Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

26 грудня 2019 року, представник позивача [PERSON] звернулась до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом, в якому просила скасувати Державні акти на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 004299 та серії І-ЧН №010886, скасувати їх реєстрацію в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 20.10.2007 року позивач придбав земельну ділянку площею 0,1 га за адресою [ADDRESS] . В 2014 році позивачем було побудовано будинок, де на даний час він проживає разом зі своєю сім`єю. При придбанні земельної ділянки позивач звернув увагу на відсутність проїзду з вулиці Дубової до вулиці Вишневої , що створює значні перешкоди для мешканців вулиці Дубової , які змушені обходити через земельні ділянки, які на даний час не використовуються або обходити вулицею Широкою чи лісосмугою «Дубки». Відсутність проїзду також ускладнює проїзд екстрених служб, що зумовлює затримку в прибутті. В Генеральному плані села Киїнка дана дорога відсутня, землі які виділялись на дорогу, знаходились між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] , які належать відповідачам. При обмірі вказаних земельних ділянок позивачем та сусідами було виявлено невідповідність площі земельних ділянок, що виділялись відповідачам, площам земельних ділянок, якими вони фактично володіють та користуються. Так, земельні ділянки за [ADDRESS] та [ADDRESS] мають 0,10 га та 0,11 га відповідно, однак після обміру було встановлено, що фактично вказані земельні ділянки мають по 0,13 га, що є самозахватом землі. Враховуючи, що рішенням 12 сесії 7 скликання Киїнської сільської ради від 16.05.2017 року зазначено, що проїзд від вулиці Дубової до вулиці Виноградної та Ялинкової не вказані в генеральному плані помилково, позивач вимушений звернутись до суду з метою відновлення свого порушеного права. Як на правову підставу посилались на п.а ч.3 ст.83 Земельного кодексу України, вказуючи, що землі комунальної власності не можуть передаватись у приватну власність. 11 січня 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі. 26 лютого 2020 року відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила застосувати правові наслідки спливу строку позовної давності у справі та відмовити у задоволенні позову, оскільки рішенням № 23 Виконавчого комітету Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 травня 2000 року [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,10 га, яка знаходиться в селі Киїнка, вулиця Вишнева для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. На підставі вищезазначеного рішення 20 червня 2002 року відповідачу було видано Державний акт на право приватної власності на землю Серії І-ЧН № 010886 та який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20336, з додержанням процедури та всіх норм чинного законодавства України, земельна ділянка відповідає розмірам, зазначеним в державному акті, а дорога для проїзду з вулиці Вишневої до вулиці Дубової Генеральним планом села Киїнка Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області взагалі не передбачена та ніколи не була передбачена. Вказувала, що твердження позивача не підтверджені жодними доказами, позивачем чітко не зазначено в чому полягає порушення, не визнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів з боку відповідача 2, у чому саме полягає таке порушення прав та якими доказами воно підтверджується. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що оскільки Киїнська сільська рада зверталась до відповідачів щодо відчуження частини земельних ділянок, то проїзд між зазначеними вулицями має бути, а отже є всі підстави для задоволення позову. Відповідач - [PERSON] позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, оскільки земельна ділянка їй надана правомірно, виїзд з вулиці наявний, а проїзд через її ділянку не передбачений. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав вказаних у відзиві, посилаючись додатково на сплив строку позовної давності. Представник третьої особи - Киїнської сільської ради заперечувала щодо позову, вказуючи, що в технічних документах не передбачений проїзд та їх дії є правомірними. Виїзд з вулиць наявний з обох боків та є більш зручнішим для проїзду відповідних служб. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки ВКА № 517579 від 20 жовтня 2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10 га на території Киїнської сільської ради в с. Киїнка Чернігівського району та області, кадастровий номер 7425583400:01:000:0472 та житлового будинку по [ADDRESS] згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. (а.с.6-8) Рішенням 12 сесії 7 скликання Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.05.2017 року про колективне звернення жителів с. Киїнка вулиць Дубова та Виноградна щодо виділення земельної ділянки на дорогу для проїзду, відмовлено жителям Киїнка вулиць Дубова та Виноградна у виділенні дороги для поїзду з вулиці Вишневої до вулиці Дубової , вирішено землевпоряднику сільської ради [PERSON] звернутись до ПП «Архітектурно-будівельна майстерня Травки З.С.» міста Чернігів для нанесення проїзду в Генеральному плані с. Киїнка від вулиці Дубова до вулиці Ялинкова. (а.с.4-5) Зазначеним рішенням встановлено, що у Генеральному плані помилково не вказано проїзд від вулиці Дубової до вулиці Виноградної та Ялинкова , про який зазначено у державних актах на право приватної власності на земельні ділянки жителів с.Киїнка, серед яких відсутні прізвища як позивача так і відповідачів. Разом з тим, у зазначеному рішенні не йдеться про помилковість не зазначеного проїзду з вул. Вишневої до вул.Дубової . У відповідності до листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області КО-18136/0-9036/6-17 від 18.07.2017 року, в ході проведення перевірки від Киїнської сільської ради було отримано викопіювання з Плану розміщення землевласників, землекористувачів в межах с. Киїнка від 2011 року, а також викопіювання зі Змін до Генерального плану с. Киїнка Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 2016 року, відповідно до яких дорога для проїзду з вулиці Вишневої до вулиці Дубової не передбачена. При дослідженні планів зовнішніх меж земельних ділянок, що належить [PERSON] та [PERSON] також не встановлено наявність дороги, вказані земельні ділянки є суміжними до сусідніх земельних ділянок, що також перебувають у власності громадян. Спірні земельні ділянки межовими знаками встановленого зразка не визначені, що унеможливлює здатність досягти об`єктивного висновку щодо самовільного зайняття інших земельних ділянок з боку [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) В ході судового розгляду оглянуто Генеральний план с.Киїнка 2016 року, відповідно до якого відсутній проїзд між вулицями Дубова та Вишнева, разом з тим з цих вулиць можливий відповідно виїзд обох напрямках. Відповідачем [PERSON] надана копія державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 010886, виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Киїнської сільської ради від 16 травня 2000 року № 23 на земельну ділянку площею 0,10 га надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована у в. Киїнка по вул.Вишнева . Як слідує з плану зазначена земельна ділянка межує з земельними ділянками фізичних осіб та вул.Вишнева. ( а.с.72) Відповідачем [PERSON] надана копія державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 004299, виданий [PERSON] (як встановлено остання змінила прізвище на [PERSON] ) на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 1997 року, на земельну ділянку площею 0,11 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території с.Киїнка. Як слідує з плану зазначена земельна ділянка межує з земельними ділянками фізичних осіб та вул.Дубова. ( а.с.119-125) Також надана копія технічного звіту по закріпленню зовнішніх меж землеволодіння та по підготовці і видачі Державного акту на право приватної власності на землю за 1996 рік, що містить ситуаційну схему розміщення земельної ділянки, з якої слідує також відсутність проїзду між вулицями Вишнева та Дубова. ( а.с.128) Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Як слідує зі ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статями 346-350 ЦК України та статями 140-148 Земельного кодексу України передбачені випадки припинення права власності та викупу земельних ділянок для суспільних потреб. Звернення сільської ради до власника земельної ділянки з питань її відчуження не свідчить про автоматичне визнання неправомірності надання земельної ділянки. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. В ході судового розгляду не встановлено неправомірних дій під час видачі державних актів на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] , а позивач як то вимагає ст.81 ЦПК України не довів обставин такої неправомірності. Надані позивачем та його представником докази не доводять, що на земельних ділянках, які надані відповідачам наявний проїзд, що не може передаватись у приватну власність. Разом з тим, позивачем не доведено та в ході судового розгляду не встановлено, що [PERSON] та [PERSON] порушують права позивача на землю. За таких підстав, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про скасування Державних актів на право приватної власності на землю та їх державної реєстрації. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог по суті заявленого позову, то питання щодо застосування строків позовної давності судом не розглядається. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed