Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

25 травня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 09 серпня 2019 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей вони не мають та відповідач не перебувала і не перебуває від нього у стані вагітності. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини вони припинили на початку 2020 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Додав, що відповідач відмовляється у поза судовому порядку здійснити державну реєстрацію розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 9-10). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додав, що шлюбні відносини вони з відповідачем припинили у лютому 2020 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть і проживають окремо, спору щодо поділу майна не мають та з порядком отримання рішення суду він ознайомлений (а.с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2019 року, про що Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис за № 284 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у лютому 2020 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved