Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

25.12.2014 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2000 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Вільшанській селищній раді, Дергачівського району, Харківської області, актовий запис № 32. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO], та дочка [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні і вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, взаємоповагу один до одного, його ставлення до сім'ї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Крім того, відповідач систематично вчиняв сварки та скандали без поважних причин, проявляв неповагу до сім'ї, ухилявся від виконання сімейних обов'язків. В січні 2014 року вони розійшлись і з того часу проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сім'ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб існує формально. В судове засідання позивач не з'явилась, однак від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29.09.2000 року у Вільшанській селищній раді, Дергачівського району, Харківської області, актовий запис № 32 (а.с. 4). У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO], та дочка [PERSON] - [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. Неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір'ю. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, зокрема: 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції № 011800001/128 від 23.12.2014 р. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved