Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

24 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта №1 Нововолинська» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював гірником підземним на ДП «Шахта №1 Нововолинська». Наказом №64к від 13 травня 2016 року він був звільнений з вищевказаного підприємства на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. У день звільнення роботодавець не виплатив йому розрахункові в сумі 12569,04 грн., що включають заробітну плату та компенсаційні виплати. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 273,78 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 12569,04 грн. невиплачених розрахункових (заробітної плати за травень, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні) та 36138,96 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача ДП «Шахта №1 Нововолинська» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.5-6) [PERSON] був звільнений з ДП «Шахта №1 Нововолинська» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. Відповідно до довідки ДП «Шахта №1 Нововолинська» №1242 та №1241 від 25 жовтня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 273,78 грн., середньомісячна заробітна плата становила 5749,38 грн. (а.с.8-9). У судовому засіданні встановлено, що станом на день ухвалення рішення відповідач не виплатив позивачу суми належні при звільнені, що згідно довідки ДП «Шахта №1 Нововолинська» №1243/14 від 25 жовтня 2016 року становлять 12569,04 грн. (а.с.10). Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року та від 11 червня 2014 року. Міністерство соціальної політики України своїм листом N10846/0/14-15/13 встановило порядок розрахунку норми тривалості робочого часу на підприємстві у 2016 році, згідно якого у червні - 20 робочих днів; у липні -21 робочих днів; у серпні -22 робочих днів; у вересні -22 робочих днів; у жовтні 20 робочих днів. Суд, з огляду на вищевикладене, задоволює позов і стягує з відповідача «Шахта №1 «Нововолинська» в користь [PERSON] 12569,04 грн. невиплачених розрахункових, 36138,96 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 17 травня 2016 року по 24 листопада 2016 року включно, з розрахунку 273,78 грн. (середньоденний заробіток) x 132 ( робочих днів). Також, суд стягує з відповідача «Шахта №1 «Нововолинська» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved