Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

24.09.2014 року позивач звернулась з позовом про стягнення з відповідача 20758 грн. В судовому засіданні 05.01.2015 року позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути 24958 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла [PERSON] сестра позивача. Остання несла певні витрати на утримання, догляд, лікування померлої сестри, здійснила її поховання, понесла пов'язані із цим витрати, а також несла витрати по утриманню квартири, що залишилась після померлої сестри. Згідно відомостей Першої Первомайської держнотконтори єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] є. її онука [PERSON], яка є неповнолітньою, а її законним представником є її мати [PERSON]. Згідно до ст. 1232 ч.1 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати витрати, які були зроблено одним із них, або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна, в тому числі нерухомого майна покладається на його власника, яким була померла. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже спадкоємець приймає на себе і всі борги, пов'язані з квартирою спадкодавця та повинен сплатити витрати по сплаті належних платежів за квартиру. Позивач понесла витрати на поховання: 905 грн. згідно з товарним чеком від 15.12.2013 року; 10100 грн. згідно з квитанцією №571008 від [INFO] року; по 1500 грн. на поминальні обіди згідно квитанцій від 22.12.2013 року та 19.01.2014 року, 920 грн. на спиртні напої, 1200 грн. на поминальний обід згідно квитанції від 13.12.2014 року та 3000 грн. на виготовлення та встановлення пам'ятнику, згідно квитанції від 03.01.2015 року. Також позивач сплатила 833 грн. по утриманню квартири спадкодавця та 5000 грн. витратила на лікування [PERSON] Враховуючи, що відповідач відмовляється вирішити питання добровільно, то позивач змушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити як в недоведеному та необґрунтованому. В силу ст.ст. 1216, 1217, 1232, 1267-1269 УЦК України та ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Тобто спадкоємці повинні відшкодувати витрати на поховання, які вчинені в строк початком якого є момент смерті спадкодавця, а закінченням - поміщення труни з тілом в могилу. Тобто це не стосується поминальних обідів та придбання алкогольних напоїв для них. Згідно квитанції виданої ПП [PERSON] витрати на поховання [PERSON] позивачем склали 10100 грн. Однак, в квитанції не перераховані всі послуги, які надавались та їх вартість та позивачкою не надано договір - замовлення на організацію похорон і згідно пояснень такий договір не укладався, а без нього не можу бути належних доказів щодо оплати позивачкою ритуальних послуг. Також вимога про відшкодування оплати комунальних послуг безпідставна, так як ця оплата проводилась вже після смерті спадкодавця. Більш того, позивач отримала від Управління Пенсійного фонду в м. Первомайськ та Первомайському районі двомісячну пенсію спадкодавця, що склало 2363,28 грн. та 425 грн. від ПАФ «Схід». Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 3 ЦК України передбачає, що загальними засадами цивільного законодавства є в тому числі судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Ст. 7 ч.1 ЦК України передбачає, що цивільні відносини можуть регулюватись звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є уставленим у певній сфері цивільних відносин. Ст. 1232 ч.1 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Ст.1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачає, що місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; могила - місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом; намогильні споруди - пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих; кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги - послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачає, що на могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Із тексту ст.ст. 8,10 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вбачається що поховання може здійснюватись як ритуальними службами так і суб'єктами господарювання інших форм власності. Із ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.7) видно, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із роз'яснень чинного законодавства Першої Первомайської держнотконтори [PERSON] від 26.04.2014 року (а.с.38) видно, що в спадковій справі крім її заяви є ще заява про прийняття спадщини і від онуки спадкодавця - [PERSON]. З рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2014 року (а.с.16-17) видно, що [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання незаконною постанови нотаріуса Першої Первомайської держнотконтори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та про зобов'язання відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Остання народилась [INFO] року, згідно копії свідоцтва про народження ( а.с.49). Із постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03.07.2014 року завідувача Першої Первомайської держнотконтори ( а.с.39) видно, що [PERSON], яка є спадкоємцем другої черги, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті її сестри [PERSON], яка померла [INFO] року у зв'язку з тим, що є спадкоємці першої черги, а саме онука померлої, оскільки її батько, син померлої [PERSON] помер раніше. Враховуючи, що ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а представник відповідача не оспорював того що саме позивач доглядала перед смертю за [PERSON], поховала останню та деякий час сплачувала комунальні послуги за квартиру спадкодавця, то суд знаходить це встановленим в судовому засіданні. В судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджено що саме позивач оплачувала лікування [PERSON] незадовго до смерті, а копією довідки Первомайської ЦМБЛ від 05.01.2015 року ( а.с.74) підтверджено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 27 листопада по 14 грудня 2013 року і за власний рахунок було витрачено на лікування 1439,22 грн. Із копій свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця [PERSON] та свідоцтва платника єдиного податку ( а.с.71, 72) видно, що вказана особа являється приватним підприємцем і займається організацію поховань та надання пов'язаних з ними послуг. Із копій виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а також свідоцтва платника єдиного податку ( а.с.69,70) видно, що [PERSON] являється фізичною особою підприємцем та надає інші індивідуальні послуги. Довідкою [PERSON] ( а.с.73) та копіями квитанцій виданих нею від [INFO] року, 22.12.2013 року та 19.01.2014 року ( а.с.6) підтверджено що [PERSON] сплатила 10100 грн. за поховання [INFO] року та за поминальні обіди по 1500 грн. 22.12.2013 року та 19.01.2014 року, а згідно копії квитанції від 13.12.2014 року ( а.с.65) ще 1200 грн. за поминальний обід. Копією квитанції ПП [PERSON] від 03.01.2015 року ( а.с.64) підтверджено 3000 грн. оплати [PERSON] пам'ятнику з гранітної крихти з встановленням. Копіями квитанцій комунальних підприємств, ВАТ «Укртелеком» та ПАТ «Миколаївобленерго» (а.с.29-37) підтверджено що квартплату за грудень 2013 року-травень 2014 року, включно, оплачувала позивач. Вона ж оплатила телекомунікаційні послуги за грудень 2013 року, послуги з газопостачання за грудень 2013-січень 2014 року, послуги з водопостачання за грудень 2013 року, оплату за електроенергію за грудень 2013 року та за вивіз сміття за грудень 2013 року, а всього 833 грн. На підставі викладеного та виходячи із звичаю і засад справедливості і розумності суд знаходить вищезазначені витрати позивачки на загальну суму 19644,22 грн. обґрунтованими, підтвердженими, а тому підлягаючими стягненню з відповідача. Однак, з вказаної суми необхідно відрахувати 2363,28 грн. отриманих позивачкою від Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі ( а.с.50) та 425 грн. отриманих [PERSON] як допомога від ПАФ «Схід» ( а.с.55), а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16783,94 грн. Суд знаходить що в задоволенні позовних вимог про стягнення 905 грн. на речі згідно квитанції від 15.12.2013 року ( а.с.40) необхідно відмовити, так як більша частина у вказаній квитанції речей (платки, покривала) вказані і в довідці ФОП [PERSON] також суд знаходить необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 920 грн. витрат на спиртні напої, згідно накладної від 15.12.2013 року ( а.с.18) так як вартість поминальних обідів вказана в квитанціях ФОП [PERSON] На підставі вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial