Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

26.04.2016 позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до координатора ГС «Час змін» [PERSON], в якому зазначив, що відповідачем була розповсюджена недостовірна інформація, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме в своєму зверненні від 01.03.2016 № 5/03 до Міністра оборони України, голови служби безпеки України та заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора, [PERSON] вказала: «Більше 50 відсотків посад наукового центру залишаються вакантними вже більше року. Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у [PERSON]. Ним та його сірим кардиналом [PERSON] побудована корупційна схема для того, щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере [PERSON] і потім передає [PERSON].» Посилаючись на те, що [PERSON] здійснила наклеп, образила його як людину, втрутилася в його особисте життя та поширила неправдиву інформацію про нього без його згоди, [PERSON] просив: «Визнати недостовірною,\~такою,\~що порушує\~честь,\~гідність та\~ділову репутацію\~[PERSON] інформацію,\~розповсюджену [PERSON]\~у письмовому\~зверненні -\~листі від\~01.03.2016р\~за №\~5/03\~до Міністра\~оборони України,\~голови Служби\~безпеки України\~та заступника\~Генерального прокурора\~України -\~Головного військового\~прокурора.\~Зобов'язати\~[PERSON] не\~пізніше наступного\~дня з\~дня набрання\~рішенням суду\~законної сили\~спростувати перед\~Міністерством оборони\~України,\~Службою безпеки України та заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором поширену нею у письмовому зверненні від 01.03.2016р за № 5/03 інформацію щодо [PERSON] шляхом направлення відповідного листа щодо спростування даної інформації та принесення [PERSON] вибачень.» Заочним рішення суду від 08.08.2016 року позов [PERSON] задоволено частково, зобов'язано [PERSON] спростувати\~перед Міністерством\~оборони України,\~Службою безпеки\~України та\~заступником Генерального\~прокурора України\~-\~Головного військового\~прокурора поширені\~нею неправдиві\~відомості,\~які принижують\~гідність,\~честь,\~ділову репутацію\~позивача [PERSON]\~шляхом направлення\~відповідного листа та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2\~000 (дві тисячі) гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Ухвалою суду від 08.06.2017 року задоволено заяву [PERSON] від 03.02.2017 року та скасовано заочне рішення від 08.08.2016 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з викладених підстав. В останнє судове засідання позивач не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись, на те, що метою її звернень з відповідними заявами було не доведення відомостей до громадськості, а їх перевірка уповноваженими на це законом посадовими особами. При цьому відповідач не знала про неправдивість такої інформації. На останні засідання відповідач та її представник не зявилися. Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], як координатор ГС «Час змін» листом від 01.03.2016 за № 5/03 звернулася до\~ Міністра оборони України, голови служби безпеки України та заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора, де крім іншого вказала: «Більше 50 відсотків посад наукового центру залишаються вакантними вже більше року. Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у [PERSON]. Ним та його сірим кардиналом [PERSON] побудована корупційна схема для того, щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере [PERSON] і потім передає [PERSON].» (а. с. 12). Відповідно до висновку судово-лінгвістичної експертизи №056/583 від 30.11.2017 року, проведеної за клопотання позивача, висловлення «… Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у [PERSON]. Ним та його сірим кардиналом [PERSON] побудована корупційна схема для того, що б потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере [PERSON] і потім передає [PERSON]» містить негативну інформацію про [PERSON]. Негативну інформація про [PERSON] у висловленні висловлення «… Для того, щоб потрапити на посаду треба пройти кастинг, особисто у [PERSON]. Ним та його сірим кардиналом [PERSON] побудована корупційна схема для того, що б потрапити на посаду треба дати хабаря. Хабарі бере [PERSON] і потім передає [PERSON]» виражено у формі твердження» (а.с.125-143). Аналізуючи зміст розповсюдженої відповідачем інформації про позивача суд дійшов до висновку про те, що вона принижує честь гідність та ділову репутацію позивача, оскільки містить посилання на те, що [PERSON] побудована корупційна схема для того щоб потрапити на посаду треба дати хабаря. [PERSON] бере хабарі і потім передає [PERSON], тобто вчиняє протизаконні дії, що формує негативну думку у осіб, якім адресовані листи, про нього та його професійну діяльність. Статтями 21, 28, 32 Конституції України встановлено, усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.\~ Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до частини 3, 6 статті 277 ЦК України, негативна інформація поширена про особу, вважається не достовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідач не надала будь-яких доказів на підтвердження тих негативних тверджень про позивача та його діяльність, які були викладені у зверненні, у звязку з чим суд дійшов до висновку про те, що поширена нею інформація є недостовірною, і тому підлягає спростуванню. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що метою звернень відповідача з заявами було не доведення відомостей до громадськості а їх перевірка уповноваженими на це законом посадовими особами, оскільки в своїх твердженнях відповідач фактично стверджувала про вчинення позивачем кримінального правопорушення. Крім генерального прокурора та голови служби безпеки України, зазначена інформація також була адресована і Міністру оборони України, у повноваження якого не входить проведення перевірок та розслідування кримінальних правопорушень. Також є безпідставним посилання відповідача на те, що вона не знала про недостовірність поширеної нею інформації, оскільки відповідно до статті 277 ЦПК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено факт порушення особистих немайнових прав позивача [PERSON] внаслідок поширення про нього недостовірної інформації шляхом направлення листа, відповідно до статті 277 ЦК України, є обґрунтованою вимога позивача про визнання недостовірною даної інформації та зобовязання відповідача спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення - шляхом направлення відповідного листа Міністру оборони України. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача направити відповідного листа до голови служби безпеки України та заступнику Генерального прокурора України Головному військовому прокурору, оскільки у повноваження вказаних посадових осіб входить організація та проведення досудового розслідування по справам, які містять в собі ознаки кримінального або адміністративного правопорушення. Також суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача вибачитись перед позивачем [PERSON], оскільки вибачення не може бути способом відновлення порушеного права, адже це категорія моралі а не права. Суд погоджується з доводами позивача про те, що діями відповідача по розповсюдженню відносно нього неправдивої та недостовірної інформації йому заподіяна моральна шкода, яка полягала у переживаннях, необхідності докладання додаткових зусиль на організацію свого життя, підготовки, подачі позову та підтримання його в суді. Враховуючи характер моральних страждань, їх тривалість, яка становить більше двох років, та ступінь доведеності в суді, суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 35 000 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору на суму 1\~929,20 гривень та на користь позивача 6400 гривень понесених витрат по оплаті експертизи (а.с.158). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial