Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

26.05.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] « Про звернення стягнення на предмет застави » посилаючись на те, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11383936000 від 15.08.2008. В забезпечення виконання кредитного договору № 11383936000 від був укладений договір застави між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Предметом застави став автомобіль марки « MERCEDES-BENZ ML350 », державний номер [NUMBER]. ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» за договором факторингу № 05/12-КВ від 20.04.2012. ТОВ «Кредит Фінанс», в свою чергу, за договором факторингу від 20.04.2012 відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 11383936000 від 15.08.2008. Відповідно до квитанцій про сплату боргу від 04.06.2014 № 48-239К ним була сплачена на користь кредитора ТОВ «Вердикт Фінанс» за зазначеним кредитним договором № 11383936000 від 15.08.2008 за відповідача [PERSON] сума у розмірі 53 436 грн. Решта суми у розмірі 140 000 грн. була сплачена відповідачем [PERSON] Таким чином, зобов'язання перед ТОВ «Вердикт Фінанс» були остаточно виконані ним та [PERSON] При таких обставинах, позивач [PERSON] на підставі вимог чинного законодавства, а саме ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», просить суд звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частку автомобіля марки « MERCEDES-BENZ ML350 », 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) WDC1641861A434752, державний номер [NUMBER]. Відповідач за основним позовом [PERSON] 19.07.2016 звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] « Про звернення стягнення на предмет застави », в якому посилаючись на обставини, які зазначив в своєму первісному позові [PERSON] та наголошуючи на тому, що ним за зазначеним кредитним договором № 11383936000 від 15.08.2008 за відповідача [PERSON] на користь кредитора ТОВ «Вердикт Фінанс» була сплачена сума у розмірі 140 000 грн., що підтверджується квитанцією про сплату боргу від 04.06.2014 № 48-238К, просив суд, на підставі вимог чинного законодавства, а саме ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частку автомобіля марки « MERCEDES-BENZ ML350 », 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) WDC1641861A434752, державний номер [NUMBER]. ( а.с.а.с. 33-36 ). У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши право представляти свої інтереси в суді представнику [PERSON], який діє на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] просив суд позов задовольнити з підстав на які позивач посилається в своєї позовної заяві. Проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечував, просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши право представляти свої інтереси в суді представнику [PERSON], який діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON] просив суд зустрічний позов задовольнити з підстав на які останній посилається в своєї зустрічної позовної заяві. Проти задоволення первісної позовної заяви не заперечував, просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Співвідповідач як за первісним так і за зустрічним позовами [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик та через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. ( а.с.а.с. 11, 43, 69-72, 76, 79, 105-106, 108, 109 ). Представник третьої особи ТОВ « Вердикт Фінанс » у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. ( а.с.а.с. 40, 50-51, 88-103, 104, 107). При таких обставинах, суд враховуючи позицію представників сторін по справі та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає як основний, так і зустрічний позови обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( стаття 11 ЦПК України ). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11383936000 від 15.08.2008. В забезпечення виконання кредитного договору № 11383936000 від був укладений договір застави між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Предметом застави став належний [PERSON] автомобіль марки « MERCEDES-BENZ ML350 », державний номер [NUMBER]. ( а.с. 15 ) ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» за договором факторингу № 05/12-КВ від 20.04.2012. ТОВ «Кредит Фінанс», в свою чергу, за договором факторингу від 20.04.2012 відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 11383936000 від 15.08.2008. Вказані обставини підтвердженні дослідженими в судовому засіданні копіями зазначеного кредитного договору, договору застави, договорів факторингу, які містяться в оглянутих в судовому засіданні матеріалах цивільної справи № 645/5096/13 ( провадження № 2/645/1707/13 ) за позовом ТОВ « Вердикт Фінанс » до [PERSON], Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ « Про зняття арешту з майна », розглянутої Фрунзенським райсудом м. Харкова, з постановленням судового рішення від 18.11.2013. Крім того, з оглянутих в судовому засіданні копій квитанцій по сплаті боргу від 04.06.2014 за №№ 48-239К, № 48-238К вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] перерахували на користь кредитора ТОВ «Вердикт Фінанс» за зазначеним кредитним договором № 11383936000 від 15.08.2008, в рахунок погашення заборгованості боржника - відповідача [PERSON], відповідно у розмірі 53 436 грн. та 140 000 грн. ( а.с.6 ). Відповідно до листа ТОВ «Вердикт Фінанс» від 10.02.2017 за № 02-02/17 частина боргу відповідача [PERSON] прощена та зобов'язання за кредитним договором припинено. ( а.с. 112 ). Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника виконання обов'язку боржника третьою особою. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до третьої особи, яка виконала обов'язок боржника за зобов'язанням, забезпеченим рухомим майном, переходить право за обтяженням, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно правової позиції Верховного Суду України зазначеної в рішенні від 2004 по справі № 06-1440кс03 : спеціальний порядок передачі прав від кредитора до поручителя у ЦК України не передбачений, з чого можна зробити висновок про їх автоматичний перехід від кредитора до поручителя в момент виконання останнім обов'язку боржника. Іншими словами, підставою переходу прав кредитора до поручителя виступає не угода про уступку права вимоги, а такий юридичний факт, як виконання зобов'язання за боржника, з яким закон пов'язує перехід прав кредитора до третьої особи разом зі всіма додатковими зобовязаннями включно заставу. Відповідно до ст. 560 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинним з 01.01.2004, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При таких обставинах позовні вимоги як за основним позовом, так і за зустрічним позовом є обґрунтованими та такими, що відповідають приписам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні представники позивача і відповідача [PERSON] і [PERSON] зазначили, що в разі задоволення зазначених позовних вимог, останні не наполягають на стягненні з другої сторони на їх користь понесених ними судових витрат по справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. При таких обставинах, суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 88 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ними судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 560, 328 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved