Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

25.08.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 30.06.2000, зареєстрованого в реєстрі за №1457 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6637134 від 02.03.2005 йому належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровані він, його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] . У березні 2014 року його доньки з дружиною виїхали до м. Москва РФ до родичів на заробітки і залишилися там на постійне місце проживання. Неодноразово він телефонував дочкам та просив їх знятися з реєстрації у його будинку, однак вони на його вимоги не реагують та відмовляються знятися з реєстрації. Домовленості по цьому питанню між ними не було. Факт того, що відповідачі не проживають в його будинку більше ніж один рік без поважної причини підтверджується актом депутата Мангушської селищної ради. Для продажу будинку йому необхідно виписати відповідачів. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Ухвалою від 26.08.2021 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Приписами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР передбачено право власника житлового будинку, квартири використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу Української РСР та частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом. Згідно із частиною другою статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 30.06.2000 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ № 437264 від 02.03.2005, право власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 5,6). Згідно адресної картки, в домоволодінні [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1967 року народження, [PERSON] , 1995 року народження та [PERSON] , 1993 року народження (а.с. 9). Факт непроживання відповідачів в будинку [ADDRESS] підтверджується актами обстеження домоволодіння, складеними депутатом Мангушської селищної ради Беш В.В. від 13.08.2021 та від 17.09.2021, з яких вбачається, що громадянки [PERSON] , 1995 року народження. та [PERSON] , 1993 року народження, за вказаною адресою з березня 2014 року та по теперішній час не мешкають (а.с. 10, 26). Отже, враховуючи вищезазначене, відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, проте з березня 2014 року і по теперішній час там не проживають. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що відповідачі у спірному будинку не проживають, домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було, доказів на спростування доводів позовної заяви відповідачами не надано, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved