Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

25.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про перерахунок нарахованої стипендії звернувся в.о. Слов»янського міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет», мотивуючи свої вимоги тим, що до Слов»янської міжрайонної прокурори Донецької області звернулась [PERSON] щодо представництва її інтересів у суді з питань перерахування та виплати заборгованості з її стипендії. В ході вивчення інформації, яка надійшла з Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» встановлено, що неповнолітня [PERSON] з 01.10.2014р. навчається у зазначеному учбовому закладі та щомісячно отримувала стипендію у сумі 803 грн. до січня 2015р., включно. Батько студентки [PERSON] [PERSON], відповідно до довідки ТОВ «Донуглепоставка» від 10.06.2014р. №40 та витягу з трудового книжки, виконував видобувні та шахтобудівні роботи з повним робочим днем під землею на протязі 17 років 02 місяці. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про вищу освіту», зазначений навчальний заклад віднесено до вищого навчального закладу 4 рівня акредитації. Відповідно до п. 3 ст. 3 Закону держава гарантує надання особам, які навчаються у вищому навчальному закладі пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 статті 54 Закону передбачено, що студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій, відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та ІІ групи зараховуються поза конкурсом за особистим виробом спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, [PERSON], з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. [PERSON] за весь час навчання стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014року по 31.12.2014року становить 1218 грн. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2015року по 31.12.2015року становить 1218 грн. Згідно з положенням розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2015рік» зупинено дію положень окремих законів та визначено перелік законів, які застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік. До переліку зупинених нормативних актів [PERSON] України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, відповідно його дію не було зупинено. Таким чином, в супереч вищезазначеним нормативно-правовим актам [PERSON] стипендію нарахували на загальних підставах, що є значно нижчою за рівень прожиткового мінімуму. Зазначені дії призвели до не повного нарахування стипендії у такі періоди: жовтень 2014 415 грн., листопад 2014р. 415 грн., грудень 2014р. 415 грн., січень 2015р. 399,40 грн., що склало заборгованість із виплати стипендії в сумі 1644 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» при виявлені порушень закону прокурор має право звертатись до суду та представляти інтереси громадян у передбачених законом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. [PERSON] із форм представництва є звернення до суду з позовом або заявою про захист прав і свобод вичерпної категорії громадян. У даному випадку порушено право неповнолітньої студентки [INFO], яка не може самостійно представляти власні інтереси у зв»язку з не досягненням повноліття, на належне матеріальне забезпечення у вигляді підвищенної стипендії, як того вимагає положення [PERSON] України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Просить суд: 1. Визнати бездіяльність Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» при нарахуванні стипендії [PERSON] не у відповідності до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», неправомірною. 2. Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» на користь [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету 1644 гривень недорахованої та невиплаченої стипендії за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року, включно. У судовому засіданні прокурор Слов»янської міжрайонної прокурори Донецької обл., який діє в інтересах [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. У суді неповнолітня [PERSON] підтримала позов прокурора та пояснила, що її батько - [PERSON], проробив у шахті з повним робочим днем під землею понад 15 років, а тому вона має пільги безкоштовного мешкання у гуртожитку та підвищеної стипендії. Вона зверталася до відповідача, не отримавши відповіді, звернулась до прокурора Слов»янської міжрайонної прокурори. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» у судовому засіданні вимоги в.о. Слов»янського міжрайонного прокурора Донецької області який діє в інтересах [PERSON], не визнала та пояснила, що дійсно, [PERSON] є студенткою денної форми навчання факультету підготовки вчителів початкових класів, за напрямком підготовки, спеціальність 6.010102 Початкова освіта. [PERSON] була зарахована 25.09.2014р. до ДДПУ поза конкурсом, як це передбачено Закону України № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», умовами прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2014р., Правилами прийому на навчання до ДДПУ у 2014р. Норма щодо питання зарахування поза конкурсом для даної категорії осіб діє починаючи з 2009 року. [PERSON], у частині виплати стипендії в розмірі прожиткового мінімуму [PERSON] України № 345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», досі не діє. Введення даного Закону №345 у частині стипендіального забезпечення вимагає кошти, які не передбачені законами про держбюджет на відповідний рік, у тому числі і на 2014 рік. Також питання стипендіального забезпечення регулюється Порядком призначення виплати стипендії, затвердженим постановою КМУ від 12.07.2004р. №882. Згідно з п.п.6 п. 6 даного Порядку, пільги щодо отримання спеціальної стипендії передбачено тільки для студентів, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вуглевидобувних підприємствах. [PERSON] не відноситься до числа зазначених осіб. У період з жовтня 2014 р. по січень 2015р. [PERSON] виплачувалася звичайна академічна стипендія за результатами навчання та виявленою при цьому успішністю. Бездіяльності посадовими особами ДДПУ при нарахуванні стипендії [PERSON] допущено не було. Виплата соціальної стипендії нормативно-правовими актами зазначеної особі не передбачена. Адміністрацією ДДПУ жодного разу не було порушено права і свободи [PERSON], а тому просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, [PERSON], представника відповідача, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що при виявлені порушень закону прокурор має право звертатись до суду та представляти інтереси громадян у передбачених законом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - [PERSON], 16.09.1997р., як неповнолітня особа, звернулася 16.06.2015р. до Слов»янської міжрайонної прокуратури для захисту її прав (а.с.22); - [PERSON], з 01.10.2014р. навчається у Державному вищому навчальному закладу «Донбаський державний педагогічний університет», куди була зарахована 25.09.2014р. поза конкурсом, як це передбачено Закону України №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», умовами прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2014р. та Правилами прийому на навчання до ДДПУ у 2014р. Дані факти у суді були визнані сторонами по справі, а тому відповідно до вимог ст.61 ЦПК України, яка передбачає, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Також у суді було встановлено, що за час навчання, починаючи з жовтня 2014р. по січень 2015 р., включно, [PERSON] отримувала стипендію: у жовтні 2014р. 803 грн.; у листопаді 2014р. 803 грн.; у грудні 2014р. - 803 грн.; у січні 818, 26 грн. (а.с.9, 36). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014року по 31.12.2014року становить 1218 грн. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2015року по 31.12.2015року становить 1218 грн. Згідно з положенням розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2015рік» зупинено дію положень окремих законів та визначено перелік законів, які застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік. [PERSON] України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив до переліку зупинених нормативних актів. Таким чином, в супереч вищезазначеним нормативно-правовим актам посадові особи Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» нарахували [PERSON] стипендію на загальних підставах, не беручі до уваги вимоги Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», незважаючи на те, що саме за цим Законом України [PERSON] була зарахована на навчання до ДДПУ. Таку бездіяльність посадових осіб ДДПУ суд визнає неправомірною. Нараховуючи [PERSON] стипендію на загальних підставах, що є значно нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2014р. та у 2015р., посадові особи ДДПУ не донарахували стипендію у жовтні 2014 415 грн., у листопаді 2014р. 415 грн., у грудні 2014р. 415 грн., у січні 2015р. 399,40 грн., що в цілому склалась заборгованість із виплати стипендії в сумі 1644 грн. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не супере\-чить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, у судовому засіданні з боку представника позивача було доведено, що дії посадових осіб Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» щодо нарахування [PERSON] стипендії на загальних підставах, є неправомірними; що на 01.02.2015р. заборгованість по стипендії, яку [PERSON] повинна отримувати з урахуванням вимог Закону України №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці» складає 1644 грн., яку слід стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» за рахунок державного бюджету на користь [PERSON] Згідно з вимогами частин 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посилання представника відповідача на те, що норма у частині виплати стипендії в розмірі прожиткового мінімуму відповідно до Закону України №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», досі не діє, оскільки введення даного Закону №345 у частині стипендіального забезпечення вимагає кошти, які не передбачені законами про держбюджет на відповідні роки, а тому питання стипендіального забезпечення регулюється Порядком призначення виплати стипендії, затвердженим постановою КМУ від 12.07.2004р. №882. і п.п.6 п. 6 даного Порядку, пільги щодо отримання спеціальної стипендії передбачено тільки для студентів, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вуглевидобувних підприємствах, а [PERSON] не відноситься до числа зазначених осіб, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з довідки ТОВ «Донуглепоставка» від 10.06.2014р. №40 ( а.с.12) та трудової книжки (а.с.14-21) батька [PERSON] [PERSON], останній виконував видобувні та шахтобудівні роботи з повним робочим днем під землею на протязі 17 років 02 місяці. Відповідно до ст.5 Закону України №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці» діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш 15 років, зараховуються поза конкурсом за особистим виробом спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Пункт 3 ст. 3 Закону «Про вищу освіту» передбачає, що держава гарантує надання особам, які навчаються у вищому навчальному закладі пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Державний вищий навчальний заклад «Донбаський державний педагогічний університет», згідно ст.24 ЗУ «Про вищу освіту», віднесено до вищого навчального закладу 4 рівня акредитації. Стаття 8 ЦПК України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, а у разі невідповідності правового акту закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що прокурор, який діє в інтересах [PERSON], у суді довів свої вимоги і вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Прокурор, при подачі позову до суду, звільняється від сплату судового збору, який на 25.08.2015р. складав, по даній категорії справ 243,60 грн., а тому, суд вважає задовольняючи позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» слід стягнути в доход держави судовий зір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved