Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

25.06.2019 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейні відносини не склались через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сімї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю не має. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться з серпня 2018 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення позивач не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Посилаючись на викладене позивач просила позов задовольнити. До судового засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 767, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя сторін не склалося, в зв`язку з тим, що сімейні відносини не склались через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру. Нормами ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved