Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

25 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, в якій просить визнати недієздатним її сина - [PERSON], [INFO], уродженця с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області та мешканця [ADDRESS]. Заявник послався на те, що [PERSON] є інвалідом дитинства, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні [PERSON] підтримала доводи заяви та надала судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради в судовому засіданні погодився із доводами заявника [PERSON] та не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним і встановлення над ним опіки. Позицію заявника та заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав прокурор. Явка у судове засідання [PERSON] як фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, не визнавалась судом обов'язковою, оскільки є недоцільною і неможливою внаслідок стану здоров'я останнього. Відповідно до п.1 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Суд, вислухавши заявника, з'ясувавши позицію заінтересованої особи і прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року в с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області. На даний час зазначені особи проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.4,5,7-9). Згідно довідки до акту огляду МСЕК встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства другої групи, інвалідність встановлена на строк до 01 березня 2015 року. Особа може виконувати просту фізичну працю, потребує стороннього догляду (а.с.6,16-18). Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із висновками експертів, викладеними в акті №266 від 15 травня 2014 року первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з порушеннями поведінки, через що він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.13-15). Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] виявила бажання здійснювати опіку над сином [PERSON] (а.с.30). Рішенням від 09 липня 2014 року №167 виконавчим комітетом Куйбишевської селищної ради направлено подання до Куйбишевського районного суду Запорізької області про призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] (а.с.29). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним і призначення її опікуном цієї особи підлягає задоволенню. Судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави (ч.2 ст.240 ЦПК України).

Outcome: approved