Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

25.03.2021 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати право власності за [PERSON] на 7/32 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; та визнати право власності за [PERSON] на 9/32 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву обґрунтували тим, що єдиною підставою для відмови їм у видачі свідоцтв на право на спадщину є відсутність документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Однак існує витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на будинок за адресою: [ADDRESS] , проте нотаріус на виключно підставі вказаного документа відмовляється вчиняти нотаріальну дію. В даний час позивачами вичерпані можливості для отримання договору дарування на підставі якого їхня матір - спадкодавиця [PERSON] володіла майном, через те, що оригінал позивачами не знайдено після смерті спадкодавців. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.04.2021 року позивачка подала заяву, якою усунула вказані недоліки. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 травня 2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та представник позивача до судового засідання не з`явились, представник позивачів подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Великодмитровицької сільської ради Обухівського району Київської області до судового засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення справи по суті покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Позивачка [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] . Позивачка [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Також, у [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , який помер [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . [INFO] помер чоловік [PERSON] , та батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . 14 січня 2016 року [PERSON] , [PERSON] та 13 лютого 2016 року [PERSON] подано відповідні заяви до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після їх матері [PERSON] 26 грудня 2019 року позивачами по справі [PERSON] та [PERSON] отримано від Дванадцятої київської нотаріальної контори постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 8440/02-31 по спадковій справі № 853/2018, 8441/02-31 по спадковій справі № 640/2016 та 8442/02-31 по спадковій справі № 20/2016. Вказаними постановами відмовлено у видачі свідоцтв на право власності на спадщину за законом (постанови 8440/02-31 та 8441/02-31) та за заповітом (постанова 8442/02-31). Постановою 8440/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/48 часток житлового будинку [ADDRESS] , після смерті їх рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою 8441/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/16 часток житлового будинку [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою 8442/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/48 часток житлового будинку [ADDRESS] , після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Із вказаних постанов вбачається, що позивачкою [PERSON] прийнято половину від 7/48 (7/96) та половину від 14/48 (14/96), що в сумі є 21/96 або 7/32 від спадкового майна; та позивачкою [PERSON] прийнято половину від 7/48 (7/96) та половину від 14/48 (14/96) та 1/16 (6/96), що в сумі є 27/96 або 9/32 від спадкового майна. У сумі спадкова маса становить 1/2 (9/32+7/32) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказане майно є відсутність документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вбачається, що 15.12.2004 року Обухівським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі Договору дарування 24 від 21.11.1987 року, посвідченого Великодмитрівською сільською радою. Спадкові права позивачів не оспорюються, що встановлено з копії свідоцтва про смерть, копії заяв про прийняття спадщини, копій спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачі як спадкоємці за заповітом після смерті своєї матері та як спадкоємці за законом після смерті свого рідного брата [PERSON] мають право спадкування, в тому числі відносно права на будинок, яке [PERSON] набула за життя на підставі договору дарування, а [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті останньої відповідно, та відносно якого не було завершено оформлення спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право [PERSON] на будинок виникло на законних правових підставах, за життя це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не повинно позбавляти її спадкоємців права на спадкування. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду обставини, на які посилаються позивачі, і приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачів шляхом визнання права відносно будинку у відповідних частинах. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved