Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

25 лютого 2015 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10\~133 грн. 53 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог зазначає, що 09.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2015 року має заборгованість у розмірі 13\~344 грн. 65 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2\~995 грн. 90 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7\~811 грн. 45 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 2\~537 грн. 30 коп. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3\~931 грн. 76 коп., яка була задоволена наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача, різниця становить 9\~412 грн. 89 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 470 грн. 64 коп. Отже, заборгованість до стягнення становить 10 1333 грн. 53 коп. Тому, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У судовому засіданні встановлено, що 09.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав умови кредитного договору, погашення кредиту не здійснював належним чином, чим порушив зобовязання, щодо щомісячної сплати кредитних коштів та процентів за користування наданими кредитними коштами, що прямо передбачалось умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як зазначено у позові, у звязку з невиконанням кредитних зобовязань, станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 13\~344 грн. 65 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2\~995 грн. 90 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7\~811 грн. 45 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 2\~537 грн. 30 коп., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 470 грн. 64 коп. Як вбачається із матеріалів справи, судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 2н-2183-2008 від 26 листопада 2008 року, з відповідача вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3\~931 грн. 76 коп. Наказ набрав чинності 01 квітня 2009 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.11.2007 року за тілом кредиту у розмірі у розмірі 2\~995 грн. 90 коп., а також штрафи (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 470 грн. 64 коп., оскільки з цих правовідносин між сторонами є вже рішення суду. Що стосується позовної вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 7\~811 грн. 45 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 2\~537 грн. 30 коп., то дані вимоги також не підлягає задоволенню, оскільки нарахування процентів та комісії здійснюється у випадку не виконання основного зобовязання з виплати тіла кредиту, або невиконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту. Проте, належних та допустимих доказів того, що судовий наказ від 26 листопада 2008 року не виконано, позивачем не надано, тому й підстав для стягнення нарахованих процентів та комісії за користування кредитом, немає. Таким чином, враховуючи вищевикладен, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав у повернені позивачу судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed