Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

26.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], і просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в його користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] У них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Через часті непорозуміння із відповідачкою їхнє сімейне життя не склалося, а тому вони розійшлися, син залишився проживати з ним. Згідно рішення Галицького районного суду від 24.06.2014 року і визначено постійне місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з ним, позивачем. Тому, з часу народження, син постійно проживає з ним. Впродовж всіх цих років він один приймає участь у вихованні сина та матеріально утримує його. [PERSON] жодного разу не цікавилася життям дитини, не брала участі у його вихованні, не підтримує його матеріально, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у додаткових витратах. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо малолітнього сина [PERSON], тому, вважає, що є всі підстави позбавити її батьківських прав відносно дитини. Враховуючи те, що відповідач - працездатна, має дохід, вважає, що [PERSON] має змогу сплачувати аліменти у його користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття. В судове засідання [PERSON] не з'явився, однак його представником [PERSON] подано заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність позивача та її, представника, позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечують щодо заочного розгляду справи, у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання виклику до суду (а.с.41). Заяви про відкладення розгляду справи - не надходило. Відзиву на позов нею не подано. Представник третьої особи - служби у справах дітей Галицької РДА в судове засідання не з'явився, однак такою було скеровано до суду письмову заяву, в якій просить, щоб розгляд справи проводити у відсутності представника, позовні вимоги позивача підтримує та з метою захисту прав малолітньої дитини комісія дійшла до висновку, вважати за можливе і доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши представлені докази по справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2010 року батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії рішення Галицького районного суду від 24.06.2014 року визначено постійне місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] - залишивши його на утриманні і вихованні батька, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] не бере жодної участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться здоров'ям, успіхами, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не утримує її, не бере участі у додаткових витратах. Як вбачається із довідки про склад сім'ї [PERSON], виданої Залуквянською сільською радою Галицького району № 854 від 25.09.2018 року - за адресою [ADDRESS], с. Залуква, Галицького району, Івано-Франківської області з ним проживає та зареєстровані: син, [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до характеристики, виданої на ім'я [PERSON], учня 2 класу Залуквянської ЗОШ - дитина є доброзичлива, слухняна, здібна та старанна, виконує усі завдання, завжди готовий до уроків. Батько належно займається вихованням сина, цікавиться шкільним життям та успішністю дитини. [PERSON] не цікавиться сином взагалі (а.с.20). Згідно службової характеристики на [PERSON], виданої заступником головного інженера з ремонту [PERSON] АТ «ДТЕК Західенерго», відокремленого підрозділу «Бурштинська ТЕС», - слюсара з ремонту устаткування КПЦ Бурштинської ТЕС, показав себе як чесний, працьовитий, наполегливий працівник. Люблячий тато свого сина (а.с.21). Позивач має постійний заробіток, що підтверджується довідкою по заробітній платі, виданої «ДТЕК «Бурштинська ТЕС» (а.с.22). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25.09.2018 року [PERSON] - встановлено, що він проживає разом із сином - [PERSON], [INFO], у шлюбі не перебуває, один виховує сина, працюючий, проживає в будинку матері - [PERSON], побутові умови задовільні (а.с.23). По місцю проживання позивач теж характеризується з позитивної сторони (а.с.24). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Галицької РДА щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] від 28 листопада 2018 року - вважає за можливе і доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина. Відповідно до ч.3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню сина, не допомагає матеріально, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів є підставним та підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 141, 150, 155, 164, 166, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved