Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

26.10.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором кредиту в сумі 5 696 019,88 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього стягнуто 5 697 839,88 грн. Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. 27.09.2010 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №2-54/10 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 5 697 839,88 грн. 10.10.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги за кредитним договором №МБИ1-08/22 від 06.05.2008, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , тобто тим самим кредитним договором, заборгованість за яким стягнуто з [PERSON] рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 у справі №2-54/10 стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-54/10 від 27.09.2010, виданого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 5 697 839,88 грн. з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» замінено на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс». Таким чином позивач є правонаступником всіх прав первісного кредитора за вищевказаним кредитним договором. Постановою приватного виконавця від 08.04.2020 було відкрито виконавче провадження №61758467 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» боргу в сумі 5 697 839,88 грн., однак під час проведення виконавчих дій було встановлено, що кошти чи рухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у [PERSON] відсутні. Разом з тим, ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що [PERSON] на праві приватної власності належало рухоме майно, а саме 88/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 737,9 кв.м.(разом з підвалом 878,4кв.м.), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте 27.01.2011 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу зазначеного майна. На підставі рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради від 11.11.2011 №656 вказаному об`єкту нерухомості присвоєно окрему адресу - [ADDRESS] та вирішено видати [PERSON] свідоцтво №393 від 17.11.2011 про право приватної власності на цілу частину нежитлової будівлі - торгового центру по [ADDRESS] . Після цього [PERSON] здійснила реконструкцію об`єкта нерухомості, а саме здійснила будівництво прибудови до нежитлової будівлі - торгового центру, внаслідок чого загальна площа збільшилася до 1069,4 кв.м. В подальшому [PERSON] повторно здійснила реконструкцію нежитлових приміщень другого поверху торговельного центру під дві житлові квартири та реконструкцію приміщень третього мансардного поверху під одну житлову квартиру та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) загальною площею 514,2 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ) загальною площею 197 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ) загальною площею 280,3 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ) загальною площею 77,9 кв.м. Таким чином після укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу від 27.01.2011 остання п`ять разів перереєструвала право власності та отримала 5 нових правовстановлюючих документів на це майно. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 вищевказаний договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлового приміщення від 27.01.2011, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним. З огляду на викладене позивач вважає, що [PERSON] придбала майно за договором купівлі-продажу, який визнано недійсним за рішенням суду, відтак вона не набула право власності на це майно та подальші правочини щодо майна не створюють правових наслідків, тому свідоцтва про право власності [PERSON] на нерухоме майно слід визнати недійсними та припинити право власності останньої. Просив визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно №393 на нежитлову будівлю - торговий центр, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) № [NUMBER] загальною площею 514,2 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 3) № [NUMBER] загальною площею 197 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 2) № [NUMBER] загальною площею 280,3 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 1) № [NUMBER] загальною площею 77,9 кв.м. та скасувати запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю загальною площею 878,4кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Крім того, надали заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що правочини вчинено у 2014 році, тому саме з цієї дати слід рахувати строк звернення до суду, оскільки відповідно до вимог ст. 262 ЦК при заміні сторін у зобов`язанні не змінюється порядок обчислення та перебігу позовної давності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.05.2008 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`та [PERSON] було укладено кредитний договір №МБИ1-08/22 та додаткові угоди до нього, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 369000 доларів США з оплатою по процентній ставці 17 % річних з остаточним поверненням до 14.05.2018. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором кредиту в сумі 5696019,88 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього стягнуто 5697839,88 грн. На виконання даного рішення Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №2-54/10 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 5697839,88 грн. 27.01.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 737,9 кв.м.(разом з підвалом 878,4кв.м.), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 11.11.2011 №656 об`єкту нерухомості - 88/100 часткам нежитлової будівлі - торгового центру загальною площею 737,9 кв.м. по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу від 27.01.2011, присвоєно окрему адресу - [ADDRESS] . Пунктом 2 зазначеного рішення вирішено Знам`янському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації» видати [PERSON] свідоцтво про право приватної власності як на цілу частину нежитлової будівлі - торговий центр загальною площею 737,9 кв.м. по [ADDRESS] замість договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011, №82. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 рішення Знам`янського міськрайонного суду від 05.06.2014 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] , укладений 27.01.2011 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Знамняського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. 17.11.2011 [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] на нежитлову будівлю - торговий центр за адресою: [ADDRESS] загальною площею 878,4 кв.м. (замість договору купівлі-продажу від 27.01.2011, №82). 20.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29774017, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 77,9 кв.м. 25.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29969708, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 197 кв.м. 25.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29967629, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 208,3 кв.м. 06.12.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Янко А.А. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 30577091, на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю по [ADDRESS] загальною площею 514,2 кв.м. 10.10.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги за кредитним договором №МБИ1-08/22 від 06.05.2008, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 у виконавчому провадженні №59957386 з примусового виконання виконавчого листа №2-54/10 від 27.09.2010, виданого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 5697839,88 грн. замінено стягувача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс». 08.04.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» боргу в сумі 5697839,88 грн. Як встановлено під час розгляду справи рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 рішення Знам`янського міськрайонного суду від 05.06.2014 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] , укладений 27.01.2011 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] , укладений 27.01.2011 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК україни недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Положенням частини першої статті 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи, що [PERSON] набула право власності на спірну нежитлову будівлю - торговий центр на підставі договору купівлі-продажу, який в судовому порядку визнано недійсним, тому з моменту його вчинення даний правочин не створює для [PERSON] та [PERSON] юридичних наслідків таких як відчуження чи набуття у власність відповідно. При цьому судом також враховується, що [PERSON] , яка є рідною донькою [PERSON] , у 2014 році будучи обізнаною про стягнення з [PERSON] боргу, отримала оспорювані свідоцтва про право власності на новостворені об`єкти нерухомого майна відразу після винесення судом апеляційної інстанції рішення про визнання договору купівлі-продажу недійсним. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок, що «однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що видані [PERSON] 17.11.2011 свідоцтво про право власності на нерухоме майно №393 на нежитлову будівлю - торговий центр за адресою: [ADDRESS] загальною площею 878,4 кв.м. (замість договору купівлі-продажу від 27.01.2011, №82), 20.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29774017, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 77,9 кв.м., 25.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29969708, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 197 кв.м., 25.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29967629, на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] загальною площею 208,3 кв.м. та 06.12.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 30577091, на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю по [ADDRESS] загальною площею 514,2 кв.м. є недійсними з моменту їх вчинення. Вирішуючи заяву відповідача та її представника про застосування позовної давності до вимог позивача суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього (пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14). Таким чином, підставами для відмови в позові у зв`язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тобто після укладення 10.10.2019 первісним і новим кредиторами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, для ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року в справі № 569/12619/15-ц (провадження № 61-1340св18). Як встановлено судом, свідоцтва про право власності на нерухоме майно видані [PERSON] 17.11.2011, 20.11.2014, 25.11.2014 та 06.12.2014. Натомість до суду новий кредитор звернувся лише 26.10.2020, тобто з пропуском строку звернення до суду з вимогами про визнання недійсними зазначених свідоцтв, про наслідки застосування якого заявили відповідач та її представник. Клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності представником позивача як у позовній заяві, так і під час судового розгляду заявлено не було. Доводи представника позивача про те, що про порушення своїх прав ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» дізналося лише після відкриття виконавчого провадження та отримання інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.10.2020, у якій відображено зміни об`єкта нерухомості після його продажу на підставі недійсного договору не заслуговують на увагу, оскільки заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду з вимогами до відповідачів про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності, тому з вказаних підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги з адвокатом Майданюком С.І., до якого додано додаток від 20.05.2021, детальний опис робіт (наданих послуг) та квитанція про сплату за виконані роботи в сумі 10500 грн. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 10500 грн. слід стягнути з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved