Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

26 квітня 2017 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, в якої позивач зазначив, що позивач є власником ? частини двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Станційна (кол.Мізікевича) , буд.5, на підставі Договору дарування від 09.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, та зареєстрованого в КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації» 06.01.2011 року р/н 3280369 (далії по тесту спірний житловий будинок). Відповідачка є власником ? частини спірного житлового будинку розташованого на присадибній земельній ділянці. Фактично позивач користується спірним житловим будинк ом у вигляді нерухомого майна з літера А загальною площею 57,8 та житловою площею 34,8 кв.м., Л- баня, С- сарай, О- туалет, Ж- гараж. Земельна ділянка площею 0.125 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться у спільної сумісної власності. Відповідачу було запропоновано виділ спірного житлового будинку на підставі висновку фахівця, але відповідачка фактично відмовилась про виділ своєї частки, а тому позивач просить припинити право спільної часткової власності на спірний житловий будинок, визнати за позивачем право власності на спірний житловий будинок, припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнати право власності на спірну земельну ділянку. Позивач до суду не зявився, при цьому направив заяву відповідно до ст. 158 ЦПК України, при цьому не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач повторно до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідності до ст. 367 ч.1,ч.2 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ст. 367 ч.1 ч.3 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] (код [NUMBER]) є власником спірного житлового будинку на підставі Договору дарування від 09.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, та зареєстрованого в КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації» 06.01.2011 року р/н 3280369, спірної земельної ділянки площею 0.125 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться у спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 30.12.2015 року який належним чином зареєстрований у компетентних установах. Відповідачка [PERSON] є власником спірного житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2003 року, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори. Відповідачка фактично відмовилась від виділення частки житлового будинку з спільної часткової власності. Вартість спірного нерухомого майна у вигляді спірного житлового будинку складає 55713.00 грн., земельної ділянки 183\~020.04 грн. сторонами не оспорюється та відповідає фактичним обставинам справи, а тому вартість спірного майна, яка встановлена сторонами, суд може взяти як фактичну вартість нерухомого майна. Згідно Висновку ТОВ «БТІ ЕКСПЕРТ КОНСАЛТИНГ» від 21.11.2016 року, виданого Позивачеві, житловий будинок є відокремлений, має окремий вихід і може бути виділений в натурі: житловий будинок під літерою:А загальною площею 57,8 кв.м., та житловою площею 34,8 кв.м., Л- баня, С- сарай, О- туалет, Ж- гараж, і відповідає технічному паспорту від 21.11.2016 року; також відповідно до плану поділу земельної ділянки розробленого, з виїздом та промірами на місцевості, Національним Університетом біоресурсів і природокористування України - Позивачеві належить А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-А земельні ділянка площею 0,0660 га., в тому числі сервітути 0,0019 га. Позивач не заперечує проти накладання сервітутів за рахунок своєї земельної ділянки, за для правильного та комфортного використання в майбутньому. Відповідно до рішення виконкому Великодолинської селищної ради від № 28 від 22.03.2017 року питання позивача про присвоєння окремих адрес нерухомого майна, яка належить громадянам [PERSON], [PERSON] розглянуто та обєкту нерухомого майна, яке належить позивачу присвоїти: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Станційна, буд.5А. Згідно з висновку фахівця та технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири, тому суд вважає можливим взяти до уваги даний висновок. Щодо виділу в натурі земельної ділянки, суд розглядає такий виділ земльної ділянки який базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику, така позиція знайшла своє відображення в п.11 Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку діючого законодавства, позивачу можливо виділити у приватну власність спірний житловий будинок та земельну ділянку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з подальшим припиненням права спільної часткової власності на це майно. При подані позову позивач сплатила судовий збір у повному обсягу, сторона по справі не ставить питання про поділ судових витрат, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved