Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

25 грудня 2014 року Очаківська районна державна адміністрація Миколаївської області як орган опіки та піклування звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із вказаною позовною заявою. 12 травня 2015 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьки не забезпечують належних умов для утримання, виховання, навчання та розвитку дітей, тривалий час відсутні за місцем проживання, ведуть асоціальний спосіб життя, ніде не працюють, проживають окремо один від одного зі сторонніми особами, зловживають алкогольними напоями. Посилаючись на викладене, просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути з них аліменти на їх утримання. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення у пресі у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вважав його таким, що відповідає інтересам дітей. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтв про народження (а. с. 27, 33), відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Як вбачається із заяви про тимчасове влаштування в будинок дитини (а. с. 41), [PERSON] віддала малолітнього [PERSON] в будинок дитини на строк до шести місяців у зв'язку з несприятливими матеріально-побутовими умовами. Розпорядженнями Очаківської районної державної адміністрації від 29 травня 2013 року №№ 77, 78 малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 30, 37). Розпорядженням цієї ж адміністрації від 20 червня 2013 року № 99 [PERSON] влаштовано до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення як дитину, позбавлену батьківського піклування (а. с. 38). Розпорядженням Очаківської районної державної адміністрації від 27 червня 2013 року №106 [PERSON] влаштовано до прийомної сім'ї, створеної 28 листопада 2007 року на основі сім'ї [PERSON], яка проживає в с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області на спільне проживання та виховання як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 31-32). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали на території Козирської сільської ради та зарекомендували себе не з кращого боку. Обидва зловживали спиртними напоями, вихованням та доглядом за дітьми не займалися. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Очаківської районної державної адміністрації № 1649/02-01/23 від 06 вересня 2015 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі зловживають алкогольними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В даному випадку відповідачі самоусунулися від виховання дітей та їх утримання, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками. За час розгляду справи в суді в судові засідання жодного разу не з'явилися без поважних на те причин, що також свідчить про їх байдужість до долі власних дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей і єдиним способом захисту прав та інтересів останніх є позбавлення батьківських прав щодо них. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської областіобґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., сплату якого позивачеві було відстрочено до ухвалення судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved