overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

26.07.2002 року померла рідна сестра матері заявниці, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно. Дітей та пережилого подружжя у покійної не було. Єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] була її рідна сестра (мати заявниці) [PERSON], яка померла 20.02.2004 року. Таким чином, заявниця є спадкоємницею до майна померлої [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України за правом представлення. На момент смерті [PERSON] заявниця проживала разом з нею та фактично прийняла спадкове майно, але оформити право власності на нього у визначеному законом порядку вона позбавлена можливості у зв'язку з відсутністю деяких правовстановлюючих документів, які б підтверджували родинний зв'язок між матір'ю та тіткою заявниці. Враховуючи вищенаведене, [PERSON], звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 20.02.2004 року, та [PERSON], яка померла 26.07.2002 року, були повнорідними сестрами. [PERSON] надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав: 26.07.2002 року померла тітка заявниці, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ №245669. Після її смерті залишилося спадкове майно. Дітей та пережилого подружжя у покійної не було. Єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] була її рідна сестра (мати заявниці) [PERSON], яка померла 20.02.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ №215834 та довідкою Сумівської сільської ради №215 від 10.06.2015 року. Таким чином, заявниця є спадкоємницею до майна померлої [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України за правом представлення. На момент смерті [PERSON] заявниця проживала разом з нею та фактично прийняла спадкове майно, але оформити право власності на нього у визначеному законом порядку вона позбавлена можливості у зв'язку з відсутністю деяких правовстановлюючих документів, які б підтверджували родинний зв'язок між матір'ю та тіткою заявниці. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами підтверджується випискою з погосподарської книги, довідкою Сумівської сільської ради № 215 від 10.06.2015 року, довідкою ДРАЦС, копією свідоцтва про шлюб серія ІІ-АМ №335697. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ Встановлення факту родинних відносин необхідно [PERSON] для отримання спадщини, що відкрилася після смерті її тітки, [PERSON], померлої 26.07.2002 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.07.2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] ), [INFO] , укладено шлюб у виконкомі Біленьківської селищної ради місто Краматорськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1422 від 25.09.2009 року. [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 29.11.2018 року. Оскільки відповідечем не було подано відзиву на позову, то суду приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини навесні 2015 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

26.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у ВРАЦС Краматорського МУЮ Донецької області, актовий запис № 438, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

26.07.2009 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] . Їх шлюб було зареєстровано Немирівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області актовий запис № 79. Від подружнього життя у них народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. Головною причиною розладу сімейних стосунків на думку позивача є цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин позивач [PERSON] вважає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. Тому він звернувся до суду з даним позовом у якому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

- 26.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] У червні 2013р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав на розірвання шлюбу згідний, про що повідомив письмово. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

26.07.2013 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розiрвати шлюб мiж нею і відповідачем, зареєстрований 20.02.2009 р. вiддiлом реєстрації актів цивiльного стану по м. Харкову Харкiвського мiського управлiння юстиції, актовий запис № 196. В позовній заяві позивачка вказує, що 20.02.2009 р. мiж нею i вiдповiдачем було зареєстровано шлюб, пiд час якого - [INFO] р. - у них народилась донька: [PERSON]. Незабаром мiж позивачкою i вiдповiдачем почались постiйнi сварки, а з березня 2010 р. шлюбно-сiмейнi вiдносини мiж ними фактично припинились, оскiльки тодi ж вiдповiдач виїхав до себе на батькiвщину до Росiйської Федерацiї. [PERSON] зазначає, що з вiдповiдачем вона не бачиться, вiн рiдко дзвонить, де проживає - позивачцi не відомо; спiльного господарства вони не ведуть, шлюбно-сiмейнi стосунки не пiдтримують, намiру помиритись не мають, шлюб iснує лише формально. Позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе i суперечить її iнтересам, а також iнтересам дитини, яку вiдповiдач не вiдвiдує, про яку не проявляє турботу, не цiкавиться побутовими умовами її життя, фiнансовим становищем сiм'ї, не бере участi в вихованнi доньки, не надає матерiальної допомоги на її утримання i лiкування. [PERSON] вказує, що сторонни припинили шлюбнi вiдносини i ведення спiльного господарства через втрату взаємоповаги й непорозумiння, рiзнi погляди на сiмейне життя. Вона вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спiльне життя подружжя, примирення сторiн неможливе, продовження шлюбу буде суперечити моральним засадам сiм'ї. Спору про подiл спiльного майна i щодо мiсця мешкання дитини у сторiн немає; дитина проживає разом з позивачкою i знаходиться на її утриманнi. Позивачка в судове засiдання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, позовнi вимоги пiдтримувала в повному обсязi, просила суд їх задовольнити. Вiдповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується пiдписом [PERSON] в пiдтвердженнi про вручення документу, вiдповiдно до якого [PERSON] отримав сповiщення про день судового розгляду, копiю позову, копiю довiдки ЖК «Проектант» вiд 24.07.2013 р., копiю свiдоцтва про народження [PERSON], копiю свiдоцтва про шлюб серiя [NUMBER], копiю картки фiзичної особи - платника податкiв [PERSON], копiю паспорта [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 20.02.2009 р. вiддiлом реєстрації актів цивiльного стану по м. Харкову Харкiвського мiського управлiння юстиції, актовий запис № 196. Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору немає, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

26.07.2013 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 24.04.2004 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку -[PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, і вважає, що шлюб повинен бути розірвано. Просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

26.07.2013 року Кредитна спілка «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.11.2013 року справа розглянута з ухваленням заочного рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], власниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом реалізації заставленого майна з аукціонів (публічних торгів) за початковою ціною предмета іпотеки у розмірі 110 000,00 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» (юридична адреса: 95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. К.Маркса, б.5, кв.54, ЄДРПОУ 25629638) судовий збір у сумі - 2 135 (дві тисячі сто тридцять п'ять) грн. 24 коп. Заявлений позов розглянутий із ухваленням судового рішення, яке набрало законної сили і підлягає виконанню. Згідно до вимог частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, ухвалюючи рішення по вищезазначеній справі, судом було вирішено питання про компенсування позивачу понесених ним і документально підтверджених судових витрат, але помилково було вказано про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат. У відповідності до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи виправити допущену в судовому рішенні описку, тому дослідивши матеріали справи №2-122/2005/2013 (122/18501/13-ц) та враховуючи положення закону, якім врегульовані правовідносини сторін по справі, суд вважає, що допущена судом описка при вирішенні питання щодо стягнення судових витрат зщ відповідачів підлягає виправленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

26.07.2014 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.04.2006 р., в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 (одна тисяча) грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, крім того зловживає спиртними напоями та влаштовує сварки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 860 грн. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 12.04.2006 р.)(а.с. 5). Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач інших осіб на утриманні немає. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положення ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 травня становить 1 777,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в сумі 860,00 грн. щомісячно, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

- 26.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. В травні 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав на розірвання шлюбу згідний, про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved