Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

25 червня 2021 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Новак Артур Михайлович звернулась до суду з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.06.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі під № 1058 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № R53100431584В від 10.06.2013 року, укладеного з ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким відступлене ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 270815нв від 27.08.2015 року, яке в свою чергу 29.01.2019 року згідно з договором факторингу № 29/01/19-1 відступило право вимоги за вказаним договором до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» в розмірі 41 353,63 грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки як стало відомо з документів, наданих відповідачем, строк кредитного договору між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» був встановлений у три роки з моменту його укладення, тобто до 10.06.2016 року. Окрім того в самому кредитному договорі також була встановлена позовна давність у три роки(як те визначено Цивільним Кодексом України) тобто до 10.06.2019 року. Все це свідчить про те, що приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. вчинила виконавчий напис від 04.06.2020 року поза строками позовної давності. Окрім того вказаний кредитний договір мав просту письмову форму, він не посвідчувався нотаріусом. Як визначено чинними постановами Кабінету Міністрів України, вчиняти виконавчі написи нотаріуси можуть виключно на документах посвідчених нотаріально. Отже приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. вчинила виконавчий напис на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально. Окрім того з наданих відповідачем та нотаріусом документів не вбачається здійснення оплати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ПАТ «ВТБ Банк», та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за придбання права вимоги за кредитним договором укладеним із [PERSON] , як того вимагають договір про відступлення права вимоги та договір факторингу відповідно. А отже нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь особи, яка не набула права вимоги до неї (без здійснення оплати старому кредитору, новий кредитор не набуває права власності на право вимоги). Такий висновок(щодо переходу права вимоги) здійснив і Верховний Суд України у своєму рішенні від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 вересня 2021 року. Через неявку відповідача до суду розгляд справи було відкладено на 12.10.2021тощо. Позивачка до суду не з`явилась, до початку розгляду справи її представник - адвокат Новак А.М. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідачки не заперечував. Представник ТОВ «ФК ПРАЙМ АЛЬЯНС» про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи до суду не з`явились , про причини неявки суду не повідомили , про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 червня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі під № 1058 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № R53100431584В від 10.06.2013 року, укладеного з ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким відступлене ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 270815нв від 27.08.2015 року, яке в свою чергу 29.01.2019 року згідно з договором факторингу № 29/01/19-1 відступило право вимоги за вказаним договором до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» в розмірі 41 353,63 грн.. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, кредитний договір між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким відступлене ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 270815нв від 27.08.2015 року, яке в свою чергу 29.01.2019 року згідно з договором факторингу № 29/01/19-1 відступило право вимоги за вказаним договором до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», укладено 10.06.2013 року, тобто з моменту укладення договору до момент вчинення виконавчого напису пройшло вже більше 7 (семи) років, що явно перевищує трирічний термін позовної давності, що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. На думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 26.09.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду позивачем документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем взагалі не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 454,00 грн., за подачу заяви про забезпечення позову 908,00 грн., за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved