Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

25 серпня 2014 року в Слов'янський міськрайонний суд звернулось ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, а ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» постачальником. Згідно рахунку по сплаті за спожиту електричну енергію з урахуванням тарифів станом на 07.06.2012р. у боржника у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 634,16 грн. В зв'язку з простроченням сплати грошового зобов'язання боржнику були нараховані три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 54,43 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 152,24 грн, загалом заборгованість боржника складає 840,83 грн., яку просив стягнути з відповідача та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Зазначений позов задоволено заочним рішенням суду від 30 вересня 2015 року, яке за заявою [PERSON] ухвалою суду від 02 червня 2016 року було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що через переведення з однієї програми на іншу відповідачеві не була перенесена сума оплати за спожиті послуги. На теперішній час зроблено акт-звірки , проведено перерахунок, в результаті чого станом на 10.06.2016 року за особовим рахунком відповідача виявлено переплату за спожиті послуги в розмірі 192,47 грн. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, зазначив, що заборгованості за спожиті послуги не має, оскільки всі рахунки оплачує вчасно. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, користується послугами позивача та фактично перебуває з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у договірних правовідносинах, договір між енергопостачальною організацією та відповідачем на поставку електричної енергії та її користування не укладався. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р № 1357 ( далі Правила). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергією визнається електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Енергопостачальниками визнаються учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 5, 7 п.42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних правил. Згідно п.20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: м. Слов'янськ, вул. Новосодівська, 13/42, та має особовий рахунок 210639150. Відповідно до довідки споживача станом на 07.06.2012р. сума боргу за спожиту електроенергію за особовим рахунком 210639150 [PERSON] склала 634 грн. 16 коп. Проте, згідно наданого представником позивача в судовому засіданні акту-звірки встановлено, що станом на 10.06.2016 року за особовим рахунком відповідача - 210639150, заборгованість відсутня, більш того мається переплата в сумі 192,47 грн. Отже, в даному випадку, має місце виконання зобов'язання відповідачем, у зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зазначеною статтею не передбачено стягнення судових витрат в разі відмови в задоволенні позову, тому витрати позивача щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed