Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

24 січня 2017 року [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи її наступними доводами. [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], постійно проживали у Київському районі м. Донецька Донецької області. [PERSON] тяжко хворів. [INFO] у стаціонарному відділенні Міської лікарні № 20 м. Донецька [PERSON] помер. Смерть останнього настала внаслідок набряку легенів та головного мозку через атеросклеротичну хворобу серця, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання представник заявниці звернувся до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час дружина померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] у м. Ташкент, визнавши датою його смерті [INFO] та місце смерті - Україна, Донецька область, місто Донецьк. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON], яка діяла на підставі договору про надання адвокатських послуг № 5/12с від 01.12.2016 року (а.с. 14-15), підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [INFO] у стаціонарному відділенні Міської лікарні №20 м. Донецька помер [PERSON], [INFO]. Смерть останнього настала внаслідок набряку легенів та головного мозку через атеросклеротичну хворобу серця, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 2375 від 10.12.2016 року, видане Бюро судово-медичної експертизи м. Донецька та свідоцтво про смерть від 09.08.2016 року, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с. 5-6). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 15.03.1995 року Київським відділом РАГС м. Донецька (а.с. 11). Вона поховала чоловіка на кладовищі м. Макіївки Донецької області, що підтверджується договором на організацію та проведення поховання №2508 від 07.08.2016 року та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, ім'я та по-батькові похованого «[PERSON]», а також дати народження та смерті: «[INFO]-[INFO]» (а.с. 8-9). Дружна померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Представник заявниці зверталася до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних медичного свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 2625/03.2-38 (а.с. 18). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті чоловіка та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава [PERSON], в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved