Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 грудня 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося через поступове погіршення стосунків між ними і постійні розбіжності у поглядах на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наразі, вони проживають окремо з 2015 року, спільне господарство не ведуть. Вона з сином проживає у м. Києві, відповідач проживає окремо. Шлюб існує формально. Примирення та збереження шлюбу між сторонами недоцільне, через неможливість та небажання продовжувати сімейні відносини. Позивач просила змінити прізвища на дошлюбне [PERSON] . Ухвалою суду від 08 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків в позовній заяві, оскільки позивачем не додано до позовної заяви оригінал свідоцтва про шлюб. 10 лютого 2020 року, на виконання вказаної ухвали, [PERSON] було усунуто вказані недоліки. Провадження у справі відкрито 12 березня 2020 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач 14.04.2020 року надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, та просив розглянути справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2012 року, про що свідчить запис № 1678, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved