Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

26.01.2021 р. [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~видачу обмежувального\~припису стосовно\~ [PERSON] \~строком на\~шість місяців,\~встановивши наступні\~тимчасові обмеження\~прав [PERSON] \~щодо [PERSON] :\~заборонити перебувати\~в місці\~проживання [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~заборонити наближатися\~на відстань\~ближче 100\~м до\~місця проживання,\~до місця\~постійного відвідування\~за адресою: [ADDRESS] , роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява мотивована тим, що [PERSON] із [PERSON] мають спільну дитину, [INFO] , у 2017 р. уклали шлюб, а у 2018 р. цей шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу колишнє подружжя продовжило проживати разом. Останнім часом [PERSON] постійно приходить до місця проживання заявника і вчиняє сварки, ображає, погрожує фізичною розправою, принижує, залякує, штовхає, тягає за одяг та волосся, кричить, піднімає на заявника руку, тобто систематично вчиняє відносно [PERSON] фізичне та психологічне насильство. Протягом 2018-2021 років [PERSON] неодноразово зверталася до Сновського відділення поліції Менського ВП ГУНП України в Чернігівській області. За результатами її звернень [PERSON] за вчинення насильства у сім`ї притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 1732 КУпАП. Останнього разу 11.01.2021 р. [PERSON] вчинив в бік [PERSON] сварку, висловлював погрози їй та її батькам, наслідком чого стало звернення до органу поліції. У діях заінтересованої особи заявник вбачає ознаки фізичного та психологічного насильства відносно неї. Ухвалою від 26.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28.01.2021 р. У судове засідання заінтересована особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася. Відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у\~справах про\~видачу обмежувального\~припису -\~також учасників\~справи телефонограмою,\~телеграмою,\~засобами факсимільного\~зв`язку,\~електронною поштою\~або повідомленням\~через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Як вбачається із телефонограм, складених секретарем судових засідань Михалевич М. В. та помічником судді Осауленком О. М., на телефонні дзвінки 26.01.2021 р. о 14 год. 08 хв., 26.01.2021 р. 14 год. 10 хв., 27.01.2021 о 13 год. 53 хв., 27.01.2021 р. о 16 год 10 хв., 28.01.2021 р. о 08 год. 17 хв., о 08 год. 19 хв. [PERSON] не відповів. Відповідно до ч. 1 ст. 3505 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши думку учасників процесу, суд встановив можливим здійснювати розгляд заяви у відсутності заінтересованої особи, з огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ, важливість швидкого вирішення даної справи для заявника та враховуючи, що заінтересована особа вважається такою, що повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ЦПК України для даної категорії справ. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, уточнивши її доводи та прохальну частину. Зокрема, учасники процесу повідомили, що шестимісячний строк дії обмежувального припису, який є максимальним, необхідний у зв`язку з тим, що на даний час [PERSON] спільно з заявником не проживає, однак, вчиняє спроби на примирення, не усвідомлюючи, на думку заявника, подальшого життя без неї. Проте, в усіх попередніх випадках чергове примирення закінчувалось вчиненням відносно заявника домашнього насильства, тому на цей раз заявник має чіткий намір не продовжувати з [PERSON] сімейні відносини. Натомість, сам [PERSON] має навчитися жити без заявника, звикнути до припинення відносин. Крім того, заявник зауважила, що при застосуванні відносно неї фізичного насильства у попередні рази вона була змушена миритися з кривдником, оскільки побоювалась наслідків її поведінки у вигляді звернення до правоохоронних органів з боку кривдника, прогнозуючи посилення у нього агресії. Заборона наближатися до неї протягом шести місяців, на думку заявника, знизить агресивну реакцію кривдника як на її звернення до органів поліції, так і на заявлений нею намір остаточно припинити відносини. Також заявник уточнила адресу та місце своєї роботи: Локомотивне депо «Сновськ» (м. Сновськ, вул. Залізнична, 2), де вона працює фельдшером у «здравпункті» за графіком, який може змінюватись. Заявник уточнила, що місцем її постійного відвідування є адреса: [ADDRESS] , за якою проживають її батьки, яких вона постійно відвідує та допомагає їм. Зазвичай, [PERSON] туди не приходить, однак, коли він з`являється за цією адресою, то постійно вчиняє зазначені у заяві дії, та дозволяє собі ображати її батьків. Крім того, заявник у судовому засіданні уточнила заяву, зазначивши, що місцем її постійного відвідування також є адреса: [ADDRESS] , за якою вона кожного дня здійснює догляд за тваринами. Також заявником було уточнено у судовому засіданні, що заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею означає, що заявник просить суд заборонити [PERSON] фактично наближатися до неї, аби запобігти образливому чіплянню та фізичному насиллю. У інших випадках заявник матиме змогу уникнути подібних дій з боку кривдника (не відповідати на телефонні дзвінки, переривати телефонну розмову тощо). Також заявник пояснила, що мав місце випадок переслідування її [PERSON] , коли вона намагалася піти з місця суперечки. На запитання головуючого судді стосовно можливості забезпечити з її боку спілкування [PERSON] з дитиною, заявник пояснила, що [PERSON] не проживає з нею та сином у будинку по [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, з грудня 2020 року. На даний час їй відомо, що він проживає у свого товариша [PERSON] у [ADDRESS] . Ініціативи стосовно спілкування з сином не проявляє, піклується про нього тільки періодично, коли отримує від заявника вказівку на це. Водночас, заявник повідомила, що її батьки у випадку виникнення у [PERSON] бажання спілкуватися з сином (чи сина з ним) вчинять необхідні дії для забезпечення спілкування батька з сином. В свою чергу, заявник вказала, що саме постійні конфлікти між нею та [PERSON] на території спільного проживання мають негативний вплив на сина та схиляють його до негативного ставлення до батька. Дослiдивши письмові докази, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку. З копії рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13.07.2018 р. у справі № 749/440/18 вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 07.04.2017 р., який розірвано вказаним судовим рішенням (а. с. 7-8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно талонів-повідомлень єдиного обліку [PERSON] зверталась до органу поліції про те, що 12.06.2018 р. [PERSON] вдарив її в обличчя, груди та голову; 10.07.2020 р. вчинив з нею сварку; 25.07.2020 р. в стані алкогольного сп`яніння сварився, ображав її та дитину; 12.08.2020 р. вчинив конфлікт, забрав її телефон; 11.01.2021 р. вчинив з нею сварку в неї вдома, висловлював погрози їй та її батькам, кидався битися та тягав за волосся (а. с. 10 14). Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.05.2018 р. у справі № 749/381/18 за фактом того, що 28.03.2018 р. близько 10 години 00 хвилин [PERSON] в [ADDRESS] перебуваючи в п`яному вигляді вчинив сварку з дружиною [PERSON] , в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та ображав її, на прохання заспокоїтись не реагував, чим вчинив насильство в сім`ї, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн (а. с. 15). Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 28.08.2018 р. у справі № 749/685/18 за фактом того, що 19.06.2018 року о 19-00 год. громадянин [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , будучи п`яним, вчинив відносно своєї дружини [PERSON] сімейне насильство психологічного характеру, яке виражалось в брутальних образах нецензурною лайкою, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (а. с. 16). З постанови Щорського районного суду Чернігівської області від 23.09.2020 р. у справі № 749/791/20 вбачається, що до Щорського районного суду Чернігівської області надійшли: протокол серії АПР18 № 363532 від 14.08.2020 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, складений відносно [PERSON] про те, що 08.07.2020 р. [PERSON] близько 16 год. в [ADDRESS] вчинив сварку з співмешканкою [PERSON] , виражався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру; протокол серії АПР18 № 363533 від 14.08.2020 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, складений відносно [PERSON] про те, що 06.07.2020 р. [PERSON] близько 16 год. в [ADDRESS] , вчинив сварку з співмешканкою [PERSON] , виражався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру; протокол серії АПР18 № 363531 від 14.08.2020 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, складений відносно [PERSON] про те, що 09.07.2020 р. [PERSON] близько 14 год. в [ADDRESS] виражався нецензурною лайкою в сторону співмешканки [PERSON] , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру; протокол серії АПР18 № 363534 від 14.08.2020 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, складений відносно [PERSON] про те, що 07.07.2020 р. [PERSON] близько 15 год. в [ADDRESS] вчинив сварку з співмешканкою [PERSON] , виражався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру; протокол серії АПР18 № 363529 від 14.08.2020 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, складений відносно [PERSON] про те, що 10.07.2020 р. [PERSON] близько 13 год. в [ADDRESS] вчинив сварку з співмешканкою [PERSON] виражався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.09.2020 р. вказані адміністративні справи об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру № 749/791/20. У судовому засіданні [PERSON] свою визнав. Потерпіла [PERSON] у судовому засідання повідомила, що помирилася з [PERSON] , просила звільнити останнього від адміністративної відповідальності. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП, за кожним з перелічених епізодів та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням (а. с. 17-18). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. За положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі Закон № 2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону №\~2229\~право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають постраждала особа або її представник. Відповідно до ч. ч. 2 4 ст. 26 Закону № 2229 обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначив, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 наголошує, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Верховний Суд у постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 755/7113/19, від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19, від 23 грудня 2020 року у справі № 753/17743/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 226/511/20 звернув увагу, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. За результатами опитування заявника, судом встановлено, що факти звернення її до правоохоронних органів стосовно застосування до неї фізичного насильства підтверджуються лише талонами повідомленнями, що не можуть вважатися беззаперечними доказами заподіяння [PERSON] заявнику тілесних ушкоджень, а також існування такого наміру шляхом хапання за одяг та волосся. Крім того, ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства суд оцінює як низьку оскільки заявник підтвердила лише наявність залякувань, погроз з боку кривдника в її бік та переслідування. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення відносно заявника психологічного насильства, що сам визнавав у ході судових розглядів. Відтак судом достовірно встановлено факти вчинення [PERSON] відносно [PERSON] психологічного насильства у формі образ, погроз, переслідувань, залякувань, що носять систематичний характер. Таким чином, суд оцінює ризик повторності вчинення психлогічного насильства як високий. У судовому засіданні заявник висловила побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе від постійних чіплянь [PERSON] , глибоку образу на кривдника. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, враховуючи наступне. [PERSON] необхідно заборонити наближатися до місць проживання, постійного відвідування та роботи заявника. При цьому, заборона перебування в місці проживання охоплюється забороною наближатися до місця проживання та повторного встановлення не потребує. Також, на думку суду, спілкування сина з батьком без присутності заявника позитивно відобразиться на їх відносинах та таке спілкування не буде унеможливлене встановленими заборонами. Крім того, суд вважає за необхідне заборонити [PERSON] безпосереднє спілкування з заявником на відстані, що становитиме менше десяти метрів, та заборонити переслідувати заявника. В частині строку, на який необхідно встановити дію обмежувального припису, суд дійшов переконання, що заявник з кривдником на даний час не проживає, натомість, випадки застосування психологічного насильства мають систематичний характер та у часовому проміжку за попередній рік почали відбуватися частіше. При цьому, сама заявник зазначала у судовому засіданні, що не може остаточно припинити відносини з колишнім чоловіком через побоювання його реакції на звернення до правоохоронних органів та постійне намагання [PERSON] примиритися, внаслідок яких у попередніх періодах заявник його пробачала та знову терпіла психологічне насильство. Відтак заявлений заявником строк дії обмежувального припису, на думку суду, є обґрунтованим. Питання про розподіл судових витрат вирішенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial