом. Відповідно до Умов надання банківських послуг в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунком 360 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 20.09.2020 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 14 222 грн. 91 коп., яка складається із: 8 997 грн. 09 коп. тіла кредиту; 2 573 грн. 70 коп. відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2 652 грн. 12 коп. пені. Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. Суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконує умови договору, не повертає отримані у позивача грошові кошти, внаслідок чого йому нараховані відсотки та штрафні санкції. Викладені у позові обставини та розрахунок заборгованості відповідачем не оспорені і не спростовані. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved