Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

26 липня 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачки у якому зазначив, що за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. З серпня 2020 року донька проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Посилаючись на викладене позивач вважав, що відповідачка втратила право на отримання аліментів на утримання дитини та просив суд припинити їх стягнення. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, вважала що слід припинити стягнення аліментів з лютого 2019 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області 18 лютого 2014 року убачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 470/296/16-ц з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.9). З матеріалів виконавчого провадження № 51599494 убачається, що виконавчий лист виданий 10 червня 2016 року на підставі вказаного вище рішення суду перебуває на примусовому виконанні у Березнегуватському районному відділі Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 08 липня 2016 року. Заборгованість позивача за аліментами станом на 01 серпня 2021 року складає 96623 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості складеним старшим державним виконавцем Долиною Д., з якого також слідує, що з травня 2017 року по 01 серпня 2021 року позивач взагалі не сплачував аліменти на утримання дитини. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради 19 липня 2021 року № 3094 місце проживання [PERSON] , зареєстроване за місцем проживання батька - позивача по справі за адресою [ADDRESS] ( а.с.11). Згідно акту про проживання від 10 серпня 2020 року малолітня донька сторін з лютого 2019 року проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що мати віддала дитину на проживання батьку(а.с.13). З 1 вересня 2020 року [PERSON] навчається в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 ім.Молчанова І.Б. та проживає з позивачем ( а.с.12). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Матеріалами справи підтверджено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Натомість наразі спільна дитина сторін проживає з позивачем. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Вирішуючи спір у цій справі суд доходить висновку, що наразі настали певні обставини, а саме фактичне проживання дитини з батьком, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь відповідачки, з якою дитина проживала на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, і настання цих обставин впливає на припинення позивачем сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання доньки. Разом з тим, оскільки позивач не конкретизував та не зазначив у прохальній частині позовної заяви з якого часу настали ці обставини які впливають на припинення обов`язку по сплаті ним аліментів, суд доходить висновку про припинення обов`язку позивача по сплаті періодичних платежів на дитину з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved