Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

24.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Градострой», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Територіальна державна інспекція з питань праці в м.Києві, в якому просить зобов'язати відповідача повернути йому трудову книжку у найкоротший строк, а також зобов'язати відповідача видати копію наказу про його звільнення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з серпня 2005 року він неофіційно працював у відповідача охоронцем на об'єктах будівництва. Не погоджуючись з неофіційним оформленням на роботі, позивач наполіг на офіційному працевлаштуванні та 04.05.2006 року його прийняли на посаду інспектора служби безпеки ТОВ «Градострой», але за умови, що в цей же день він напише заяву про звільнення, відповідно до умов ст. 38 КЗпП України без зазначення дати звільнення, що останній зробив, хоча й продовжив працювати у відповідача. Після отриманої 27.05.2006 року виробничої травми, позивач перебував на стаціонарному лікуванні по 13.06.2006 року та перебуває на амбулаторному лікуванні по даний час. В березні 2010 року позивач дізнався про своє звільнення з посади інспектора служби безпеки ТОВ «Градострой» 31.05.2006 року на підставі заяви, яку він написав під-час його офіційного оформлення на роботу, однак ніяких заяв в даний період він не писав, оскільки внаслідок отриманих травм фізично не міг цього зробити. Крім того, він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути трудову книжку та надати копію наказу про його звільнення, однак на час звернення до суду, відповідачем трудова книжка не повернута, копія наказу видавалася, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх з підстав викладених в позові. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа без самостійних вимог в судове засідання свого представника не направила, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу у відсутність представника третьої особи. Враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання свого представника на розгляд справи не направив, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідно до листа Територіальної державної інспекції з питань праці в м.Києві № Д-1948 від 03.10.2013 року та довідки № 07/10-366 від 12.04.2011 року, позивач з 04.05.2006 року по 31.05.2006 року працював в ТОВ «Градострой» на посаді інспектора (служби безпеки). 27.05.2006 року, виконуючи свої посадові обов'язки, позивач отримав виробничу травму, внаслідок якої перебував на стаціонарному лікуванні з 28.05.2006 року по 13.06.2006 року та став інвалідом ІІ групи з втратою працездатності на 70%, тому фактично по сьогоднішній день перебуває на лікуванні. В березні 2010 року позивачу стало відомо, що він звільнений з посади інспектора з 31.05.2006 року, відповідно до наказу ТОВ «Градострой» № 102-к від 29.05.2006 року. Крім того, дізнавшись про своє звільнення, позивач неодноразово звертався до ТОВ «Градострой» з проханням видати трудову книжку, а також надати копію наказу про звільнення, однак ніяких відповідей на свої прохання не отримав. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Прокуратури м.Києва та Територіальної державної інспекції з питань праці в м.Києві з вимогою зобов'язати ТОВ «Градострой» повернути його трудову книжку та здійснити нагляд за законністю діяльності відповідача, однак станом на день подачі позову трудова книжка та копія наказу про звільнення позивачу не вручені. Згідно статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. На підставі статті 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 3-4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня І993.р. № 301, трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Враховуючи викладене, оскільки позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням видати йому трудову книжку та копію наказу про звільнення, доказів того, що відповідач відповідно до вимог закону надав позивачу копію наказу про звільнення та трудову книжку суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved