Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 березня 2019 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] 24 вересня 2010 року отримав кредит у розмірі 19\~700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів та дав свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та іншими банківськими нормативними актами складає між ним та банком відповідний Договір, що підтверджується підписом позивача у заяві. Проте, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2019 року виникла заборгованість в загальному розмірі 80\~257 грн. 92 к., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року по справі призначено спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду на 22 травня 2019 року. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року в одне провадження об`єднано зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Разом з тим, цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового розгляду на 03 червня 2019 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 24 червня 2019 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1, провадження по справі зупинено. 13 вересня 2019 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду повернулась вказана цивільна справа з висновком судово-психіатричного експерта №503 від 05 вересня 2019 року, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] потребує направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу з поміщенням у відділення судово-психіатричних експертиз ХОПЛ №1 для професійного тривалого, всебічного обстеження, проведення інструментальних та параклінічних досліджень з подальшим вирішенням діагностичних та експертних питань. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду на 02 жовтня 2019 року. 02 жовтня 2019 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Березюк Н.П. на амбулаторному лікуванні з 30 вересня 2019 року по 16 жовтня 2019 року. Крім того, представник позивача просив відкласти судове засідання для вивчення висновку судово-психіатричної експертизи. Розгляд справи відкладався на 30 жовтня 2019 року та 15 листопада 2019 року. \~ \~ \~ \~15\~листопада 2019\~року представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив. Ухвалою\~суду від\~15\~листопада 2019\~року підготовче\~судове засідання\~ закрито,\~справу призначено\~до розгляду\~на 04\~грудня 2019\~року.\~ Відповідно до ухвали суду від 04 грудня 2019 року зустрічна позовна заява [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору залишена без розгляду на підставі заяви представника відповідача за первісним позовом. Представник позивача за довіреністю Українець О.П. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Єрмола А.П. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , зазначила, що відповідач є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного захворювання, а тому укладаючи угоду не в повній мірі розумів значення своїх дій, що підтверджується відповідними медичними документами. Крім того, зазначила, що долучені до позовної заяви умови про надання кредиту позивач не підписував, а тому не можна вважати, що він погодився на такі умови, і вони є додатком до договору. Зазначила, що не має рішення суду про визнання [PERSON] обмежено дієздатним чи недієздатним, разом з тим, Банк бачив що останній отримує пенсію по інвалідності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі19\~700 грн. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з «Тарифів Банку», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанку». Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28 лютого 2019 року становить 80 257 грн. 92 к. та складається з: 21003 грн. 02 к. заборгованість за тілом кредиту; 12 112 грн. 18 к. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, нарахована пеня за прострочене забов`язання 42\~844 грн. 72 к., а також штрафи у загальному розмірі 4298 грн. 00 к. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Частиною 1\~статті 634 вказаного Кодексу\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Докази у справі достовірно вказують на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, на який Банком перераховані кредитні кошти, та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують одержання відповідачем кредитних коштів. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував, оскільки не повернув отриманої у Банку суми. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (далі Постанова) встановлено, якщо Правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, то з огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо ним підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Із анкети-заяви, підписаної Банком та відповідачем вбачається, що в ній відсутні правила надання банківських послуг, тарифи обслуговування кредитних карт, а саме строк дії договору, процентна ставка, сума комісії, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми тощо. Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також пеню і штрафи. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16 серпня 2012 року, посилався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку як невід`ємні частини спірного договору, положеннями яких передбачені процентна ставка за користування коштами, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~Тому відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81\~ЦПК України відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем\~\~АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також положення частини другої\~статті 530 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню лише заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 33\~115 грн. 20 к. Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що останній станом на час укладання кредитного договору не мав повної дієздатності, оскільки відповідне рішення судом не приймалося. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог Банку на 41,26%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 792 грн. 60 к. Враховуючи, що згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з позивача підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 2937 грн. 00 к, що складає 58,74% розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачу відмовлено, оскільки розмір таких документально підтверджений. На підставі викладеного,

Outcome: partial