Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

« 24» лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки усіх видів заробітку але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В попереднє судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати праву за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 04.06.2013 року (а.с. 4). Малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 13). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до заяви [PERSON] від 03.03.2014 року, останній визнає позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або письмову, яка приєднується до справи, у цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути аліменти з [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved