Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

24 травня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 20.12.2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №42. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними постійно виникали сварки. Причиною розпаду сім'ї стала недовіра, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] на підставі доручення Дзержинського міського суду був допитаний в Старошайгівському районному суду Республіки Мордовія. Відповідно до протоколу судового засідання, який міститься в матеріалах справи, з позовними вимогами відповідач не згодний, не проти щоб справа про розірвання шлюбу розглядалася Дзержинським міським судом за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.12.2012 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м.Дзержинська (м.Торецька) Донецької області, актовий запис №42, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що відповідач по справі проживає за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 27.05.2016 року компетентному суду Російської Федерації було доручено допитати [PERSON] щодо його позиції стосовно позовних вимог [PERSON] Відповідно до протоколу судового засідання від 17.08.2016 року Старошайгівського районного суду Республіка Мордовія [PERSON] було допитано щодо позовних вимог [PERSON] На розірвання шлюбу він не згодний, однак не заперечує щодо розгляду справи Дзержинським міським судом за його відсутності (а.с.20). Згідно з ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач по справі вважає, що збереження шлюбу неможливе. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved