Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

25 січня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому\~зареєстрована відповідачка\~ [PERSON] . Разом з тим остання з березня 2019 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє його права оформити субсидію, у нього виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг. Посилаючись на викладене, просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94641865 від 15 серпня 2017 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] , але фактично проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Кам`янського старостинського округу Чорноморської СТГ Миколаївського району Миколаївської області № 05 від 12 січня 2021 року (а.с. 18), а також актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеним за участю соціального інспектора [PERSON] та сусідки [PERSON] , з якого вбачається, що відповідачка [PERSON] фактично проживає за іншою адресою (а.с. 17). Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивача права розпоряджатися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останнього таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, підлягає стягненню\~з відповідачки\~в дохід\~держави 454 грн. 50% суми судового збору, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений як особа з інвалідністю ІІ групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved