Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

25 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до комунального підприємства (далі КП) «Харківські теплові мережі» про застосування строку позовної давності та звільнення її від сплати заборгованості, яка утворилась станом 30 червня 2015 року в сумі 16935,43 грн, а також звільнити її від сплати заборгованості за період з 1 липня 2015 року по 30 червня 2018 року в сумі 2433,06 грн, які віднести за рахунок держави. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалася на те, що вона зареєстрована за адресою: [INFO] та є споживачем послуг, які надає відповідач. Через скрутене матеріальне становище вона позбавлена можливості в повному обсязі сплачувати за спожиті послуги, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість в розмірі 19369,49 грн. Наявність такої заборгованості перешкоджає їй скористатися правом на призначення їй субсидії. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що її дохід не відповідає фактичному прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Письмового відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, розмір оплати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показників приладів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Так, згідно довідок про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг КП «Харківські теплові мережі», вбачається, що у позивача станом на 01.07.2015 року існує заборгованість в розмірі 16935,43 грн., а в період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року в розмірі 2433,06 грн.(а.с.3,4) . Позивач отримує пенсію за віком, яка в період часу з травня 2014 року по жовтень 2014 року включно складала 1097,38 грн. щомісяця; з квітня 2015 року по вересень 2015 року включно складала у розмірі 1097,38 грн. щомісяця; з серпня 2016 року по листопад 2016 року включно складала 1278,38 грн., у грудні 2016 року 1395,38 грн., у грудні 2017 року в розмірі 1597,24 грн. та січні 2018 року по травень 2018 року включно в розмірі 1634,44 грн. щомісяця (а.с.8-11). Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Позивач просить застосувати строк позовної давності до заборгованості, яка виникла до 30 червня 2015 року. Зазначені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, позовна давність - це строк, в межах якого особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого права або інтересу, а не період, протягом якого існує заборгованість за надані комунальні послуги. Отже, застосування судом наслідків спливу строку позовної давності можливе в межах розгляду справи про стягнення заборгованості, а не в межах розгляду справи про списання боргу. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України а саме: - визнання права; - визнання правочину недійсним; - припинення дії, яка порушує право; - відновлення становища, яке існувало до порушення; - примусове виконання обов»язку в натурі; - зміна правовідношення; - припинення правовідношення; - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; - відшкодування моральної (немайнової) шкоди; - визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Вичерпний перелік підстав, за яких споживачі мають право не сплачувати комунальні послуги, наведений у Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV. Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV наведений вичерпаний перелік підстав за яких споживачі мають право не сплачувати комунальні послуги, за яким споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім»ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Однак, обставини на які посилається позивач не відносяться за законом до підстав, за яких вона має право не сплачувати комунальні послуги, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, чинним законодавством не встановлено процедуру звільнення від сплати зщаборгованості за надані послуги та визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним, не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Зобов'язання відповідача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed