Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 08 грудня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №894 від 08.12.2012 року. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вона та відповідач проживали у спільному шлюбі 2 роки, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. За час шлюбних відносин нарікань один до одного щодо виявлення причин негараздів чи відсутності концепції формування міцної сім'ї не було. За час їхнього спільного життя як подружжя вони з відповідачем проживали разом, але кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на життя, оскільки не завжди відповідач підтримував її у починаннях та удосконаленні світогляду побудови їхньої сім'ї. У зв'язку з тим, що характерні риси, які притаманні їй та відповідачу мають незв'язний характер, далі вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спільно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Внаслідок зазначеного, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Оскільки відповідач не розділяє її погляди на життя, з його ініціативи між ними інколи виникали сварки, які є неприйнятними для сім'ї в якій виховується малолітня дитина. Оскільки, як вона вважає, їхня спільна донька [PERSON] є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім'ї, вона наполягає на розірванні шлюбу, з метою збереження добрих моментів спілкування дитини з батьком. Вони з відповідачем неодноразово протягом останніх місяців намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні цінності та ідеї, однак ніяких результатів дане спілкування не принесло. В результаті їхніх розмов вона прийшла до висновку, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. З жовтня 2015 року вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача, донька знаходиться на її повному утриманні. Чоловік матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але дуже в мінімальних розмірах, чого фактично не вистачає для забезпечення доньки. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне життя й збереження сім'ї вважає неможливим. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. На момент подачі даного позову до суду їй відомо, що відповідач офіційно працює в ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та має стабільний офіційний заробіток, що дозволяє останньому нормально та в повній мірі забезпечувати свої життєві потреби. До того ж, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб. Отже, відповідач зобов'язаний сплачувати кошти на утримання їхньої неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 грудня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 894; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 грудня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 894 ( а.с. 6 ). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.7), яка проживає разом з позивачем [PERSON] ( а.с. 10). Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 грудня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 894 та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2015 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved