Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

26.01.2021 року представник позивача АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , процентів, нарахованих за користування кредитом та пені в загальному розмірі 68442,30 грн. Крім того просить стягнути з відповідача в рахунок повернення сплачених судових витрат у вигляді судового збору в сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим , що 11.01.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір № 96093821000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку строком на 24 місяці з зі сплатою процентів в розмірі 67% річних. Відповідно до умов договору , Банк надав позичальнику кредит(грошові кошти) в національній валюті в сумі 49960,00 грн. шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] відкритий в Банку, до якого випущено платіжну картку, з яких 49700,00 грн. на споживчі цілі , 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит , плату за кредит , інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 11-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3012,00 грн. відповідно до графіка , що викладений у додатку до договору , але у повному обсязі не пізніше 11.01.2024 р. Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 25.05.2020 р. сторони погодилися, що наступний ануїтетний платіж за квітень 2020 р., травень 2020 р. та червень 2020 р. у розмірі 3012, 00 грн. переноситься на лютий, березень, квітень 2024 р. в розмірі 5774,97 грн., відповідно з чим збільшується строк кредитування. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань з боку відповідача, станом на 16.01.2021 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів , по сплаті процентів за користування кредитом , та пені, становить 68442,30 грн., з яких : 49236,96 грн. - заборгованість за кредитом, 18971,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України), 243,01 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст.625 ЦК України). Банком на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення кредитних коштів, однак відповідачем заборгованість не сплачена, тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором , процентів, нарахованих за користування кредитом та пені в загальному розмірі 68442,30 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула за невідомими суду причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за останнім відомим суду місцем проживання. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 11.01.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір № 96093821000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку строком на 24 місяці з зі сплатою процентів в розмірі 67% річних. Відповідно до умов договору , Банк надав позичальнику кредит(грошові кошти) в національній валюті в сумі 49960,00 грн. шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] відкритий в Банку, до якого випущено платіжну картку, з яких 49700,00 грн. на споживчі цілі , 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит , плату за кредит , інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 11-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3012,00 грн. відповідно до графіка , що викладений у додатку до договору , але у повному обсязі не пізніше 11.01.2024 р. Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 25.05.2020 р. сторони погодилися, що наступний ануїтетний платіж за квітень 2020 р., травень 2020 р. та червень 2020 р. у розмірі 3012, 00 грн. переноситься на лютий, березень, квітень 2024 р. в розмірі 5774,97 грн., відповідно з чим збільшується строк кредитування. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань з боку відповідача, станом на 16.01.2021 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів , по сплаті процентів за користування кредитом , та пені, становить 68442,30 грн., з яких : 49236,96 грн. - заборгованість за кредитом, 18971,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України), 243,01 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст.625 ЦК України). 18.11.2020 року Банком на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення кредитних коштів, однак відповідачем заборгованість не сплачена, тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором , процентів, нарахованих за користування кредитом та пені в загальному розмірі 68442,30 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 3.9 Договору передбачено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 74,0% річних. Тому, з урахуванням п.3.9. договору та положеньст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити проценти у розмірі 74 % річних. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором , процентів, нарахованих за користування кредитом та пенею в сумі 68442,30 грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved