Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

26 вересня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку до повноліття дитини, про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох років, стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 1150 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 19 листопада 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем, а відповідач не надає коштів на утримання дитини. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і її дохід складається із допомоги при народженні дитини - 860 грн. в місяць та матеріальної допомоги у розмірі 1684 грн. на місяць за 2017 рік та 1762 грн. на місяць за 2018 рік. Відповідач працевлаштований і може сплачувати аліменти. Дитина має певні хвороби і потребує довготривалого лікування у стаціонарному відділенні Миколаївської обласної дитячої лікарні 2-3 рази на рік, потребує реабілітаційних заходів як дитина, яка належить до групи ризику щодо встановлення групи інвалідності. Один курс лікування обходиться в середньому у 6393,21 коп., а на рік - 25572,84 грн. Також дитині необхідно проходити курс лікування ін'єкційними препаратами загалом на рік 27464,35 грн., та комп'ютерну томографію раз на рік вартістю 1000 грн. Розмір додаткових витрати на одного батька буде складати 1150 грн. щомісячно. Відповідач аліментних зобов'язань не має, працездатний. В судове засіданні позивач та її представник [PERSON] не з'явились, направили на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують, просять розглядати справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 2016 року у Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом №253. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно /а.с. 9/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а. с. № 10/. Дитина зареєстрована як проживаюча разом із матір'ю /а.с. 12, 23/. Відповідач не оспорює місце проживання дитини. [PERSON] хворіє, потребує довготривалого лікування, в тому числі стаціонарного лікування 2-3 рази на рік в Миколаївській обласній дитячій лікарні, постійної медикаментозної підтримки та постійних реабілітаційних заходів, що підтверджується копіями медичних документів /а.с. 24 - 30/. Згідно копій довідок та наказу, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно /а.с.14, 15/. Також, за місцем роботи позивачу нараховано з червня по листопад 2017 року 11870,40 грн., виплачено з березня по серпень 2018 року - 9113,41 грн. /а.с.21, 22/. [PERSON] з травня по жовтень 2018 року за місцем роботи отримав 122462,25 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи /а.с.55/. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини, суд враховує майновий стан відповідача, стан здоров'я дитини і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Приписами ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи стан здоров'я дитини, розрахунок витрат /а.с. 31-32/, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину правомірні і підлягають стягненню в розмірі 1150 грн. щомісячно. Згідно приписів ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. При визначенні розміру аліментів на утримання позивача, суд враховує майновий стан відповідача і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved