Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

26.09.2017 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення заборгованості та пені по аліментам по аліментам до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області 01.11.2017 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 30.11.2017 року. 30.11.2017 року ухвалами Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області та прийнята зустрічна позовна заява [PERSON], до [PERSON]А про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Розгляд справи відкладений на 15.01.2018 року. 15.01.2018 року в судовому засіданні оголошена перерва для виклику свідків. Справу призначено до розгляду на 15.03.2018 року. 15.03.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з хворобою судді. Розгляд справи призначений на 21.05.2018 року. 21.05.2018 року в судовому засіданні оголошена перерва для виклику свідків, які не з'явились в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 10.07.2018 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 10.07.2018 року оголошена вступна те резолютивна частина рішення Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 63396 грн. 10 коп., та неустойку (пеню) за несплату аліментів в сумі 19212 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2009 року. Їх шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2 В період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2010 року з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], 02.092009 року народження в розмірі ? частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Однак з часу стягнення аліментів і по даний час вона не отримує аліментів в зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Станом на 01.09.2017 року заборгованість [PERSON]І по аліментам складає - 63396 грн., 10 коп., згідно розрахунку наданого Верхньодніпровським районним ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області. Відповідач є особою працездатного віку, але від сплати аліментів на утримання їх дитини ухиляється, що й стало підставою звернення до суду. Відповідачем подано зустрічну позовну заяву до [PERSON]. згідно якої останній просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 12.05.2010 року по 01.09.2017 року в розмірі 63396.10 грн., за виконавчим листом по справі № 2-673/2010, виданому Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області 18.05.2010 року за рішенням Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 12.05.2010 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON], на утримання сина - [PERSON]. В обґрунтування вимог за зустрічною позовною заявою позивач посилається на наступне. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2010 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання сина - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка за первісним позовом посилається на те, що він жодного разу не сплачував аліменти на утримання дитини, в зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Проте дані факти не відповідають дійсності, оскільки після того як відповідачка пред'явила виконавчий лист до примусового виконання до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області вони помирились та проживали однією сім'єю. [PERSON], мала намір відкликати виконавчий лист та їздила до державного виконавця. Але з якоїсь причини цього не зробила. З червня 2010 року вони проживали спільно та спільно утримували їхню дитину. Окрім того з червня 2010 року їх стосунки як подружжя наскільки зміцніли, що в них народилось ще двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вони вели спільне господарство. Спільно виховували та утримували дітей. [PERSON]А,, не працювала, вела домашнє господарство. Він працював за наймом, так як не завжди міг знайти офіційну роботу. Проте його прибутків було достатньо для утримання сім'ї. Даний факт підтверджується тим, що відповідач за весь період спільного життя не зверталась до державного виконавця зі скаргами щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Приблизно з середини 2016 року їх стосунки погіршились, [PERSON], систематично влаштовувала сварки, та навіть допустила подружню зраду. Їх спільне життя погіршилось, в них стали різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Що мало наслідком подання ним позову про розірвання шлюбу. Після цього [PERSON], подала дану позовну заяву про стягнення заборгованості та пені по аліментах. Вважає, що такої заборгованості не може бути, оскільки він протягом їх спільного життя належно виконував свої обов'язки по забезпеченню сім'ї та матеріального утримання дітей. З позовом про стягнення аліментів на інших дітей [PERSON]А,. звернулась до суду лише 22.09.2017 року. Крім того в листопаді 2017 року [PERSON]. побила в його будинку вікна, побутову техніку, розбила ванну кімнату, унітаз, зібрала свої речі та з дітьми виїхала у невідомому йому напрямку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач лише один раз в червні 2010 року сплатив їй аліменти в суму 50 грн. Вона зверталась до виконавчої служби та подала виконавчий лист про стягнення аліментів до виконання. Потім не могла туди постійно звертатись, так як була вагітною, народжувала дітей та здійснювала догляд за ними. Тому не мала можливості кожного разу їздити до виконавчої служби. Відповідач за час їх спільного проживання фактично ніде не працював, сім'ю утримувала вона одна за рахунок коштів, що виплачували на утримання дітей, а потім вона змушена була піти працювати. Тому підтримує позовні вимоги за поданою нею заявою та просить відмовити у задоволенні вимог за зустрічною позовною заявою. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою заперечували. При цьому відповідач [PERSON]І,. пояснив суду, що він нічого не знав про стягнення з нього аліментів на утримання старшого сина, так як в судовому засіданні присутнім не був. Та до виконавчої служби його жодного разу не запрошували. Їздив він до виконавчої служби лише один раз заплатив 510 грн. Крім того з відповідачкою він помирився. Протягом тривалого часу вони проживали спільно та він матеріально утримував сім'ю. Його дружина йому говорила, що вона забрала виконавчий лист з виконавчої служби. За весь цей період його дружина жодного разу не була у виконавчій службі та не ставила питання про стягнення з нього аліментів. Лише після того як він подав позов про розлучення вона спам'ятала, що є виконавчий лист та почала вимагати сплатити їй заборгованість по аліментам. Але він вважає, що такої заборгованості не існує так вони спільно проживали. Тому просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, задовольнивши позовні вимоги за поданою ним позовною заявою. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог представник Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог покладалась на думку суду. Та пояснила, що виконавчий лист перебуває на примусовому виконання у ВДВС з 2010 року. Державним виконавцем вчинялись дії щодо його примусового виконання. Направлялись запити про прибутки відповідача у різні інстанції. За весь цей час відповідач до виконавчої служби не з'являвся та відомостей про свої прибутки не повідомляв. Тому вона підтверджує розмір заборгованості зазначений в розрахунку заборгованості по аліментам. Як відповідач так і позивач вперше з'явились до неї як до державного виконавця лише весною 2017 року. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2009 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований у виконавчому комітеті Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб В період шлюбу в сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. в яких батьками дітей записані сторони . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2010 року з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підтверджується копією виконавчого листа. Станом на 01.09.2017 року заборгованість [PERSON]І по аліментам складає 63396 грн., 10 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складеним державною виконавчою службою. Позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача дану заборгованість. Відповідач згідно поданого зустрічного позову просить звільнити його від сплати даної заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за заявою платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла в зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197\~СК України\~та\~статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». \~\~\~\~ У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. \~\~ Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. \~\~\~\~ Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий\~\~документ\~\~уперше\~\~надійшов\~\~для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у\~\~зв'язку\~\~з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. \~ Спір щодо розміру заборгованості ( а не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою\~\~заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Як вбачається з наданих суду доказів та пояснень сторін, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2009 року. 12.05.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення про стягнення з в відповідача [PERSON]І,. аліментів на утримання старшого сина сторін - [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 16.04.2010 року. Суду наданий розрахунок заборгованості по аліментам, починаючи з травня місяця 2010 року. Позивачем визнається факт, що в червні 2010 року відповідач сплатив їй 50 грн., аліментів. Тому даний факт не підлягає доказуванню. В подальшому відповідач посилається на те, що з червня 2010 року він помирився з позивачкою та вони до 2017 року проживали разом. Суд погоджується з даними доводами відповідача, так як вбачається, що в сторін в 2011 та 2013 році надгородилось ще двоє спільних дітей, що мало наслідком як спільне проживання сторін та підтримання шлюбних стосунків. З показань свідка [PERSON]. в судовому засіданні встановлено, що він допомагав [PERSON]І,. перевозити його дружину з дитиною з м. Павлограда до с. Ганнівки Верхньодніпровського району. Він добре знаю цю сім'ю, так як є родичем відповідача. [PERSON] та [PERSON], до 2017 року жили як будь-яка нормальна сім'я. Разом ростили дітей. Діти були доглянуті, чисті. [PERSON], є нормальною матір'ю дітям. Щоб між ними були сварки він цього не бачив. Чи надавав [PERSON]І,. грошові кошти на утримання сім'ї, він цього не знає, але так як сім'я проживала нормально, думає, що надавав. З пояснень державного виконавця судом встановлено, що з вимогами про стягнення з [PERSON], заборгованості по аліментам позивач почала звертатись лише весною 2017 року. Надаючи оцінку наданим сторонам доказам суд вважає, що в судовому засіданні знайшов факт спільного проживання сторін з липня 2010 року по 2017 рік. А той факт, що протягом всього цього періоду позивач не зверталась до державного виконавця з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення з [PERSON], аліментів на утримання старшого сина, на думку суду підтверджує той факт, що сторони в цей період мали спільний бюджет, та потребу в стягненні аліментів на утримання дитини позивач [PERSON], не мала. За даних обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованості по сплаті аліментів за період з травня по червень 2010 року, за виключенням сплачених відповідачем 50 грн., в загальній сумі 873 грн., 68 коп. Так як в цей період сторони спільно не проживали, а той факт, що позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання старшого сина, свідчить про ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Також виходячи з тверджень відповідача [PERSON], про те. що сварки та непорозуміння між ним та позивачкою розпочались з 2016 року, суд вважає за можливе стягнути заборгованість по аліментам за період з 01.01.2016 року по 31.08.2017 року, так як позивачем виконавчий лист позивачем не відкликався. Дитина на, яку стягнені аліменти, має захворювання та потребує лікування. На даний час шлюб між сторонами розірваний та сторони проживають окремо, а позивач наполягає на стягнені заборгованості по аліментам. В свою чергу відповідач беззаперечних доказів того, що весь цей час він утримував свого неповнолітнього сина [PERSON] та дане утримання було достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку не надав. Тому за даний період підлягає стягненню заборгованість в сумі 20002 грн. А всього з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість за вищевказані періоди в сумі 20875 грн. 68 коп. Доводи відповідача в тій частині, що він не був присутнім в судовому засіданні при розгляді вимог про стягнення з нього аліментів на утримання старшого сина та не знав про те, що виконавчий лист був пред'явлений до виконання, суд вважає безпідставними, так як в судовому засідання була оглянута справа № 2-673/2010 за позовом [PERSON]А,. до [PERSON]І,. про стягнення аліментів, з якої встановлено, що відповідач [PERSON], був присутнім в судовому засіданні та визнавав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів. Відповідно відповідач знав про стягнення з нього аліментів та повинен був вживати заходів щодо належного виконання рішення суду. В свою чергу суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги відповідача [PERSON]І,. за поданим зустрічним позовом та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.07.2010 року по 31.12.2015 року, так як в цей період сторони проживали спільно, у сторін народилось ще двоє дітей і позивач в свою чергу будь - яких дій щодо стягнення заборгованості, чи вирішення питання про примусове стягнення з відповідача аліментів за вищевказаним виконавчим листом не вживала. Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ч.1ст.196\~СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи з того, що судом ухвалюється рішення, про стягнення з відповідача заборгованості за період з травня по червень 2010 року та за період з 01.01.2016 року по 31.08.2017 року, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки пеню по сплаті аліментів за вказані періоди, так будь-яких доказів того, що відповідач не сплачував аліменти за дані періоди з поважної причини суду не надано. При цьому з суми заборгованості за червень 2010 року суд віднімає 50 грн.. сплачених відповідачем як аліменти на утримання дитини та сплата яки х визнається позивачкою. Розраховуючи розмір пені згідно з положеннями\~ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України \~є обов'язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Відповідно до вимог\~ст.196 СК України\~позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення,виходячи з наступного: - за травень 2010 року: нарахована сума аліментів 461.84 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 143.17 грн. - сума неустойки (пені); - за червень 2010 року: нарахована сума аліментів 411.84 грн. х пеня (1%) х 30 день = 123.55грн. - сума неустойки (пені); 2016 рік - січень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 29 днів = 284.20 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 294.00 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 294.20 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 294.20 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 294.20 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 304.40 грн. - сума неустойки (пені); 2017 рік: - січень 2017 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 303.80 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 274.40 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2017 року: нарахована сума аліментів 982.61 грн. х пеня (1%) х 31 день = 303.80 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 1052.57 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 315.60 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2017 року: нарахована сума аліментів 1052.57 грн. х пеня (1%) х 31 день = 326.12 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2017 року: нарахована сума аліментів 1052.57 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 315.60 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2017 року: нарахована сума аліментів 1052.57 грн. х пеня (1%) х 31 день = 326.12 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 1052.57 грн. х пеня (1%) х 31 день = 326.12 грн. - сума неустойки (пені); Загальна сума пені по заборгованості по аліментам відповідача складає 6348 (шість тисяч триста сорок вісім) грн., 72 коп., за період з травня по червень 2010 року та з 01.01.2016 року по 31.08.2017 року Відповідачем доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, а також обставин, які б мали б наслідком зменшення розміру заборгованості по аліментам, суду не надано. Тому суд вважає за потрібне стягнути зазначену суму з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за можливе взаємозарахувати понесені сторонами судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1466.00 грн.,сплачених позивачем [PERSON]А,. за первісною позовною заявою та 640.00 грн., сплачених позивачем [PERSON]І,. за зустрічною позовною заявою, не стягуючи різницю з відпровідної сторони, так як обидва позови задоволені частково.

Outcome: partial