Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

24 грудня 2015 року заявник звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: народження у подружжя [PERSON] Євдокима Іоаннова та [PERSON] ще однієї дитини жіночої статі [PERSON], [INFO]; наявності родинного звязку між рідними сестрами [PERSON] і [PERSON]; реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] та зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON]; наявності родинного звязку між спадкодавцем [PERSON] (двоюрідна тітка) та [PERSON] (двоюрідна племінниця). В обґрунтування заяви вказала, що 05 січня 2008 року у віці 69 років померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 2008 року січня місяця 08 числа зроблено відповідний актовий запис № 140. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0605га, розташовану на території садового товариства «Маяка-3» Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельну ділянку площею 5,760 га на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. 05 липня 2007 року [PERSON] заповіла їй квартиру [ADDRESS]. На частину спадщини, що складається з земельної ділянки площею 0,0605га, розташованої на території садового товариства «Маяка-3» Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки площею 5,760 га на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області до теперішнього часу з заявою про прийняття спадщини за законом ніхто не звертався. Вона має право на спадкування у пяту чергу відповідно до ст. 1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, їз збереженням її цільового призначення. Отже, зверненню її до нотаріальної контори з заявою про визнання за нею права на спадкове майно має передувати встановлення родинних звязків із спадкодавцем, оскільки визнання її спадкоємицею за законом залежить від доведення певного факту, а саме: встановлення родинного звязку із спадкодавцем, а за відсутності на зберіганні метричних книг, книг реєстрації актів цивільного стану встановити такий факт можливо лише у судовому порядку. Відповідно до даних архівної довідки від 16 вересня 2015 року № Б-227-2015 у метричній книзі Вознесенської церкви села Шевське Чернеччинської волості Новомосковського повіту Катеринославської губернії є запис № 27 про народження 23 липня 1915 року дитини жіночої статі, хрещеної на імя «Христина». Батьки [PERSON] Іоаннова та [PERSON]. У подружжя була також ще одна дитина жіночої статі [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року за вих. № 543 та державного архіву Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року за № Б-226-2015 підтвердити факт народження [PERSON] [INFO] неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церкви с. Шевське парафіянами якої були мешканці хут. Водяне. Таким чином, встановленню в судовому порядку підлягає факт народження у подружжя [PERSON] існування ще однієї дитини жіночої статі [PERSON] [INFO] та факт наявності родинних звязків між рідними сестрами [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року № Б 254-2015 надати копію актового запису про шлюб у 1929 році [PERSON] та [PERSON] в с. Шевське Котовського району Дніпропетровської округу неможливо через відсутність на збереженні книг реєстрації актів цивільного стану відділу РАЦС Шевської сільської ради за 1929 рік. Факт того, що [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] підлягає встановленню в судовому порядку. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася 28 жовтня 1934 року, про що здійснений відповідний запис за № 24. Батьками [PERSON] є [PERSON], а матір [PERSON]. 24 лютого 1956 року [PERSON] взяла шлюб з [PERSON], про що 1956 року лютого місяця 24 числа зроблено відповідний запис за № 9. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася 15 березня 1961 року, про що в книзі реєстрації актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 14. Батьком [PERSON] є [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016013642, сформованого 17 листопада 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції прізвище [PERSON] [PERSON]. Вфдповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014756634 сформованого 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно довідки від 28 липня 2004 року за № 225, виданої Кіровським районним управлінням юстиції м. Дніпропетровська відділ реєстрації актів цивільного стану 06 березня 1956 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська затверджено шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 312. 24 лютого 1978 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта № 131. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища [PERSON]. Отже, вона є двоюрідною племінницею спадкодавця [PERSON] та має право на спадкування за законом у пяту чергу, у звязку з чим вона звернулася до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги з підстав викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши заявницю, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа \~має \~право в порядку, \~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 256 ЦК України, суд встановлює факти, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 194326 (а.с.19). Після її смерті відкрилася спадщина: на квартиру № 33, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Уральська, буд. 13. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла квартиру № 33, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Уральська, буд. 13 - [PERSON] Даний заповіт був посвідчений 05 липня 2007 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 5-983. Згідно листа Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 25 березня 2016 року за № 957/02-14, 30 січня 208 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини по заповіту після померлої 05 січня 2008 року [PERSON] було заведено спадкову справу № 70/2008 та Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 листопада 2008 року за реєстровим № 4-1391. Інші спадкоємці з заявами про відмову/прийняття спадщини до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зверталися. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19 листопада 2008 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4-1291, спадкоємицею квартири № 33, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Уральська, 13 після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.21). Також судом встановлено, що померлій [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0605 га, розташована на території садового товариства «Маяка-3» Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з рішення Виконкому Волоської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 вересня 1997 року за № 52 (а.с.22) та земельну ділянку площею 5,760 га на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Інших спадкоємців за законом немає. Позивачка вказала, що покійна [PERSON] є її двоюрідна тітка, рідною сестрою якої є її [PERSON], яка доводиться їй бабусею. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у подружжя [PERSON] (Черниченко) Євдокима Іоаннова та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що у метричній книзі Вознесенської церкви села Шевське Чернеччинської волості Новомосковського повіту Катеринославської губернії (нині Магдалинівського району Дніпропетровської області) є запис № 27 про народження 23 липня 2015 року (за старим стилем) дитини жіночої статі, хрещеної на імя «Христина», що підтверджується архівною довідкою від 16 вересня 2015 року за № Б-227-2015 (а.с.8). Згідно довідки виконкому Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року за № 543 та листа Державного архіву Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року за № Б-226-2015, підтвердження факту народження [PERSON] у 1910 році в хут. Водяне Новомосковського повіту Катеринославської губернії (нині Магдалинівського району Дніпропетровської області) неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церкви с. Шевське (парафіянами якої були мешканці хут. Водяне) за вказаний період (а.с.9-10). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони знали бабу [PERSON] та бабу [PERSON], які були рідними сестрами. Христинине прізвище після реєстрації шлюбу стало [PERSON], а Маріїне прізвище [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133,135 СК України [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], про що виконавчим комітетом Шевської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 22 (а.с.18). 08 квітня 1938 року у [PERSON] народилася донька [PERSON]. Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 28 липня 2004 року за № 225, 06 березня 1956 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 312 (а.с. 17). 24 лютого 1978 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 385184 (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження серії XV УА № 344910 у подружжя [PERSON] та [PERSON] 28 жовтня 1934 року народилася донька [PERSON] (а.с. 12). Проте, Державний архів Дніпропетровської області листом від 11 листопада 2015 року за № Б-254-2015 повідомив, що надати копію актового запису про шлюб у 1929 році [PERSON] та [PERSON] в с. Шевське Котовського району Дніпропетровської області (нині Магдалинівський район Дніпропетровської області) неможливо через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану відділу РАЦС Шевської сільської ради за 1929 рік (а.с. 11). 24 лютого 1956 року у Новопетрівській с/р Магдалинівського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що було зроблено відповідний запис за № 9. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЯР № 164201 (а.с.13). У подружжя [PERSON] та [PERSON] 15 березня 1961 року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 943225 (а.с. 14). Згідно з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 30 серпня 1980 року виконкомом Нижньокринської селищної ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після одруження дружини присвоєно прізвище [PERSON]. 04 березня 1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області внесено запис 3 83 про розірвання шлюбу (а.с. 15). Таким чином, з вищевказаного вбачається, що [PERSON] дійсно є двоюрідною тіткою заявниці. З урахуванням вищевказаного, суд прийшов до висновку про доведення у судовому засіданні факту народження у подружжя [PERSON] Євдокима Іоаннова та [PERSON] ще однієї дитини жіночої статі [PERSON], [INFO]; факту наявності родинного звязку між рідними сестрами [PERSON] і [PERSON]; факту реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] та зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON]; факту наявності родинного звязку між спадкодавцем [PERSON] (двоюрідна тітка) та [PERSON] (двоюрідна племінниця). Враховуючи те, що підтвердити вищевказані факти у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved