Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

26.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1156. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03.08.2013 року, актовий запис № 1156. З часу реєстрації шлюбу проживали разом в [INFO], яка належить його матері. На протязі трьох років разом не проживають, припинили фактичні шлюбні відносини і у подальшому перспектив на їх покращення не існує. У сторін різні погляди на життя і сімейні стосунки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Спільного майна та дітей від шлюбу немає. У судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1156. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини «Бабенко» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved