Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 234925,50 гривень, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень. При цьому посилається на те, що 01 лютого 2012 року між ним, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він передав у борг відповідачці грошові кошти у сумі 15000 доларів США, що еквівалентно 234925,50 гривень згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.12.2014 року: (100 дол. США - 1566,17 грн.) для вирішення соціально-побутових питань, які відповідачка зобов'язалася повернути в строк до 01.02.2013 року. На підтвердження укладання договору відповідачкою було видано письмову розписку в отриманні коштів від 01.02.2012 року, яка складена відповідачкою власноруч, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Проте до теперішнього часу відповідачка кошти не повернула, в зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у борг відповідачці грошові кошти у сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, які відповідачка зобов'язалася повернути в строк до 01.02.2013 року. На підтвердження укладання договору відповідачкою було видано письмову розписку в отриманні коштів від 01.02.2012 року. Як вбачається з позовної заяви відповідачка на теперішній час борг не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобов'язальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України відповідачка, що прострочила свої зобов'язання повинна повернути позивачу суму боргу в розмірі 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.12.2014 року (100 дол. США - 1566,17 грн.) становить 234925,50 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved