Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

25.04.2018 р. позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, в обґрунтування якої вказує, що відповідачі, будучи споживачами комунальних послуг не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2013 р. по 01.02.2018 р. в розмірі 20595,16 грн.. Ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачам строк для надання відзиву на позов. У встановлений в ухвалі строк відповідачі відзив на позов не подали, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами. Відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, проте повторно у судове засідання не з'явились. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS], відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення, які надавались позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа». Крім відповідачів у вказаній квартирі більше нікого не зареєстровано. За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.7). Будинок, в якому зареєстровані відповідачі є багатоповерховим, опалення квартири №37 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення будинку. Послуги з теплопостачання за зазначеною адресою відповідачам надає позивач. Відповідно до наданих суду актів у зв'язку з початком опалювального сезону, до будинку [ADDRESS] було подано централізоване опалення, яке по закінченню опалювального сезону, було припинено (а.с.9-16). Відповідачі у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавали та не зверталися. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід'ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідачів за №6, тому відповідачі є такими, що фактично спожили надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідачів та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії, встановлений в установленому порядку. Відповідачам виставлялись рахунки відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені: з 01.01.2011р. постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., тариф на теплову енергію для населення - 269,50 грн. за 1 Гкал; з 31.10.2014 р. постановою НКРЕ №146 від 17.10.2014р., плановий тариф на теплову енергію для населення - 427,83 грн. за 1 Гкал; з 01.05.2015 р. згідно постанови Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 р. тарифи на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії становлять - 720,15 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м. за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість). З 01.07.2016 р. затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 р. зі змінами згідно з Постановою НКРЕ №1101 від 09.06.2016 р. з централізованого опалення. З 04.11.2016 р., затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 р. зі змінами згідно з Постановою НКРЕКП №1782 від 06.10.2016 р. та з 31.12.2017 р. згідно з Постановою від 2/8.12.2017 р. №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171». Протягом 2014-2018 років відповідачі не проводили оплату за спожиті послуги з централізованого опалення, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.8). Крім того, відповідачі належним чином повідомлялися про наявність зазначеної заборгованості (а.с. 6). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.19 Закону України «Про теплопостачання» його обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Вимогами статті 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил затвердження надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідачі у порушення обов'язку по сплаті отриманих послуг, їх не сплачували, внаслідок чого у них виникла заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 01.12.2013 року по 01.02.2018 року в розмірі 20595,16 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.8). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що відповідачі отримали та користуються послугами з теплопостачання та зобов'язані оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідачів, тому з останніх на користь позивача слід стягнути 1762 грн. судового збору по 881 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст. 525, 526 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved