Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулися до суду із позовом до територіальної громади Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на землю в порядку спадкування. 07 травня 2015 року [PERSON] звернулася з уточненою позовною заявою з визначеною ціною позову у розмірі 41 618,02 грн., в якій просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на земельну ділянку площею 0,1276 га, розташовану на території Комсомольської селищної ради, [ADDRESS], наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та яка перейшла у спадок [PERSON] на підставі Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 22 жовтня 2008 року державним нотаріусом Зміївської нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка володіла землею на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який видано 27 квітня 1999 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Виконкому Комсомольської Селищної ради № 68 від 20 квітня 1999 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка на момент смерті складалася з земельної ділянки, розміром 0,1276 га, наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Земельна ділянка розташована на території Комсомольської селищної ради, [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті чоловік не складав. Після смерті чоловіка позивач звернулася у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Зміївської державної нотаріальної контори. Їх дочка [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Будь-яких інших спадкоємців у чоловіка немає. Ніхто із заявами про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не звертався. Свідоцтво на право на спадщину не видавалося. [PERSON], на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою на момент смерті спадкодавця та по теперішній час в будинку також проживали [PERSON], дочка [PERSON], онука [PERSON]. Відповідно до положень статей 1217, 1223, 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем, майна яке належало померлому на день його смерті. 10.04.2015 року [PERSON] звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу мені свідоцтва на право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], але, їй було відмовлено у вчиненні вказаних нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що відсутній державний акт на право власності на землю. Оскільки, враховуючи той факт, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я померлого чоловіка, який його за час життя не встиг отримати, то, зараз позивач не може в передбаченому законом порядку оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі,просила задовольнити її позов. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, на їх задоволенні наполягала. Представник територіальної громади Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, Комсомольський селищний голова надав листа про розгляд справи без участі їх представника. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком позивача, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, серії [NUMBER], яке видано Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 07.07.1973 року, зі змісту якого вбачається, що 07.07.1973 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 63. Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER], яке видано Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області 15 вересня 2014 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка на момент смерті складалася із земельної ділянки розміром 0,1276 га, наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Земельна ділянка розташована на території Комсомольської селищної ради, [ADDRESS]. Про, що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 22.10.2008 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 2-1748 (а.с. 11). Із свідоцтва вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна після померлої матері [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано вказане Свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,1276 га, розташованої на території Комсомольської селищної ради, [ADDRESS], наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який видано 27 квітня 1999 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Виконкому Комсомольської селищної ради № 68 від 20 квітня 1999 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3339. Оцінка спадкового майна складає 2547,90 гривень. Також в Свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що майно зазначене в Свідоцтві підлягає реєстрації в Виконкомі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. Однак, як встановлено судом, [PERSON] за час життя цього не встиг зробити (а.с. 10-11). Після смерті чоловіка позивач звернулася у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Зміївської державної нотаріальної контори. Дочка померлого - [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Будь-яких інших спадкоємців у померлого немає. Ніхто із заявами про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не звертався. Свідоцтво на право на спадщину не видавалося (а.с. 12). [PERSON], на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою на момент смерті спадкодавця та по теперішній час в будинку також проживали [PERSON], дочка [PERSON], онука [PERSON]. Про, що свідчить довідка, яка видана Об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків «Будинок 103» (а.с. 13). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Тобто, відповідно до положень статті 1217, 1223, 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем, майна яке належало померлому на день його смерті. 10.04.2015 року позивач звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй Свідоцтва на право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]. Але, їй було відмовлено у вчиненні вказаних нотаріальних дій в зв'язку з тим, що відсутній Державний акт на право власності на землю. Про, що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.04.2015 року № 508\\02-31 (а.с. 12). Отже, враховуючи, що померлий [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1276 га, розташованої в [ADDRESS], яку він отримав в порядку спадкування після смерті матері, однак не встиг за життя отримати Державний акт на цю землю, [PERSON], як дружина, є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає, а також той факт, що іншим шляхом позивач оформити своє право на спадщину можливості не має, так як відсутній Державний акт на право власності на землю, яка входить до складу спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved