Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

26.07.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , який визначений рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 24.11.2011 року , на частку від доходу відповідача та винести рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про державний бюджет України», починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідач позов не визнає, суду пояснив, що він на даний час ніде не працює, призначені згідно судового рішення аліменти сплачує вчасно. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовом засіданні встановлено, що шлюб між сторонами 08.09.2011 року був розірваний відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області, що стверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області дитина проживає разом із позивачкою та знаходяться на її матеріальному утримані. Згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 24.11.2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, до [INFO], тобто до досягнення дитиною повноліття , що стверджується копією виконавчого листа. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку суд дійшов висновку, що з відповідача стягуються аліменти в розмірі 400 грн., що не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на даний час збільшений і не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому слід змінити спосіб стягнення аліментів з метою збільшення мінімального розміру аліментів , які утримуються з відповідача відповідно до змін , внесених до ч. 2 ст. 182 СК України та стягнути з відповідача аліменти, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved