Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

24 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що відповідно до розпорядження голови Малиновської райадміністрації №658/01-06 від 31.10.2007 року, є основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], який з 200о року не проживає за вказаною адресою, реєстрація відповідача по вказаній адресі порушує права позивача, як основного наймача квартири. Відповідно позивач, просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки позивач вимушена сплачувати додаткові комунальні послуги. У судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, на обґрунтування яких посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та просила задовольнити позов в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та розглянувши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 13.08.1993 року зареєстрований у [ADDRESS], проте з 2000 року за вказаною адресою не проживає та не робив ніяких спроб вселитись у квартиру, на теперішній час місце його проживання не відомо. Факт непроживання відповідача в зазначеній квартирі підтверджується актом засвідченим начальником дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький», підписані сусідами [PERSON] та [PERSON] від 03.11.2014 року. Ст. 71 ЖК УРСР передбачена можливість збереження жилого приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом 6 місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених також в ст. 71 цього ж кодексу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач більше 6 місяців відсутний за цією адресою без поважних причин, його речей або меблів в будинку немає, а згідно зі ст. 72 ЖК УРСР це є підставою для визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги позивача, визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як в судовому засіданні встановлено, що вони понад шести місяців не проживає на спірній жилій площі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набрання ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved