Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

25 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо свого сина [PERSON] на строк 6 місяців у виді заборони перебування у місці спільного проживання у [ADDRESS] , усунення перешкод у користуванні 1 / 2 вказаного будинку, що є об`єктом приватної власності заявника та майном, що знаходиться у будинку, заборони наближатись до заявника на відстань менше 300 м до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідувань. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] є її сином, останні спільно проживають з чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] .. [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно, підіймає руку, намагався її задушити, псує речі у будинку та вчиняє бійки з чоловіком, погрожував спалити будинок, розбивав вікна у ньому. Неодноразові звернення до правоохоронних органів не дали належного результату. Насильство зі сторони [PERSON] здійснюється тривалий час, з кожним разом його поведінка стає агресивнішою та жорстокішою, останній погрожує фізичною розправою. Вірогідність продовження домашнього насильства із спричиненням тілесних ушкоджень є високою. Просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Глазун Т.О. підтримали заявлені вимоги за вищевикладених обставин. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти заяви заперечував, пояснивши, що є сином [PERSON] , з якою спільно проживає у [ADDRESS] , має проблеми із алкоголем, має конфлікти із вітчимом, декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, іншого житла не має. Із врахуванням поданих учасниками справи доказів суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] з 15 вересня 2016 року є власником 1 / 2 частки [ADDRESS] , де проживає разом із [PERSON] , 1965 року народження, [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 1993 року народження, інша 1 / 2 частка вказаного будинку в порядку спадкування у встановленому порядку не оформлена, про що заперечення учасників судового розгляду відсутні. Відповідно до повідомлення Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 19 серпня 2021 року наявні 14 звернень щодо неправомірних дій [PERSON] , зокрема щодо домашнього насильства 06 березня 2020 року (бійка з батьком), 24 квітня 2021 року (побиття батька та пошкодження майна), 12 травня 2021 року (погрози [PERSON] ножем та погрози спалити будинок), 21 червня 2021 року (побиття батька), 18 серпня 2021 року (погрози підпалу будинку та вибиття скла вікон). Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2021 року, яка набрала законної сили, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді 170 грн. штрафу. Судом встановлено, що [PERSON] 12 травня 2021 року за місцем проживання в [ADDRESS] , вчинив щодо своєї матері [PERSON] домашнє насильство-погрози фізичної розправи з нецензурними висловлюваннями, вимагання коштів. Дані обставини враховуються судом в порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні [PERSON] безпосередньо підтвердив наявність сварок із вітчимом та матір`ю, що із врахуванням вищезазначених доказів є неприпустимим при вирішенні будь-яких питань, що в свою чергу має негативний вплив на заявника [PERSON] , з якою проживає також неповнолітній [PERSON] , 2006 року народження, що також негативно впливає і на нього. Посилання [PERSON] щодо відсутності незаконного впливу на заявника не підтверджене доказами у встановленому порядку, при цьому обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. Вказані обставини підтверджують вчинення домашнього насильства [PERSON] щодо своєї матері [PERSON] .. Також в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до заявника, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису щодо [PERSON] відповідно до ст.26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству у виглядізаборони перебувати в місці проживання (перебування) заявника та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання завника, із визначенням строку обмежувального припису, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,-три місяці. Підстави для визначення строку обмежувального припису в шість місяців в судовому засіданні не встановлені. Також відсутні підстави для встановлення заборони щодо користування 1 / 2 часткою будинку, оскільки судом встановлена заборона перебувати в місці проживання заявника та заборона наближатися на визначену відстань до місця її проживання, при цьому суду не подані докази щодо виділення даної частки в натурі. За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.350-6 ЦПК України обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Аналогічні норми зазначені також в ч.7 ст.26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству. З даних підстав судом не приймаються посилання [PERSON] , 1993 року народження, щодо відсутності іншого місця проживання, при цьому обмеження для останнього у зв`язку з його протиправною поведінкою відносно заявника є пропорційним втручанням у його життя в силу приписів Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, так як воно має на меті охорону гарантованих ст.ст.3, 27-30 Конституції України прав заявника, які він порушує. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial