Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відділу освіти Татар- бунарської районної державної адміністрації Одеської області (далі - ВО Татарбунарської РДА), комунального закладу «Вишнівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Татарбунарського району Одеської області (далі Виш- нівський НВК), в якій просила скасувати наказ ВО Татарбунарської РДА № 344-к від 02.09.2013 р. про переведення її на посаду вчителя музики і вихователя групи продовженого дня Вишнівського НВК та поновити її на посаді вчителя початкових класів цього закладу з 02.09.2013 р., посилаю- чись на наступні обставини. Вона перебувала у трудових відносинах з відділом освіти (відпові-дач 1), займаючи посаду вчи- теля початкових класів Вишнівського НВК з 01.08.2005 р. Згідно наказу відділу освіти № 344-к від 02.09..2013 р. її було переведено на посаду вчителя музики та вихователя групи продовженого дня того ж закладу. При переведенні її на згадану посаду відділом освіти було порушено наказ Держ- комстату України № 489 від 05.12.2008 р. «Про затвердження типових форм первинної облікової документації, затвердження вимог щодо наказів і розпоряджень та обов'язкових елементів до та- ких документів», яким, зокрема, передбачено доведення наказу чи розпорядження роботодавця під розпис працівнику, якого він стосується. Їй не було відомо про зазначений наказ відділу освіти, її підпис на ньому відсутній. У спірному наказі є посилання на заяву, яку нібито вона написала та поставила на ньому свій підпис, що не відповідає дійсності. Заяву про переведення її на посаду вчителя музики вона не писала і свій підпис не ставила. Зі слів працівників відділу освіти їй стало відомо, що заяву від 27.08.2013 р. про її переведення на іншу посаду було передано до відділу ос- віти директором Вишнівського НВК Герасим Н.В., яка здійснила на ній погоджувальний надпис. Про дану заяву та спірний наказ їй стало відомо 27.12.2016 р. і в той же день вона отримала у відділі освіти їх копії, а тому просила поновити їй строк для звернення з даною заявою до суду. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Представники відповідачів визнали позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення та доводи позивача,її представника, представників відповідачів, допита- вши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових під- став для задоволення позовних вимог з оглядом на наступне. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] (а.с.7-9, т.1), наказом № 96 від 30.07.2005 р. по Вишнівській ЗОШ І-ІІІ ст. позивача переведено на посаду вчителя початкових класів з 01.08.2005 р. А за наказом відділу освіти № 344-к від 02.09.2013 р. [PERSON] переве- дено на посаду вчителя музики та вихователя групи продовженого Вишнівського НВК. Згідно копії наказу ВО Татарбунарської РДА № 344-к від 02.09.2013 р. (а.с.10, т.1), [PERSON], вчителя початкових класів Вишнівського НВК перевести на посаду вчителя музики та вихова- теля групи продовженого дня цього ж навчального закладу з 02.09.2013 р. Підстава: особиста заява [PERSON] Копію наказу позивач отримала 27.12. 2016 р. Як слідує з копії заяви від 27.08.2013 р. (а.с.11, т.1), написаної від імені позивача, нібито вона просить перевести її з посади вчителя початкових класів на посаду вихователя ГПД та вчителя музики з 01.09.2013 р. На заяві є надпис директора Герасим Н.В. «Не заперечую». Відповідно до висновку № 17-1223/02 судово-почеркознавчої експертизи від 07.07.2017 р. (а.с. 231-236, т.1),: рукописний текст заяви від 27.08.2013 р., виконаний не [PERSON], а іншою осо- бою без наслідування її почерку; рукописні записи «Не заперечую. Директор… Н.В. Герасим», ро- зміщені в середній частині заяви від 27.08.2013 р. та рукописний текст вище зазначеної заяви, ви- конані різними особами; підпис від імені [PERSON] в заяві від 27.08.2013 р. розміщений в сере- дній частині документу, праворуч від рукописного запису дати «27.08.2013 р.», виконаний не са- мою [PERSON], а іншою особою без наслідування її підписам. Зазначене дає підстави стверджувати, що заяву від 27.08.2013 р. від імені [PERSON] про пе- реведення її з посади вчителя початкових класів на посаду вихователя ГПД та вчителя музики з 01.09.2013 р. позивач не писала та не підписувала. Мало місце фальсифікування документу. Як визначено ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в уста- нові, організації, а також переведення на роботу в інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість… допускається тільки за згодою працівника… Пленум Верховного Суду Україні у п.31 своєї постанови № 9 від 06. 11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з послідуючими змінами) роз'яснив, що відповідно до ст.32 КЗ пП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Як вбачається з копій дипломів (а.с.4,5, т.2), позивач у 1971 році закінчила Лебединське педаго- гічне училище по спеціальності викладання в початкових класах загальноосвітньої школи, а в 1977 році закінчила повний курс Ізмаїльського державного педагогічного інституту за спеціальністю педагогіка і методика початкового навчання і їй присвоєно кваліфікацію вчителя початкових кла- сів середньої школи. Отже, переведення позивача з посади вчителя початкових класів на посаду вихователя ГПД та вчителя музики було переведенням її на іншу роботу, оскільки їй доручалась робота, що не відпо- відає її спеціальності та кваліфікації, визначеній трудовим договором. А тому це переведення мало бути здійснено тільки за згодою позивача. Але такої згоди вона не давала, заяву про переведення не писала та не підписувала її. Таким чином. переведення позивача на іншу роботу було проведено з порушенням вимог тру- дового законодавства, в результаті чого порушено її права і законні інтереси, які потребують судо- вого захисту. А оскільки позивача переведено на іншу роботу за наказом відділу освіти Татарбунарської рай- держадміністрації Одеської області № 344-к від 02.09.2013 р. незаконно, то даний орган повинен поновити її на посаді вчителя початкових класів Вишнівського НВК з 02.09.2013 р. А зазначений наказ, як незаконний, має бути скасовано. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або не- законного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки позивачем не заявлялись вимоги про виплату їй різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, не надавались відповідні докази, то судом вони не досліджувались і не з'ясовувались підстави для такої виплати, оскільки суд, згідно вимог чинного законодавства, поз- бавлений можливості вийти за межі позовних вимог. Проте, це не є перешкодою для звернення позивача до суду з заявою про стягнення з відповіда- чів різниці в заробітку за час виконання іншої роботи. У зв'язку з тим, що позивачу про порушення її прав стало відомо 27 грудня 2016 року після от- римання нею копії наказу відділу освіти про її переведення та копії заяви, написаної від її імені, але не нею, а до суду з даною заявою вона звернулась до спливу встановленого законом строку, то відсутні підстави для його поновлення. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати - за проведення експертизи, по- несені позивачем в сумі 5356 грн.80 коп. (а.с.223,226, т.1), відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved