Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

26 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/3177/148471/82 від 15.05.2008 року по відсоткам за період, починаючи з 15.01.2017 року по 13.02.2019 року у сумі 11270 доларів США 15 центів та судовий збір у розмірі 4565 грн. 68 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № 014/3177/148471/82 від 15.05.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 42000 доларів США 00 центів, відповідно до умов якого, надання кредитних коштів проводилося шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, яким є [PERSON] , з подальшою можливістю видачі готівки через касу кредитора, а саме Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідно до зазначеного договору позичальник, [PERSON] , зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості та процентів щомісячно ануїтетними платежами в валюті кредиту. Проте, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 13.02.2019 року складає 1046477 доларів США 35 центів, з яких: 38712 доларів США 30 центів - заборгованість за кредитом, 56447 доларів США 86 центів заборгованість за відсотками, 951317 доларів США 19 центів заборгованість по пені, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Встановлено, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (арк.с.24-26), та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/3177/148471/82, відповідно до якого, п.6.1 кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника, а позичальник, відповідно до п.п.7.1,7.2 кредитного договору, здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Також, згідно з п. 3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі, визначеному у п.1.2.1 кредитного договору. Крім того, згідно п.3.3 кредитного договору, сторони встановили, що нарахування процентів по кредитному договору будуть нараховуватись щомісяця на суму кредиту за весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (арк.с.8 -11). Відповідачем, [PERSON] , було допущено невиконання умов кредитного договору. Відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору № 014/3177/148471/82 визначено: сума кредиту - 42000,00 доларів США, відсоткова ставка 14,00 процентів, щомісячний платіж 1130,22 доларів США та установлена дата кінцевого платежу 15.06.2012 року. (арк.с.12). Проте, відповідачем [PERSON] , було допущено невиконання умов кредитного договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи не вбачається, що існуюче зобов`язання між сторонами було виконано, або припинено іншим шляхом, передбаченим ст. ст. 600-609 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому, відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самих договорів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України. Згідно зі статтею\~99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог ст.\~192\~ЦК\~ України, гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 524\~ЦК\~ України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.\~533 ЦК\~України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо не встановлено інший порядок її визначення; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті\~533 ЦК України). Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті були визначені статтею\~53\~Закону України «Про виконавче провадження». Аналіз зазначених норм матеріального права діє підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 12 липня 2017 року (справа № 6-708цс18), 1 листопада 2017 року (справа № 6-1063цс17).\~ Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №761/12665/14-ц) виклала правову позицію щодо застосування норм права (пункти 55.56), за якою у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Водночас, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини\~першої\~статті\~49 Закону\~у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17 (пункт 53). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Відповідно до вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 13.02.2019 року за вихідним номером № 114/5-144056 Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» з метою вирішення питання щодо кредитної заборгованості констатується, що відповідач, [PERSON] , припинив належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого прострочена перед Банком заборгованість станом на 13.02.2019 року складає: 38\~712, 30 доларів США прострочений кредит та 56\~017,25 доларів США заборгованість по процентам. (арк.с.16). Як вбачається зі списку згрупованих відправлень від 14.02.2019 року, зазначена вимога була направлена на адресу боржника - [PERSON] ( [ADDRESS] ). Згідно розрахунку\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 014/3177/148471/82\~від 15.05.2008\~року,\~наданого Акціонерним\~товариством «Райффайзен\~Банк Аваль»\~сума заборгованості\~ [PERSON] за\~відсотками у\~період з\~15.01.2017\~року по\~13.02.2019\~року складає:\~січень 2017\~року \~459,62\~доларів США;\~лютий 2017\~року \~460,31\~доларів США;\~березень 2017\~року \~415,76\~доларів США;\~квітень 2017\~року \~460,31;\~травень 2017\~року \~445,46\~доларів США;\~червень 2017\~року \~460,31\~доларів США;\~липень 2017\~року 445,46\~доларів США;\~серпень 2017\~року \~460,31\~доларів США;\~вересень 2017\~року \~460,31\~доларів США;\~жовтень 2017\~року \~445,46\~доларів США;\~листопад 2017\~року \~460,31\~доларів США;\~грудень 2017\~року \~445,46\~доларів США;\~січень 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~лютий 2018\~року 460,31\~доларів США;\~березень 2018\~року -\~415,76\~доларів США;\~квітень 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~травень 2018\~року \~445,46\~доларів США;\~червень 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~липень 2018\~року \~445,46\~доларів США;\~серпень 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~вересень 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~жовтень 2018\~року \~445,46\~доларів США;\~листопад 2018\~року \~460,31\~доларів США;\~грудень 2018\~року \~445,46\~доларів США;\~січень 2019\~року \~460,31\~доларів США;\~лютий 2019\~року \~430,61\~доларів США.\~Отже сукупна\~сума заборгованості\~по процентам\~складає 11729\~доларів США\~77\~центів (арк. с.5-6). Проте, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. З урахуванням зазначеного, та виходячи з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, розмір заборгованості [PERSON] , яка виникла за кредитним договором № 014/3177/148471/82 від 15.05.2008 року по відсоткам за період, починаючи з 15.01.2017 року по 13.02.2019 року, згідно розрахунку позивача, наданого в матеріали справи, складає: 11270 доларів США 15 центів, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи зміст позовних вимог, умови кредитного договору, відповідно до вимог ст. ст. 1050,1054, 10561 ЦК України щодо правових наслідків порушення кредитних зобов`язань, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором за відсотками у період з 15.01.2017 року по 13.02.2019 року у сумі 11270 доларів США 15 центів. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 4565 грн. 68 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved