Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

24 травня 2018 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначив, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2013 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх спільної доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, рішенням цього ж суду від 23 лютого 2017 року з нього на користь відповідачки також стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/5 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначені рішення суду ним виконуються та заборгованості по аліментам він не має. Однак після розірвання шлюбу його сімейний та матеріальний стани суттєво змінилися, оскільки у новому шлюбі у нього народилася донька [PERSON], [INFO], крім цього, на його утриманні знаходиться донька нової дружини від попереднього шлюбу. Тому він не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, які сукупно становлять 45 % всіх його доходів, в той час як за законом сума аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частину всіх видів доходів. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на двох дітей за рішеннями Березнегуватського районного суду Миколаївської області до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно у твердій грошовій сумі на кожну дитину до досягнення їх повноліття. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що позивач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю, відповідачкою по справі. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2013 року з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2017 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх сина [PERSON], в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4,5). За довідками, складеними головним державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 22.03.2018 року за № 2411/14.18-36, позивач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 03.02.2017 року по 30.06.2017 року на утримання [PERSON], у розмірі 874 грн., та на утримання [PERSON], в сумі 3903 грн. 20 коп. З 01 липня 2017 року по 01.03.2018 року - заборгованість відсутня у зв'язку з відрахуванням аліментів із заробітної плати боржника (а.с.7-8). Вказане узгоджується зі звітами про здійснення відрахувань складеними за місцем роботи позивача, Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області 30 листопада 2017 року (а.с.9-12). [INFO] у позивача народилася донька [PERSON], з матір'ю якої 29 липня 2017 року позивач уклав новий шлюб (а.с.13-14). Згідно довідки № 2887 виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради 15 березня 2018 року, разом з позивачем зареєстровані його донька [PERSON] та донька дружини [PERSON], [INFO] (а.с.6). Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Наданими позивачем доказами підтверджується, що на час звернення до суду з позовом змінився його сімейний стан, він одружився та має у новому шлюбі малолітню доньку, яка знаходиться на його утриманні, щомісяця з його заробітної плати відраховуються 25 відсотків на сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] та 20 відсотків на сплату аліментів на утримання сина [PERSON]. Зважаючи на зміну сімейного стану позивача та перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для зменшення сукупного розміру аліментів, стягнутих з позивача за рішеннями Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2013 року та 23 лютого 2017 року. При цьому відповідно, до вимог ст.ст.182,183 СК України суд враховує дохід позивача, відсутність доказів перебування на його утриманні доньки дружини [PERSON], та необхідність дотримання рівня матеріального забезпечення його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Разом з тим, частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З урахуванням зазначеного, вимоги позивача щодо визначення розміру змінених аліментів у твердій грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки за рішеннями Березнегуватського районного суду Миколаївської області кошти на утримання дітей присуджені у частці від доходу батька, з огляду на його сталий дохід у вигляді заробітної плати, крім цього право зміни способу стягнення належить виключно одержувачу аліментів, у даному випадку відповідачу у справі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial