Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

26.12.2016 позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти в сумі 3000 гривень , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утриманні їх доньки [PERSON], [INFO] (а.с.1). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, і 01.09.2016 року в них народилась спільна донька [PERSON]. Позивач стверджує, що останні три місця відповідач проживає окремо; дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється приймати участь в утриманні їх дитини, інших дітей та утриманців не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що отримує допомогу на дитину 860 гривень, та, щоб мати можливість утримувати доньку, пішла на роботи. Вона не рахувала свої витрати на дочку, проте виходила з розрахунків, що такі витрати складають близько 3000 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали частково, в сумі 1000 гривень, посилаючись на розмір заробітку відповідача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину: дочку шум [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №193722 від 16 січня 2016 року, а також свідоцтвом про народження серії І-ОК №339477 від 08 вересня 2016 року, виданим Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.4,6). Згідно з довідкою, виданою КП ЖЕК №1 від 26.12.2016 №2012, малолітня донька зареєстрована з позивачем в [ADDRESS] (а.с.3). Та обставина, що малолітня донька сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, повністю визнана відповідачем. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Так, за змістом ч.1 та 2 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідач працевлаштований з 28.11.2016 року в ТОВ «Фудмережа», отриманий ним дохід за повні місяці роботи становить: в грудні 2016 770,19 грн., в січні 2017 (а.с.16). Відповідачем визнано, що він має можливість сплачувати аліменти в твердій сумі в розмірі 1000 гривень. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що позивачем визнано факт отримання нею державної допомоги на утримання дочки в розмірі 860 гривень, а також, враховуючи рівний обовязок батьків по утриманню дитини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та що відповідач за своїм сімейним, матеріальним станом, може сплачувати аліменти у визнаному ним розмірі 1000 гривень щомісячно, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial