Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

25.06.2018 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям дитини не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно Ухвали від 27.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до заяви, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та розгляді справи без її участі. Відповідач, згідно заяви, позов визнав повністю. Представник Служби у справах дітей адміністрації Миколаївської міської ради проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданого ЖКП ММР «Південь» від 12.06.2018 року за № 4090/д, неповноліття [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2006 року позов було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно починаючи з 16.03.2006 року. 17.05.2006 року по вищевказаній цивільній справі було видано виконавчий лист. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 21910 від 16.04.2018 року, у відповідача існує заборгованість , станом на 01.04.2018 року, в розмірі 74150 грн. 55 коп. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вищезазначених вимог закону відповідач вихованням та утриманням дитини не займається. Він не цікавиться місцем її перебування, станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає кошти на утримання. Відповідно до Дошкільного навчального закладу № 17 Управління освіти Миколаївської міської ради, вбачається, що [PERSON], [INFO], навчалася у закладі з листопада 2006 року по серпень 2010 року. За весь час навчання дитини, батько [PERSON] участі у житті і виховані дитини не приймав. Відповідно до Довідки, виданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 42, вбачається, що дитина [PERSON] навчалася в початковій школі з 01.09.2011 р. по 31.08.2015р. За весь час навчання дитини, батько [PERSON] участі у житті і виховані дитини не приймав. Відповідно до Довідки виданої Миколаївській гімназії № 41, вбачається, що дитина [PERSON] навчається в 7-Б. За весь час навчання дитини, батько [PERSON] участі у житті і виховані дитини не приймав. Відповідно до Довідки виданої КЗ ММР «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 31.05.2018 року за № 577 [PERSON], перебуває на обліку з народження, в дитинстві перенесла травму головного мозку. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від участі у вихованні та утриманні малолітнього доньки [PERSON]. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Висновку про позбавлення громадянина батьківських прав від 26.09.2018 року, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд вважає доведеним той факт, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ухиляється, що має негативні наслідки для виховання дитини, у зв'язку з чим вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню, як такі, що відповідають найвищім інтересам дитини.

Outcome: approved