Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

25.11.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання незаконною відмову приватного нотаріуса Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 08.08.2008 року у цивільні справі №2-610-08, та про зобовязання його видати дублікат договору купівлі-продажу квартири, посвідчений 08.09.2005 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 08.08.2008 року задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішення набрало законної сили 19.08.2008 року. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором № ВООВОА00000103 від 22.08.2006 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки, власником квартири є [PERSON] Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом с договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 08.09.2005 року приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу квартири, проте йому було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, посилаючись на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач як на підставу для такої відмови посилається на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Оскільки відповідачем відмовлено позивачу в отриманні договору купівлі-продажу квартири, яка перебуває в іпотеці, вважає, що порушено право банку як іпотекодержателя по продажу предмету іпотеки, а тому звернувся до суду із вказаним позовом. Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 08.08.2008 року задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 19.08.2008 року. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором №ВООВОА00000103 від 22.08.2006 року, оскільки позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки, власником квартири є [PERSON] (а.с. 4-5). Судом встановлено, що позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Оскільки згідно зазначеного рішення у позивача виникло право продажу предмету іпотеки, то банк звернувся до приватного нотаріусу Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири, проте йому було відмовлено. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач як на підставу для такої відмови посилається на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір щодо застосування норм законів, а саме вбачається колізія між ст.53 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993№ 3425-XII і ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003№ 898-IV. З огляду на це, суд зазначає наступне. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при ухваленні рішення суду Пленум Верховного Суду України постановив дати судам такі роз'яснення: - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК) ( 1618-15 ); - у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. У відповідності до Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» закон набирає чинності з 1 січня 2004 року , законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Закон України «Про нотаріат» прийнятий 02.09.1993 року, згідно до ст.53 якого у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини 7 статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. За таких обставин, підлягає застосуванню норми, передбачені ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003№ 898-IV, аналіз якої передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документаслід задовольнити повністю, оскільки рішення суду від 08.08.2008 року передбачає право банку на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, в тому числі права на отримання дубліката договору купівлі-продажу квартири (предмету іпотеки), посвідчений 08.09.2005 року відповідачем. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1218 грн. (а.с. 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved