overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у шлюбі до 06 листопада 2006 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Син перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дитини, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебували у шлюбі до 06 листопада 2006 року, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 3). Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати дитину відповідач не виконує, неповнолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, який є працездатним, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі - 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до їх повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 30 серпня 1997 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що подальше спільне життя з останнім вважає неможливим через непорозуміння в сім'ї. Останній проживає з іншою жінкою і збереження шлюбу стало неможливим. Окрім того, позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою нею судового збору та залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач та відповідачка не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачкою подано до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій він, визнавши позов, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 30 серпня 1997 року Биківською селищною радою Дзержинського (на даний час Романівського) району Житомирської області актовим записом № 8 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. При зверненні до суду позивачкою сплачено судового збору в сумі 243,60 грн, що стверджується квитанцією № 105.526.1 від 25.09.2014 року. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 05 грудня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, актовий запис № 244, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки внаслідок різного розуміння сімейних обов'язків і поведінки в сім'ї. Це призвело до того, що більше як два місяці тому вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Фактично сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття доньки [PERSON], потім по ? частині до повноліття сина [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 09 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом РАЦС Овідіопольського РУЮ Одеської області, за актовим записом №72, який 21 лютого 2014 року було розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області (копія рішення у справі №509/64/14-ц). Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №8, від 27 липня 2009 року), та сина, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №392, від 24 червня 2014 року). На момент звернення позивача з дійсною заявою до суду, діти проживають разом з нею, на її повному утриманні, [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON] знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки для повноцінного розвитку та життя дітям необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька досягнула повноліття, однак продовжує навчатися на другому курсі історичного факультету Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання до 30 вересня 2017 року. Відповідач на утримання доньки допомоги не надає, хоча повинен це робити. Оскільки на даний час донька продовжує навчання, а тому потребує додаткових витрат на оплату найму житла, що становить 700 грн на місяць, придбання літератури, одягу, харчування, доїзду до місця навчання. Відповідач офіційно не працює, тому його дохід має нерегулярний мінливий характер. В зв»язку із цим просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень щомісячно, оскільки сама вона не може забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач повинен і може надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи повторно не з»явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за доцільне розгляд справи провести у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дана обставина стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є студенткою 2-го курсу історичного факультету Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання до 30 вересня 2017 року. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід є мінливим та неругулярним, то то розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини відповідно до ст. 200 СК України, визначає у твердій грошовій сумі. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України всі істотні обставини, встановлені судом по даній справі, суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, на якому наполягає позивачка, у розмірі по 700 гривень щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовільнити повністю. На підставі ст. ст.181-184,199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її сестра, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Ширмівської сільської ради Погребищенського району, яку вона має намір успадкувати.. Протягом шести місяців вона, як єдина спадкоємиця за заповітом, звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документа - Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

25 вересня 2014 року Апостолівським районним судом постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, при ухваленні рішення судом вирішено питання про судові витрати, але з відповідача стягнуто судовий збір не в повному обсязі. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду судовий збір не сплачувався. Позов задоволено частково, при ухваленні рішення 25 вересня 2014 року судом стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 гр. 40 коп., тоді як розмір судового збору складає 243 гр. 60 коп. Враховуючи, що судовий збір стягнуто не в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача на користь УДКСУ в Апостолівському районі у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 14 гр. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

25 вересня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, укладеному 12 серпня 1995 року в Палаці шлюбів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, актовий запис № 935. За час перебування у шлюбі. У шлюбі сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. [PERSON] пояснив, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з втратою почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до непорозумінь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 12 серпня 1995 року,який зареєстровано в Палаці шлюбів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, актовий запис № 935. Сімейно-шлюбні відносини сторін припинені з червня 2013 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до непорозумінь. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Прізвище відповідача [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Місце проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], визначити з матір'ю - [PERSON]. Позивач просив, судові витрати на його користь з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

25 вересня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 22 вересня 2008 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №58. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 22.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Однією сім'єю сторони фактично не проживають з вересня 2014 року. На протязі спільного життя позивач та відповідач зрозуміли, що вони різні за характером, з різними поглядами на життя, не можуть знайти взаєморозуміння. Втратили почуття кохання та поваги один до одного, між ними постійно виникають сварки, суперечки з різних причин. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2008 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №58 (а.с.3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved