Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

26.09.2018 позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказує, що відповідачі, будучи споживачами комунальних послуг не здійснюють оплату за отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість з централізованого опалення за період із 01.01.2014 р. по 01.03.2018 р. на суму 25639 грн. 46 коп.. Позивач просить стягнути із відповідачів зазначену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн.. Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13.12.2018, ухваленим у справі за зазначеним позовом позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість із централізованого опалення в розмірі 25639 грн. 46 коп., а також 1762 грн. судового збору по 587 грн. із кожного. Відповідач [PERSON] 09.10.2020 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що при розгляді справи, за результатами якого було винесено вказане заочне рішення, відповідач не з`явився у судові засідання з поважних причин, а саме: у зв`язку з тим, що він не був належним чином повідомленим про розгляд справи, оскільки судова повістка повернута суду із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання». Також відповідач зазначив підстави, відповідно до яких заочне рішення підлягає скасуванню, а саме: не проживання за адресою реєстрації, а також відсутність у нього права власності на квартиру, за якою нарахована заборгованість за постачання теплової енергії, та як наслідок не користування послугами з централізованого опалення, що надав позивач. Крім того, заявив про застосування строку позовної давності (вх.№18801 від 09.10.2020). Позивач, заперечуючи проти доводів відповідача [PERSON] вказує про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки відповідачі здійснювали часткові оплати у місяці, в яких були відсутні нарахування, що свідчить про визнання ними існуючої заборгованості. Також позивач вказує на недоведеність відповідачем [PERSON] тверджень щодо його не проживання за зареєстрованим місцем проживання та неотриманням послуг із централізованого опалення. Крім того, позивач вважає необґрунтованим вимогу відповідача [PERSON] про звільнення його від сплати житлово-комунальних послуг за адресою місця його реєстрації, а саме послуг із централізованого опалення, оскільки механізм їх сплати або зменшення розміру в період тимчасової відсутності споживача законодавчо не врегульовано, так як зазначена послуга нерозривно пов`язана з приміщенням, а не з особами, та нарахування оплати здійснюється відповідно до опалювальної площі приміщення незалежно від кількості чи наявності в ньому мешканців (вх.№20160 від 29.10.2020). Ухвалою від 30.10.2020 скасоване заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13.12.2018 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12.11.2020 розгляд справи було відкладено на 08.12.2020 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про витребування доказів. 02.12.2020 від Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» надійшла інформація про зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] (вх.№22759 від 02.12.2020). У судове засідання 08.12.2020 відповідач [PERSON] не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності з урахуванням позиції, викладеній у заяві від 09.10.2020 про перегляд заочного рішення (вх.№23172 від 08.12.2020). Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення, які надавались позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа». За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.7). Будинок, в якому зареєстровані відповідачі є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Послуги з теплопостачання за зазначеною адресою відповідачам надає позивач. Відповідно до наданих суду актів у зв`язку з початком опалювального сезону, до будинку [ADDRESS] було подано централізоване опалення, яке по закінченню опалювального сезону, було припинене (а.с.9-13). Відповідачі у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавали та не зверталися. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи теплопостачання будинку, в тому числі, і квартири відповідачів за [ADDRESS] , тому вони є такими, що фактично спожили надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідачів та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з однієї сторони, та споживанню, з іншої, комунальних послуг по централізованому опаленню. Відповідно пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на період виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на період виникнення спірних правовідносин) до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в\~редакції на\~період виникнення\~спірних правовідносин) розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Протягом 2014-2018 років відповідачі не проводили в повному обсязі оплати за спожиті послуги з централізованого опалення, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.8). Крім того, відповідачі належним чином повідомлялися про наявність зазначеної заборгованості (а.с. 4,5,6). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідачі у порушення обов`язку по сплаті отриманих послуг, у повному обсязі їх не сплачували, внаслідок чого у них виникла заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період із 01.01.2014 р. по 01.03.2018 р. на суму 25639 грн. 46 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.8). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку та після переривання перебіг позовної давності починається заново. З вищезгаданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі систематично починаючи з 01.01.2014 сплачували частково надані позивачем послуги, що розцінюється судом як визнання боргу, а тому позивачем не пропущений строк позовної давності, і як наслідок, заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності є безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання громадян, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №5180 від 03.10.2018 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] із 19.04.1999 по теперішній час (а.с.26). З акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] у період із 01.01.2014 по 01.03.2018 проживав за адресою: [ADDRESS] . Вказаний акт затверджений підписом майстра ТОВ «УЮТ-2011» Дубовик М.Т. (а.с.81). Крім того, у заяві [PERSON] від 09.08.2020 зазначено, що відповідач та його родина у період із 01.01.2014 по 01.03.2018 орендували в неї квартиру за адресою: [ADDRESS] , в оплату за яку входили також і спожиті комунальні послуги, про що надані відповідні квитанції (а.с.82, 83-92). В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №230075008 від 28.10.2020 відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень щодо квартири [ADDRESS] (а.с.142). Відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» листом №1129 від 18.11.2020 станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстроване на ім`я: [PERSON] на 1/2 частки квартири та [PERSON] на 1/2 частки квартири. Тобто відповідачі [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) є власниками зазначеної квартири. В свою чергу, відповідач [PERSON] не є власником вказаної квартири, а також фактично у ній не проживав у період, за який нарахована заборгованість за централізоване опалення, та як наслідок послуг із теплопостачання не отримував. Стаття 355 ЦК України визначає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 Житлового кодексу України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на власників. Відповідно до положень ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем надано суду належні докази, які підтверджують, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали та користуються послугами з теплопостачання та зобов`язані оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Проте позивачем не доведено, що такий обов`язок має відповідач [PERSON] з огляду на досліджені докази, які свідчать, що останній не був і не є власником квартири та споживачем наданих позивачем послуг за адресою: [ADDRESS] . Отже, позовні вимоги заявлені до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому з останніх на користь позивача слід стягнути 1762 грн. судового збору по 881 грн. із кожної. На підставі викладеного,

Outcome: partial