Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,\~в якому просить: витребувати з Житомирського міського нотаріального округу виконавчий напис № 21073 від 03.02.2021 року; витребувати у відповідача розрахунок заборгованості; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 21073 від 03.02.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 19844,76 грн.; стягнути з відповідача\~\~судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що в квітні 2021 році вона отримала лист та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 19.03.2021 року, із якої дізналась, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був виданий виконавчий напис № 21073 від 03.02.2021 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 19844,76 грн., згідно кредитного договору від 05.10.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Вказує, що вказаний виконавчий напис є протиправним, оскільки він винесений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вона добросовісно виконувала умови кредиту, а причиною його неповного погашення є не її небажання чи відсутність коштів, а той факт, що їй не було відомо на які рахунки і куди необхідно було проводити перерахунок коштів, у зв`язку із ліквідацією ПАТ «Дельта Банк». Про те, що заборгованість за кредитним договором була відступлена її ніхто не повідомляв і будь-яких документів вона не отримала. Залишок її заборгованості складав 3499 грн. і не було ніякого сенсу ухилятися від погашення заборгованості. Вважає, що існує спір щодо суми заборгованості, а тому нотаріус не мав законних підстав вчиняти вказаний виконавчий напис,який оформлений у виді заяви № 001-05010-051013 від 05.10.2013 року, яка не є нотаріально посвідченою, а також з підстав пропуску трьох річного строку в межах якого нотаріус міг вчиняти напис за законодавством яке регулювало вказані правовідносини до 22 лютого 2017 року, а після того нотаріуси взагалі позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.06.2020 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис № 21073 від 03.02.2021, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. 27.08.2021 року на адресу суду надійшов лист від 03.08.2021 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., відповідно до якого, витребувані ухвалою суду документи не можуть бути надані, так як 28.07.2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук та вилучені документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира Перекупки І.Г. від 27.07.2021 року (а.сп.52). Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був\~належним чином\~повідомленим про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~заяв або\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи та\~заперечень проти\~заочного розгляду\~справи до\~суду не\~надходило. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» у судові засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавали. Треті особи, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович у судове засідання не з`являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили. Згідно частини 2\~статті 247 ЦПК України,\~фіксування судового засідання, яким закінчується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі,

Outcome: approved