Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

25.08.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 05.06.2010 року Київським районним у місті Одесі відділом РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис 365, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 25.08.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 02.09.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву, щодо можливості розгляду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити також в заяві зазначив, що не заперечує проти того, що діти залишаються проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] в телефонному режимі повідомила суду, що на розірвання шлюбу згодна, не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутністю, а також зазначила, що діти залишаються проживати разом з нею та після розірвання шлюбу просить прізвище не змінювати. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2010 року Київським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис №365, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 28.08.2020 (а.с.11). Від даного шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з середини 2018 року не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо мешкання дітей, а саме [PERSON] , 2005 року народження вправі сам визначитись з місцем свого мешкання з одним із батьків, а малолітня [PERSON] , 2010 року народження залишиться мешкати разом з матір`ю. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved