Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

25 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 04.08.1990 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем має повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося тому їх шлюб було розірвано 29 листопада 2005 року. У серпні 2011 року їх дитина [PERSON] поступила на денну бюджетну форму навчання до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені В. Лазаряна, строк навчання у даному ВУЗІ зазначено до 01.07.2015 року. На даний момент [PERSON] є студенткою 3 курсу. Зазначає, що у зв'язку з навчанням на денній фірмі, їх донька не має можливості працювати та заробляти собі на проживання. На сьогодні відповідач будь якої матеріальної допомоги доньці не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання або досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, позивачка надала письмову заяву, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, 04 серпня 1990 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу Серії [NUMBER] виданим відділом РАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровськ, запис № 1001 (а.с. 28), який було розірвано 29 листопада 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 459 (а.с. 5). Від подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Відділом РАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровськ, запис № 2568 (а с. 27). Дочка залишилася проживати разом з матір'ю і на даний час знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Довідки від 03 вересня 2013 року № 002070 [PERSON] є студенткою 3 курсу МТ факультету технікуму - ВНЗ Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені В. Лазаряна (IV рівня акредитації), форма навчання - бюджет (а.с. 4). Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, не має свого доходу, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час має скрутне матеріальне становище, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, можливість утримання позивачкою дочки, обов'язок надавати допомогу відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]), починаючи стягнення з 25 грудня 2013 року і до закінчення навчання дитини, але не більш як до досягнення дитиною 23 років, допустивши по справі на підставі статті 367 ЦПК України негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved