Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

24 січня 2020 року Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі позивач, ПрАТ «СК «Євроінс Україна») звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування позовної заяви позивач посилався не те, що 03.02.2019 у м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW 316», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Porshe Cayenne», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (власник ТОВ «Джерела»). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 04.02.2019 року позивач отримав від потерпілого заяву-повідомлення №22379 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №003003-2101-0000069 від 21.02.2018 року. Постановою Луцького міськрайонного суду від 03.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. 01.03.2019 року позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування. Позивачем на підставі рахунку №1044264 від 11.02.2019 року було складено страховий акт №22379/19 від 01.03.2019 року та розрахунок до нього, згідно з яким сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування склала 403\~776,69 грн. Вказана сума була перерахована потерпілому. 25.04.2019 року було здійснено доплату у розмірі 6\~850 грн. Так на підставі рахунку №357 від 26.03.2019 року було складено страховий акт №23631/19 від 25.04.2019 року та розрахунок до нього. Таким чином, загальна сума виплат здійснених позивачем становить 410\~624,69 грн. На момент ДТП транспортний засіб «BMW 316», д.н.з. « [NUMBER] », яким керував відповідач, відповідно до інформації , що міститься в Централізованій базі даних МТСБУ, був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування власників наземних транспортних засобів №АМ/9433256. Позивач звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування та ПрАТ «СК «ТАС» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 99\~000 грн. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що сплатило ПрАТ «СГ «ТАС», а саме 311624,69 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано відповідачу претензію №603 від 24.10.2019 року щодо відшкодування шкоди, однак станом на день звернення до суду з позовом вказана вимога відповідачем незадоволена. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд позов задовольнити із вказаних підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи.. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вказав про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, а надані рахунки та акти містять розбіжності у році виготовлення транспортного засобу. Заслухавши присутнього представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ТзОВ «Джерела» в особі директора Паламарчука О.Я. укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 003003-2101-0000069 від 21.02.2018 року (а.с.7-11). 03.02.2019 у м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW 316», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Porshе Cayenne», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (власник ТОВ «Джерела») . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.. Постановою Луцького міськрайонного суду від 23.04.2019 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за\~ст. 124 КУпАП\~визнано водія [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» на підставі полісу № АМ/9433256. На підставі заяви потерпілого сторони позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 403774,69 грн. відповідно до суми збитку. В свою чергу ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» частково компенсувало завдані збитки та на підставі заяви позивача здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 99 000 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторона, суд зазначає таке. Відповідно\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вказує\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» виконало покладений на неї обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини [PERSON] та виплачено потерпілому суму 410 324,69 грн. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми, перейшло право вимоги частини не відшкодованої завданої шкоди у розмірі 311 624,69 грн., адже 99\~000,00 грн. було погашено за рахунок страхової компанії відповідача, в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що в рахунку від 11 лютого 2019 року зазначений невірний рік виготовлення транспортного засобу (2016 замість 2015), оскільки це є очевидною опискою, яка на зміст рахунку не впливає, адже у ньому наведені державний номерний знак автомобіля, його номер кузова, які відповідають автомобілю, який був застрахований та якому була завдана шкода (а.с.18). Пояснення представника про те, що запчастини для автомобіля 2016 року є набагато дорожчими, ніж для автомобіля 2015 року, нічим не підтверджені та є його власними домислами. Доводи представника відповідача про те, що з рахунку на оплату шини не можливо встановити, для якого автомобіля вона призначена, суд відхиляє адже у пунктах 14-15 Акту огляду транспортного засобу від 08 лютого 2019 року, який здійснювався позивачем, було зазначено про наявні пошкодження диску та шини переднього правого колеса. Маркування шини «Bridgestone Blizak DM-V2\~255/55 R18», яке зазначено в акті огляду, повністю відповідає шині, яка була придбана згідно рахунку від 26 березня 2019 року, тому для суду є очевидним, що вказана запасна частина придбавалася саме для ушкодженого автомобіля (а.с.16, 19). Крім того, частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині третій статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. В розглядуваному випадку судом, на виконання приписів п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України які вказують суду на необхідність сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, відповідачу було неодноразово наголошено на необхідність підтвердження заперечень стосовно розрахунків позивача відповідними доказами, зокрема висновком судової експертизи, яка, в даному конкретному випадку, ухвалою суду від 26 листопада 2020 року була призначена судом, за клопотанням самого ж відповідача (а.с.147). Всупереч вищенаведеному, відповідач не оплатив проведення зазначеної експертизи, у зв`язку з чим 16 березня 2021 року вона повернулася без виконання з експертної установи. У статті 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідач заявив клопотання про призначення судової експертизи, яке було задоволено судом, а в подальшому відмовився оплачувати її, суд дійшов висновку, що він ухиляється від її проведення, а тому, на підставі ст.109 ЦПК України, суд визнає факт обґрунтованості визначеної позивачем суми матеріального збитку автомобіля, який відповідачем не спростований. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4\~674,37 грн. судового збору, який був сплачений при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved