overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

24 лютого 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію . [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Жуковського, 112/33. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.02.2017р. о 09 год. 44 хв. [PERSON] в В.О. був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] в В.О. письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.02.2017р. о 09 год. 44 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДКПЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий вважає себе «зібраним Богом». Вважає, що за ним слідкують спец. служби різних країн, а батьки найняті спеціальними службами, щоб забезпечувати його життєдіяльність. У зговорі врач-психіатр, психолог та багато інших людей. Критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

24 лютого 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Новомосковський р-н, с. Орловщина, вул. Водопянова, 25. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.02.2017 р. о 17 год. 44 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.02.2017 р. о 17 год. 44 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Новомосковської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, чує «голоси», мають місце суїцидальні думки. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

24 лютого 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] Лукінішни, [INFO]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.02.2017р. о 21 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.02.2017р. о 21 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Павлоградської МЛ № 1» ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вірно орієнтована в місті, приблизно в часі. Настрій знижений. Мислення вязке, туго рухоме. Повідомляє о суїцидальні спробі. Шкодує про скоєне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний афективний розлад. Суїцидальна спроба. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 вересня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у листопаді 2016 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачкою проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Пономарьова». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 164715 (а.с.4). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 249371 (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у листопаді 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

24 лютого 2017року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 червня 2001року він уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась донька: Катерина,13.02.2002року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Він допустив подружню зраду. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 25 грудня 2012 року, який було зареєстровано Куп'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської областіза актовим записом № 275. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 2012 року, який було зареєстровано Куп'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської областіза актовим записом № 275 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.10.2005 року. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозумінні та сварки. Проживають за однією адресою, проте сімейних стосунків не підтримують протягом шести місяців. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2005 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 08.10.2005 року Руднянською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). В шлюбі народилася дочка - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 4). З довідки про склад сім'ї та проживання Руднянської сільської ради від 23.02.2017 року № 120 вбачається, що сторони з дитиною проживають в [ADDRESS] в сім'ї батьків позивача (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери та погляди на життя, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до Кременецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна за законом, що належало на праві власності її матері [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], однак не оформила належним чином своїх спадкових справ і [INFO] року померла. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки вважала, що прийняла спадщину. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць. В судове засідання позивач не з'явилася, подано до суду заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Кременецької сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с.20). З свідоцтва про народження позивача вбачається, що батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки виконкому Кременецької сільської ради № 102 від 14.02.2017 року заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання, до складу спадкового майна входить земельна ділянка згідно державного акту серії [NUMBER] (а.с.18). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19.05.2003 року власником земельної ділянки площею 0.836 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області є [PERSON] (а.с.19). Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії Першої Луцької державної нотаріальної контори від 22.02.2017 року вбачається, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено (а.с.22, 23). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 лютого 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 2015 року, актовий запис № 230 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved