Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

25.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого, просила суд зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного її, [PERSON], а саме: будинок з господарськими будівлями № 49-а та земельна ділянку, які розташовані по вул. Суворова у м. Кременчуці Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що розташовані по вул. Суворова, буд. 49-а у м. Кременчуці Полтавської області. 28.08.2008 року між нею та ВАТ «Державний ощадний банк України», було укладено кредитний договір № 6814, строком на 10 років із кінцевим терміном повернення кредиту 27.08.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань додатково було укладено іпотечний договір, між нею та Банком. Предметом іпотеки за договором стало нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 75,1 кв. м., за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Суворова, 49-а. 12.04.2016 року усі зобовязання перед Банком нею були повністю і достроково виконанні. Після чого вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] для укладення договору купівлі-продажу, однак отримала відмову, оскільки на все її майно накладено арешт та заборона відчуження, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до витягу постановами державних виконавців Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON], [PERSON] було накладено арешт на все її майно. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.05.2016 року залучено у якості співвідповідача Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена про причини неявки суд не повідомила. Представник Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON] в судовому засіданні поклався при вирішенні справи на розсуд суду. Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області свого представника в судове засіданні не направив, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] в судовому засіданні поклалась при вирішенні справи на розсуд суду. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві власності будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, що розташовані по вул. Суворова, буд. 49-а у м. Кременчуці Полтавської області, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57947330 від 22.04.2016 року. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомо майна від 22.04.2016 року за № 57947330, на земельну ділянку площею 0.1 га та будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Кременчук, вул. Суворова, 49А накладено арешт постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON] серія та номер 34552714 від 04.10.2012 року та постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON] про відкриття виконавчого провадження № 14900458 від 23.09.2009 року, з виконання виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 6814 від 28.08.2008 року. В судовому засіданні встановлено, що всі зобовязання [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України були виконанні в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 15.04.2016 року № 1908, виданою ПАТ «Державний ощадний банк України», заявами ПАТ «Державний ощадний банк України» направленими на адресу ВДВС про повернення виконавчого документа без виконання від 12.04.2016 року № 22-03/307, 22-03/307, 22-03/308/22-03/309, а також постановами ДВС про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14.04.2016 року ВП № 46419694, № 34552714, № 34552625. № 46419230. Таким чином, судом встановлено, що виконавчі провадження з виконання виконавчих документів де боржником була [PERSON] та в рамках яких накладалися арешти, були залишенні без виконання, з підстав повернення виконавчого документу стягувачеві, при цьому, як свідчать відомості з реєстру Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомо майна, накладені арешти державними виконавцями своєчасно зняті не були. Відповідно до\~ч.1 ст. 55 Закону України «Про виконавче проваження» (в редакції від 03.08.2010 року ), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 08.03.2011 року) У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як зазначалося раніше, державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ [PERSON] виносивши постанови про закриття виконавчого провадження з підстав направлення виконавчих документів до іншого відділу ДВС, не знімаючи при цьому накладені арешти, діяв у відповідності до вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому державні виконавці Крюківського ВДВС виносячи постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави повного фактичного виконання виконавчого документу не зняли накладені арешти з майна боржника. Відповідно до\~ ч.1, п.1 ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в поточній редакції) соба, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.321 Цивільного Кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача про зняття арештів з належного її майна, а саме: будинку з господарськими будівлями № 49-а та земельної ділянки, які розташовані по вул. Суворова у м. Кременчуці Полтавської області, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved