Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

26.08.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] перебуває з 18.08.2018 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу стало те, що з початку 2020 року між позивачкою та її чоловіком почали виникати складні сімейні ситуації, які часто закінчувалися конфліктами. Їх сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. На даний час позивачка з чоловіком проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу, але просила не стягувати з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір, залишити їй прізвище - [PERSON] . Та залишити сина проживати з нею. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та згоден, що дитина буде проживати разом з матір`ю. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. 18.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2018 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.03.2019 року (а.с.6). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, сторони проживають окремо. Позивачка [PERSON] в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Питання щодо місця проживання дитини [PERSON] , сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дитини визначити разом з матір`ю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але враховуючи позицію позивачки, суд приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved