Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

24 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 2,79 га, розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіту не складав, дітей та інших родичів не мав і протягом останніх років був зареєстрований та проживав разом із нею. Посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, заявниця [PERSON] просить встановити юридичний факт проживання з останнім однією сім'єю з 31 травня 1989 року по день його смерті, тобто понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою від 25 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено її до судового розгляду (а. с. 21). Ухвалою від 07 червня 2018 року задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а. с. 42). У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася без повідомлення причин. Представник останньої за довіреністю [PERSON] заяву підтримав. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. В силу статті 131-1 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Разом з цим, відповідно до п. 11 Перехідних положень Конституції України норма щодо здійснення представництва у судах першої інстанції виключно адвокатами вступає в силу з 01 січня 2019 року. З огляду на викладене, суд вважає допустимим представництво [PERSON] інтересів заявника [PERSON] у суді на підставі довіреності. Представник заінтересованої особи - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги підтримують (а. с. 30). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О. І. також не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність (а. с. 31). Заслухавши представника заявника [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року у м. Білопілля Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,79 га в межах з планом, розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії [NUMBER], виданим Вирівською сільською радою Білопільського району Сумської області 21 липня 1999 року (а. с. 6). За інформацією Вирівської сільської ради [PERSON] з 31 травня 1989 року до дня смерті [INFO] року був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 8-9). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру [NUMBER] від 28 квітня 2018 року спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року, не заведена (а. с. 27). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду зазначили, що з 1984 року [PERSON] став проживати разом із [PERSON] та її дітьми у будинку останньої в [ADDRESS]. Вони жили як чоловік та жінка, допомагали один одному, вели спільне господарство. [PERSON] приймав участь у вихованні двох синів [PERSON], один з яких є інвалідом. На день смерті [PERSON] проживав разом із [PERSON], яка й здійснила його поховання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства (аналіз Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки встановлення факту постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO] із [PERSON] з 31 травня 1989 року до дня смерті останнього [INFO] року, за адресою: [ADDRESS], породжує для заявника юридичні наслідки, а саме необхідно їй для оформлення спадкових прав, що залишилась після їх смерті, а вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved