Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

25.02.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.№3-9). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.02.2019р. позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачці усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали (а.с.№12). 26.04.2019р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. повторно було залишено позовну заяву без руху та запропоновано позивачці усунути недоліки протягом трьох днів з дня отримання ухвали (а.с.№19). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.05.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і розгляд справи призначено у підготовче засідання (а.с.№23). Підготовче засідання у справі проведено 20.06.2019р., відповідно до вимог ст.197 ЦПК України (а.с.№30). Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 25.04.1987р. в Орільській селищній раді, Лозівського району, Харківської області під актовим записом № 13. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки остаточно припинені між сторонами в квітні 2008р. Причиною припинення стали конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на життя, на подружні відносини, що призвело до втрати почуття любові та розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо більше десяти років, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, просила шлюб розірвати, залишивши прізвище « [PERSON] ». В наданій до суду 17.07.2019р. заяві представник позивачки - [PERSON], яка діє на підставі ордеру серія ДП №958/018 (а.с.№20), позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб розірвати, залишивши позивачці прізвище « [PERSON] ». Крім того, заперечувала проти винесення по справі заочного рішення, просила розглянути справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№37). Відповідач в підготовче засідання, призначене на 20.06.2019р., і в судове засідання, призначене на 17.07.2019р.р., не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, за адресою фактичного місця проживання, що підтверджена договором оренди житлового приміщення, оскільки за відомостями адресно-довідкового підрозділу відповідач зареєстрованим не значиться (а.с.№18, 22, 34-35, 37-39), проте до суду повернулися конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про дату підготовчого засідання на 20.06.2019р., та судового засідання на 17.07.2019р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с.№25,36). Отже відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Також, суд вважає, що по даній справі слід винести рішення на загальних підставах, оскільки відсутня сукупність умов, встановлених ч.1 ст.280 ЦПК України, для винесення заочного рішення суду (представник позивачки в заяві, що подана до суду 17.07.2019р. зазначила, що він заперечує проти винесення заочного рішення суду (а.с.№37)). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 25.04.1987р. сторони зареєстрували шлюб в Орільській селищній раді, Лозівського району, Харківської області, актовий запис № 13 (а.с.№7). Від даного шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, на подружні відносини, через що виникали конфлікти та що призвело до втрати почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх стосунків з квітня 2008р. З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені більше десяти років тому і не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, відзиву на позов не надав, то суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволенні, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved