Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

25 березня 2016 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В позовній заяві вказало, що 30 листопада 2012 року між ПАТ «Миколаївобленерго» та [PERSON] укладено договір № 37120102 про користування електричної енергією, згідно умов якого енергопостачальник взяв на себе зобовязання постачати споживачеві електричну енергію до будинку № 8 по вул. Гагаріна в селі Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області, а остання сплачувати за спожиту енергію не пізніше 10 числа наступного місяця. Позивач свої зобовязання за договором виконав, проте відповідачка станом на 01 лютого 2016 року має заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 3704,13 грн., яку відмовляється добровільно сплачувати. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором станом на 01 лютого 2016 року в розмірі 3704,13 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] надав письмову заяву, в якій позовні вимоги товариства підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на відсутність заборгованості, про що надала письмову заяву, а справу просила розглянути без її участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між позивачем та відповідачкою укладено договір № 37120102 про користування електричною енергією, згідно умов якого енергопостачальник взяв на себе зобовязання постачати споживачеві електричну енергію до будинку № 8 по вул. Гагаріна в селі Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області, а остання сплачувати за спожиту енергію не пізніше 10 числа наступного місяця ( а. с. 3 ). Згідно п.15 цього договору споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію (а. с. 3-звор. ). Проте станом на 01 лютого 2016 року за відповідачкою рахується заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 3704,13 грн., що вбачається із її особового рахунку № 37120102, зі змісту якого слідує, що вона спожила на цю дату 007744 кВт*г, а не 004358 кВт*г, як вона сама вважає. За такого заперечення [PERSON] проти суми боргу є безпідставними та судом відхиляються. У відповідності з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник ) зобовязується надавати другій стороні ( споживачеві, абонентові ) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач ( абонент ) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором з відповідачки підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] на користь позивача 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved