Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

26.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білогірської селищної ради Хмельницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 26 жовтня 2004 року. Вказав, що після смерті останньої відкрилася спадщина, на яку він, як спадкоємець за заповітом, має право, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки не знав про наявність спадкового майна, в звязку з чим позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав. Представник Білогірської селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] померла 26 жовтня 2004 року, що підтверджується даними свідоцтва про її смерть, серії 1-БВ №313009, виданого 26.10.2017 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що 26.10.2004 року зроблено відповідний запис за №74 (а.с.7). 22 лютого 2001 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] в присутності [PERSON] посвідчено заповіт, реєстровий №593, згідно якого гр.[PERSON], [INFO], уродженка смт Білогіря Хмельницької області, проживаюча [INFO], на випадок своєї смерті земельну частку (пай) заповіла [PERSON], позивачу по справі (а.с.6). Вказаний заповіт знаходився у [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 26 жовтня 2004 року. В інших документах імя заповідача записано як «Вишимірська Ганна Михайлівна», інша особа з вказаними в заповіті анкетними даними на території Білогірської селищної ради не проживала і не була зареєстрована. «Вишимірська Ганна Михайлівна» та «Вишемірська Ганна Михайлівна» є однією і тією ж особою, проживала [INFO] (в минулому - вул.Леніна,28), кв.8 в смт Білогіря Хмельницької області, та померла 26 жовтня 2004 року. Вказані обставини підтверджуються даними довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області №5171 від 04.12.2017 року (а.с.30). Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість оформити спадкові права після смерті [PERSON] Письмовими поясненнями свідка [PERSON] підтверджується, що саме в її присутності [PERSON] робила заповіт на імя [PERSON]. Наведене дає підстави вважати, що заповіт, складений [PERSON] та посвідчений 22 лютого 2001 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] (реєстровий №593) на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON], яка померла 26 жовтня 2004 року, суд вважає заяву підставною і обґрунтованою. Позивач звернувся до суду з вимогами окремого та позовного характеру у позовному провадженні, тому відповідно до положень п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року такі вимоги можуть бути обєднані та розглянуті у одному провадженні і це положення не суперечить нормам ст. 16 та ч.6 ст. 235 ЦПК України, якою передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Крім того, судом встановлено, що після смерті [PERSON], відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується довідкою Білогірської селищної ради Хмельницької області №4690 від 25.10.2017 року (а.с.9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49811767, виданої 10.11.2017 року Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла 26 жовтня 2004 року, не заводилися, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після її смерті в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.23). Із повідомлення державного нотаріуса Білогірської державної нотаріальної контори [PERSON] №01-09-292 від 26.10.2017 року вбачається, що неможливо завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки на протязі шести місяців після смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини спадкоємцями не подавалися (а.с.10). Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач інформацію про наявність спадкового майна отримав після закінчення 6-ти місячного строку. Після смерті спадкодавця відповідач не вживав заходів про визнання спадщини відумерлою, тому вказані причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини суду вважає поважними. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем суд не вбачає. На підставі наведеного,

Outcome: approved