Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] звернуся в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов обгрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2012 року присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду є незначним, коштів катастрофічно не вистачає для повноцінного забезпечення дитини. Також вказує та те, що суттєво зріс рівень інфляції і з віком збільшились потреби сина, а тому для підтримання належного рівня його життя та виховання, потрібно значно більше коштів. Повідомляє, що на даний час вона не має постійного заробітку, працює, при цьому матеріально допомагає повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог наголошує, що відповідач 23.01.2018 р. набув права власності на легковий автомобіль марки Renault моделі Megane Scenic, 2003 року, вартістю 35574 грн та 15.10.2019 р. на легковий автомобіль марки Peuget модель 4007, 2012 року випуску, вартістю 113040 грн., що свідчить про його матеріальну платоспроможність і можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Тому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1500 гривень щомісяця та стягнути з [PERSON] в її користь 1500 грн. на правничу професійну допомогу адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, наведених у позові. Наголосила, що сама позивач не в змозі задовольнити всі потреби неповнолітнього сина, який навчається в ДНЗ «Нововолинський центр професійно-технічної освіти», крім того отримав черепно-мозкову травму, у зв`язку з чим потребує лікування. Представник позивача звернула увагу суду на ту обставину, що позивач не має стабільного доходу, допомагає старшому синові, а тому аліменти в розмірі 350 грн. не покривають витрати на утримання дитини-підлітка та не забезпечують його щоденні потреби. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав наведених у відзиві (а.с.40-42). Не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що становить половину прожиткового мінімуму на дитину такого віку. Зазначає, що 2020-2021 роках його дохід значно зменшився, він хворіє, утримує неповнолітнього сина від другого шлюбу, оплачує навчання повнолітнього сина від першого шлюбу, і незважаючи на це, з серпня 2020 року намагається вчасно сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1200 грн. без відповідного рішення суду, враховуючи вимогу законодавства. Допитана в судовому засіданні як свідок мати позивача [PERSON] показала, що [PERSON] змушена була виїхати за кордон на заробітки, звідки систематично пересилає кошти на утримання сина сторін [PERSON] . Не заперечила, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, який проживає з нею в орендованій квартирі, але допускав заборгованість. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Нововолинського міського суду від 12 вересня 2011 року був розірваний (а.с.7). Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 жовтня 2011 року (а.с.8-9) присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 400 гривень, починаючи з 15 серпня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з копією рішення Нововолинського міського суду від 17 вересня 2012 року (а.с.10-11) розмір аліментів на утримання молодшого сина [PERSON] був зменшений до 350 грн. щомісячно. Документально підтверджено, що син [PERSON] проживає разом із матір`ю - позивачем [PERSON] (а.с.12). Неповнолітній син сторін [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Нововолинський центр професійно-технічної освіти» за професією кухар - кондитер, термін його навчання згідно довідки навчального закладу №566/2020 від 07 жовтня 2020 року(а.с.14) складає з 01 вересня 2019 року до 03 травня 2023 року, отримує стипендію в розмірі 490 грн. в місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Часткове визнання позову відповідач пояснює тим, що його дохід є непостійним (із-за встановлених карантинних обмежень), за період з 2020 по 2021 рік його матеріальний стан погіршився. У нього на утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.63), а дружина [PERSON] не працює, має статус безробітньої і перебуває на обліку в центрі зайнятості, вони утримують і виховують дочку дружини від першого шлюбу. Він також оплачує навчання повнолітнього сина сторін та оплачує витрати сина [PERSON] , по потребі. Відповідач [PERSON] в період з серпня 2020 року по січень 2021 року, працюючи в ТОВ «Новомонтаж», отримував заробітну плату наближену до мінімальної (а.с.43). Згідно медичної документації наданої суду (а.с.72-81), [PERSON] хворіє з діагнозом хронічний гіпертрофічний фарингіт (стадія загострення), кіста правої верхньощелепної пазухи. Згідно довідки КНП «Нововолинська ЦМЛ» №670/01-17 від 03 березня 2021 року (а.с.65) [PERSON] перебував на стаціонарному лікування у дитячому відділенні КНП «НЦМЛ» в період з 06 жовтня 2020 року по 16 жовтня 2020 року, у зв`язку з отриманням травм (струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, правобічний перфоративний отит). Догляд за хворою дитиною проводив батько - [PERSON] , він дотримувався рекомендацій лікарів та слідкував за режимом сина. Вказані обставини суд враховує при вирішенні спору, однак бере до уваги ту обставину, що визначений за рішенням суду розмір аліментів 350 грн. не відповідає законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів, а також те, що відповідач від виконання обов`язку по утриманню дитини не ухиляється, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини такого віку, що становить 1200 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Приймаючи рішення про часткове задоволення вимог, суд враховує, що позивачем не надано доказів щодо обґрунтованості призначення до стягнення суми аліментів в розмірі по 1500 грн. щомісячно, що є більше половини прожиткового мінімуму для дитини такого віку. Ухвалюючи рішення, суд також бере до уваги ту обставину, що згідно з виписок із рахунку неповнолітнього [PERSON] та доданих квитанцій, відповідач [PERSON] періодично перераховує кошти сину [PERSON] та несе витрати по утриманню старшого повнолітнього сина [PERSON] у зв`язку з навчанням на платній основі (а.с. 51-62, 90-100). Врахувавши матеріальний стан сторін, надані ними докази на підтримання та часткове заперечення заявлених вимог, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 350 грн. щомісячно до 1200 грн. щомісячно з індексацією сум відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить його фізичний, культурний, духовний та соціальний розвиток. З підстав передбачених ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає 908,00 грн. судового збору та пропорційно задоволеним вимогам, в користь позивача [PERSON] 1200 грн. витрат понесених нею на правничу допомогу адвоката, що підтверджується документально (а.с. 19-22).

Outcome: approved