Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

25.11.2013 року позивач Васильківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Київській області звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначено, що Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією з 27.12.2012 року по 25.03.2013 року проводилася ревізія діяльності Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року. За результатами проведеної ревізії було складено Акт від 25.03.2013 року №16-31/59. Відповідно до акту зазначено, що Васильківська ОДПІ не мала достатніх повноважень для погашення заборгованості перед «Укртелеком ЦПТ-14» в розмірі 19946,03 грн., що перевищувала зареєстровано заборгованість в розмірі 4331,00 грн.. Позивач, посилаючись на положення ст. 51 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 224,225 ГК України, зазначає, що вказані витрати не можуть вважатися бюджетними зобов'язаннями, а тому є збитками. Відповідно до Акту від 25.03.2013 року №16-31/59 вказане порушення допущено колишнім заступником начальника Васильківської ОДПІ [PERSON]. За результатами проведеної ревізії Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією було направлено до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Лист №16-16/719 від 29.04.2013 року «Про усунення виявлених порушень», яким зобов'язано установу вжити заходів щодо відшкодування незаконних видатків установи. Таким чином, посилаючись на положення ст.ст. 130, 134, 136, 233 КЗпП України, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Васильківської ОДПІ суму матеріальної шкоди, завданої Васильківській ОДПІ, в розмірі 19946,03 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Зазначила, що діями [PERSON] було завдано матеріальну шкоду Васильківській ОДПІ в вказаному розмірі. Водночас, на запитання суду повідомила, що фактично збитки Васильківською ОДПІ не понесено, оскільки вказана сума в державний бюджет позивачем не відшкодовувалась. Представник відповідача судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Зазначив, що при обґрунтуванні позовних вимог відповідач посилається на норми ГК України, яким регулюються питання про відшкодування збитків між учасниками господарських правовідносин з приводу господарської діяльності, водночас зазначаючи, що діями відповідача завдано шкоди державі. Також зазначив, що [PERSON] не є окремим учасником господарських правовідносин з ВАТ «Укртелеком ЦПТ-14», а діях під час здійснення розрахунків як посадова особа позивача. Вказав, що зазначені в Акті збитки завдані державі, а не позивачу, всупереч цьому, в позовних вимогах прямо зазначено, що позивач просить суд стягнути суму матеріальної шкоди, завданої Васильківській ОДПІ. Також вказав, що посилання з боку позивача на положення ст.. 130 КЗпП України в даному випадку є безпідставним, оскільки за вказаною статтею працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству, установі, організації, водночас в даному випадку шкоду було заподіяно державі. Крім того, наголосив, що не отримані або списані в дохід держави прибутки з підстав, пов'язаних з неналежним виконанням особами своїх трудових обов'язків, не можуть вважатися прямою дійсною шкодою, яка підлягає стягненню відповідно до положень ст.. 132 КЗпП України. Також, вказав, що в позовній заяві зазначено про те, що відповідач несе повну матеріальну відповідальність на підставі п.6 ст. 134 КЗпП України, водночас, не зазначено, яким законодавчим актом на [PERSON] покладено матеріальну відповідальність в повному розмірі. З огляду на все викладене, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що згідно Наказу №1945-О ВІД 20.10.2010 року [PERSON] було призначено на посаду заступника начальника Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області. Наказом №1207-О від 11.06.2012 року [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням. Згідно Акту №16-31 ревізії фінансово-господарської діяльності Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року, яка 25.03.2013 року була проведена Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією, встановлено, що в 2010 році Васильківською ОДПІ погашено не бюджетну заборгованість в розмірі 19946,03 грн., чим порушено вимоги п.6 ст. 51 Бюджетного кодексу України. Також, вищевказаним Актом встановлено, що порушення допущено колишнім заступником начальника Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області [PERSON]. Листом №16-16/719 від 29.04.2013 року Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією було покладено на Васильківську ОДПІ обов'язок вжити заходів щодо відшкодування незаконних видатків. 25.11.2013 року позивач Васильківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Київській області звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на положення ст.ст. 224, 225 ГК України, ст. ст. 130, 134, 136 , 233 КЗпП України. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка завдана державі внаслідок дій відповідача під час перебування ним на посаді заступника начальника Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області. Водночас, в обґрунтування своїх вимог посилався на положення законодавства, які регулюють правовідносини між учасниками господарських відносин з приводу здійснення господарської діяльності, тобто господарського зобов'язання. Як вбачається з Акту №16-31 ревізії фінансово-господарської діяльності Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області, порушення бюджетного законодавства при здійсненні розрахунків з «Укртелеком ЦПТ-14» було допущено [PERSON] як посадовою особою Васильківської ОДПІ, водночас взаємовідносини щодо споживання наданих послуг виникли між «Укртелеком ЦПТ-14» та Васильківської ОДПІ як установою, таким чином, застосування положень Господарського кодексу України при звернення до суду з позовними вимогами до [PERSON] як фізичної особи є безпідставними. Також, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на відповідні положення Кодексу Законів про працю України. Так, згідно ч.1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Разом з тим, в по тексту позовної заяви зазначається, що своїми діями відповідач завдав шкоди (збитків) в розмірі 19946,03 грн. державі. Крім того, посилання на те, що вказаним перерахуванням коштів було завдано шкоду саме державі також міститься в Акті №16-31 ревізії фінансово-господарської діяльності Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області. Водночас, як вбачається з положень ст. 130 КЗпП України, на які посилається позивач, вказаними нормами законодавства не регулюються порядок стягнення шкоди, заподіяної державі. Одночасно, незважаючи на те, що в обґрунтування позову та в Акті №16-31 зазначається про шкоду, завдану державі, з заявленої позовної вимоги вбачається, що позивач просить суд стягнути на користь Васильківської ОДПІ матеріальну шкоду, завдану діями [PERSON] Васильківській ОДПІ. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Будь-яких доказів того, що Васильківська ОДПІ понесла відповідні збитки в розмірі 199946,03 грн., суду не надано. Також, в судовому засіданні представник позивача пояснила суду, що Васильківською ОДПІ відшкодування вказаних витрат в бюджет держави не проводилося, таким чином, фактично, установа не понесла вказані витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, з огляду на що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed