Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

25 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 40% від всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 30% від всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем, спільне господарство вони не ведуть, вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і потребує на матеріальну допомогу з боку чоловіка, також зазначила, що являється інвалідом 3-ї групи і на її утриманні знаходиться ще одна дитина від попереднього шлюбу. Відповідач добровільно не допомагає утримувати дитину, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, в судовому засіданні від 28.12.2015 заперечила проти задоволення позовних вимог частково, пояснила, що третя особа [PERSON] отримує від відповідача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], 2007 року народження, за рішенням суду в розмірі 1/6 частини доходу, а тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але заперечила проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років з підстав, викладених в письмовому запереченні проти позову, надала заяву, в якій просила у подальшому розглядати справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 24 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 530 (а.с. 5), неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Згідно із довідкою № 71 від 28.12.2015, виданої Головним лікарем КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР», [PERSON], сестрі медичній дільничній диспансерного відділення № 1, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.10.2014 по 10.08.2017 на підставі наказу № 279-о від 30.10.2014 (а.с. 119). Як вбачається з довідки УПСЗН в Тернівському районі м. Кривого Рогу № 7351 від 28 грудня 2015 року [PERSON] знаходиться на обліку і отримує одноразову щомісячну допомогу при народженні 1-єю дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с. 118). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію по інвалідності (третя група) з 09.06.1993 по 31.12.2016 внаслідок загального захворювання (бронхіальна астма) в розмірі 1174 грн., що підтверджується відповідними довідками (а.с. 115-117). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 серпня 2015 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року, зменшено розмір аліментів стягуваних з відповідача [PERSON] на користь третьої особи [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) (а.с.98-101, 113-114). Як встановлено в судовому засіданні третя особа по справі 10 липня 2015 року уклала шлюб, і після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 63-65). Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здорової та працездатної людини; сімейне становище відповідача; наявність у [PERSON] стягнень за виконавчими листами, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що позивач являється інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, отримує пенсію, а також соціальну допомогу по догляду за дитиною, має на утриманні ще одну дитину від першого шлюбу. Дані обставини також враховано при визначенні розміру аліментів. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно зі становищем одержувача аліментів. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84, 183 Сімейного Кодексу України, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/6 частини з всіх видів доходів відповідача та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, що буде відповідати інтересам дитини, дружини, іншим особам та можливості платника аліментів сплачувати їх, оскільки сукупний розмір аліментів не перевищує допустимий розмір, передбачений діючим законодавством. Що стосується доводів третьої особи та її представника відносно того, що позивач не має права на утримання від відповідача, оскільки останнім в судовому засіданні при розгляді іншої справи були надані пояснення про спільне мешкання з позивачем, суд відкидає їх, оскільки вважає, що [PERSON] надавав такі пояснення з приводу підтримання свого позову про зменшення аліментів першій дружині, поданий до суду в грудні 2014 року і на той час можливо це відповідало дійсності, однак відповідач не надавав суду пояснень під час розгляду даної справи, тоді як позивач пояснювала, що припинила шлюбні відносини з відповідачем, мешкає окремо від нього, що третьою особою та її представником не спростовано належними та допустимими доказами в суді. Відповідно до ст. 191 аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial