Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

26.10.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Крецул Л. М. до [PERSON] та [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ «Про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням», на обґрунтування якого позивач зазначив, що на підставі договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого Нововодолазькою державною нотаріальною конторою 17.04.2007 року, ухвали Валківського районного суду Харківської області від 23.12.2014 року справа № 631/1377/14-ц, додаткового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.03.2014 року справа № 2018/2171/12, ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 30.07.2014 року, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 224707374 від 19.09.2020, розмір частки 1/2, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 224707069 від 19.09.2020, розмір частки Ѕ, йому належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час у вказаному домоволодінні зареєстровані: він, його дружина [PERSON] , його донька [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які фактично не проживають в домоволодінні. Починаючи з листопада 2011 року та по теперішній час відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтверджуються актом депутата Нововодолазької селищної ради Шевченко В. В. від 13 жовтня 2020 року № 587. Відповідачі є колишня дружина та його син від першого шлюбу. На даний час засоби зв`язку втрачені та точне місце знаходження відповідачів не відоме. Відповідачі, будучи зареєстровані в даному житловому будинку, створюють для нього перешкоди у здійсненні ним права користування належним йому житлом, в оформленні та нарахуванні субсидії. У зв`язку з тим, що відповідачі без поважних причин понад один рік не проживають в житловому приміщені та не беруть участь у витратах по утриманню житла, тому просили визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресом: [ADDRESS] (а. с. 2 - 4). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, скористався правом, визначеним частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника - адвоката Крецул Л. М. Представник позивача Крецул Л. М. , що діє за ордером серії ПТ № 201022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги № 24 від 17.07.2018 року, а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (№ 1285), виданого 27.07.2012 року Полтавською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, у судовому засіданні позовні вимоги також підтримала в повному обсязі й просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Крім того не заперечувала проти винесення заочного рішення. У подальшому в судове засідання не з`явилася, надала заяву, зареєстровану під вхідним № ЕП-739/21-вх від 18.05.2021 року про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності позивача (а. с. 35 - 36,37, 38, 133 - 134). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала (а. с. 59, 60 - 61, 63, 78, 79 - 80, 89, 90 - 91, 98, 99 - 100, 114, 115 - 116). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав (а. с. 56, 57 - 58, 81, 82 - 83, 86, 87 - 88, 95, 96 - 97, 111, 112 - 113). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Нововодолазької селищної ради - у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від секретаря селищної ради Степаненко Н. надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 2005/21-вх від 12.04.2021 року, з проханням справу розглянути за відсутності представника селищної ради, із зазначенням, що проти задоволення позову вони не заперечують (а. с. 101). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у третіх осіб свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ними особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечували позивач та його представник. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзацу 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворений Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно акту депутата округу № 2 Нововодолазької селищної ради Шевченко В. В. від 13.10.2020 року № 587, при обстеженні домоволодіння, розташованому за адресом: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] зареєстровані за вищезазначеною адресою. Фактично [PERSON] та [PERSON] , не проживають за вищезазначеною адресою з листопаду 2011 року (а. с. 7). Відповідно до договору дарування (бланк ВЕК № 429834), посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. 17.04.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 699, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок розташований за адресом: [ADDRESS] (а. с. 14 - 15). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14532644 від 14.05.2007 року, виданого Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації, [PERSON] на підставі договору дарування від 17.04.2007 року, належить на праві приватної власності житловий будинок розташований за адресом: [ADDRESS] (а. с. 16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 224707374 від 19.09.2020 року сформованого об 11 годині 48 хвилин, виданого Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ житлового будинку, розміщеного за адресом: [ADDRESS] , зареєстроване на підставі договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого Нововодолазькою держнотконторою 17.04.2007 року, ухвали Валківського районного суду Харківської області від 23.12.2014 року справа № 631/1377/14-ц, додаткового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.03.2014 року справа № 2018/2171/12, ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 30.07.2014 року(а. с. 10 - 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 224707069 від 19.09.2020 року сформованого об 11 годині 44 хвилин, виданого Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ житлового будинку, розміщеного за адресом: [ADDRESS] , зареєстроване на підставі договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідченого Нововодолазькою держнотконторою 17.04.2007 року, ухвали Валківського районного суду Харківської області від 23.12.2014 року справа № 631/1377/14-ц, додаткового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.03.2014 року справа № 2018/2171/12, ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 30.07.2014 року(а. с. 12 - 13). Згідно Ухвали Валківського районного суду Харківської області від 23.12.2014 року по справі № 631/1377/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - держаний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області про визнання права власності на Ѕ частину будинку, як на майно придбане у шлюбі, позовну заяву залишено без розгляду (а. с. 17 - 18). Згідно Додаткового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.03.2014 року по справі № 2018/2171/12 (2-др/631/7/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - держаний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області про визнання права власності на Ѕ частину будинку, як на майно придбане у шлюбі, позовні вимоги задоволені, визнано право власності за [PERSON] на Ѕ житлового будинку, розташованого за адресом: [ADDRESS] , як на майно, придбане у шлюбі (а. с. 19 - 20). Згідно Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року, розглянувши касаційну скаргу представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.11.2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04.02.2014 року, ухвалив рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.11.2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04.02.2014 року скасувати (а. с. 21 - 26). Згідно копії Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , зареєстрована за вищезазначеною адресою з 17.05.2007 року, [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , зареєстрований за вищезазначеною адресою з 17.05.2007 року (а. с. 8 - 9). Як убачається з технічного паспорту від 30.01.2007 року, виданого Нововодолазьким Малим Комунальним підприємством Технічної інвентаризації, власником (індивідуального) житлового будинку, який розташований за адресом: [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 27 -32). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (серії [NUMBER] ), виданого 02.02.1999 року Нововодолазьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 02.02.1999 року зроблено запис за № 13. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвище: громадянину - [PERSON] , громадянці - «прочерк» (а. с. 33). Відповідно до свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ), виданого 25.11.2010 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 25.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 485. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а. с. 34). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України та Житлового кодексу України. Так, з огляду на положення статті 47 Конституції України та статті 1 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло. У свою чергу, положеннями частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України закріплена гарантія кожного громадянина, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як убачається з положень частини 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку /стаття 72 Житлового кодексу України/. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред`явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статей 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачі протягом тривалого строку відсутні у спірному житлі без поважної причини, а тому вони втратив право користування житловими приміщеннями за адресом: [ADDRESS] . Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених ним документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved