Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

24.09.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 24 277,05грн., в т.ч. 3 500,00грн. основної заборгованості на підставі договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3216621513-003081 від 05.05.2018р., 9 542,05грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 11 235,00грн. пені. Крім того, просить стягнути 1 500,00грн. витрат на юридичні послуги та судові витрати в розмірі 1 762,00грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі вказаного договору відповідачу була надана позика в розмірі 3 500,00грн. зі строком повернення до 03.06.2018р. включно; умовами договору передбачалася сплата процентів - 2 089,50грн. за 30 днів, 1,99% за кожен день користування позикою. Зобов'язання передбачені договором відповідач [PERSON] не виконував, що стало причиною звернення позивача з позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3216621513-003081, за яким умовами якого останній отримав позику в розмірі 3 500,00грн. зі строком повернення до 03.06.2018р. включно (а.с. 12-18). Відповідно до п.п. 3.2, 3.2.1, 3.2 договору сума процентів за користування позикою становить 2 089,50грн. за 30 днів. Проценти за користування позикою становлять 1,99 % за кожен день користування позикою, які нараховуються, починаючи з дати видачі позики і закінчуються фактичною датою повернення позики включно. Загальна сума здороження становить 5 589,50грн. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами, що відповідає приписам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування». Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою,яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку,визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону ;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувавав взяті на себе зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що станом на 24.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. договору, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 24 277,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3 500,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 9 542,05 грн., заборгованості за пенею 11 235,00 грн., (а.с. 20-24). Однак, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, нарахована сума пені складає 11 235,00 грн., при цьому заборгованість за кредитом становить 3500,00грн. Згідно ч. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає, що розмір пені слід зменшити до суми 3 500,00 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по кредиту та в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. За таких обставин, заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить суму в розмірі 16 542,05грн., з яких: 3 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 9 542,05 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, пеня 3 500,00 грн. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково (68 % від заявлених вимог) сума понесених витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1 198,16 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі витрати можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, враховуючи, що відшкодуванню підлягають лише витрати на правничу допомогу адвоката, а не фізичної особи-підприємця, яка надає юридичні послуги, вимога позивача про стягнення з відповідача в його користь 1500,00 грн. витрат за надання юридичних послуг не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: partial