Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

24.12.2018 року позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування у розмірі 36 253, 50 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 25.01.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода по вулиці Димитрова, будинок 7 в місті Києві, за участю транспортних засобів марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 16). 24.11.2015 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 94082а5к3. Відповідно до договору було застраховано автомобіль «BMW», д.н.з. [NUMBER] . Франшиза становить 0, 00 грн. (а.с. 7-10). Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.04.2016 року у справі № 752/2991/16-п, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 05.05.2016 року (а.с. 6). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких відповідно до страхового акту № АХА2001501 від 28.01.2016 року, становить 36 253, 50 грн. (а.с. 24). 27.01.2016 року позивач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди потерпілим [PERSON] (а.с. 12-14) та 24.11.2015 року позивачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування від потерпілого [PERSON]. Начальником відділу врегулювання специфічних збитків ПрАТ «СК «АХА Страхування» Гуданом Є.В. було затверджено Страховий акт № АХА2001501 згідно з заявою на виплату страхового відшкодування [PERSON]. У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 36 253, 50 грн. Провадження у справі відкрито 29.12.2018 року, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представником позивача надіслано на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалення судовго рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення відповідної повістки про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.01.2016 року о 15 год. 50 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода по вулиці Димитрова, будинок 7 в місті Києві, за участю транспортних засобів марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 16). 24.11.2015 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 94082а5к3. Відповідно до договору було застраховано автомобіль «BMW», д.н.з. [NUMBER] . Франшиза становить 0, 00 грн. (а.с. 7-10). Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22.04.2016 року у справі № 752/2991/16-п, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 05.05.2016 року (а.с. 6). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких відповідно до страхового акту № АХА2001501 від 28.01.2016 року, становить 36 253, 50 грн. (а.с. 24). 27.01.2016 року позивач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди потерпілим [PERSON] (а.с. 12-14) та 24.11.2015 року позивачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування від потерпілого [PERSON] (а.с. 11). Начальником відділу врегулювання специфічних збитків ПрАТ «СК «АХА Страхування» Гуданом Є . В. було затверджено Страховий акт № АХА2001501 згідно з заявою на виплату страхового відшкодування [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до правил 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.01.2016 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. У зв`язку із вказаними обставинами позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 36 253, 50 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 36 253, 50 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved