Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

25.08.2015 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 5978,85 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідно до договору від 16.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов`язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, тому у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 30.06.2015 складає 5978,85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1360,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2257,76 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1600,00 грн., штрафи 500,00 грн. - фіксована складова, 260,90 грн. - процентна складова. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленим належним чином, справа в провадженні суду перебуває тривалий час, прийняла затяжний характер з причини неявки відповідача в судові засідання, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України (ЦК), договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. За положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.09.2011 на підставі анкети-заяви (оферти) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповіді на заяву (акцепту) між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладений договір, згідно з яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вказаної заяви відповідач погодився, що остання разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, розміщеними на офіційному сайті ПриватБанку https://privatbank.ua/, а також Тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також своїм підписом засвідчив, що ознайомлений з даними Умовами, Правилами та Тарифами. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти у сумі та строки, згідно з умовами договору. У відповідності до пункту 2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Пунктом 2.1.1.12.3 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов і Правил надання банківських послуг, за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановлених Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що строки і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафту, який виник по картам, зазначений в пам`ятціклієнта/довідці про умови кредитування, яка являється невід`ємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом. Згідно ст. 212 ЦК, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту в повному обсязі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Пунктом 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем своїх боргових зобов`язань і інших зобов`язань по договору. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту с врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконував належним чином, здійснюючи кредитування карткового рахунку відповідача. Відповідач користувався можливістю отримання кредиту по банківській карті, здійснюючи розрахункові операції в межах кредитного ліміту. У результаті невнесення [PERSON] у встановлені строки платежів в рахунок погашення кредиту, станом на 30.06.2015 у нього перед банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 5978,85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1360,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2257,76 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1600,00 грн., штрафи 500,00 грн. - фіксована складова, 260,90 грн. - процентна складова. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений позивачем, перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті [PERSON] суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що зобов`язання за договором від 16.09.2011 відповідачем належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» і стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5978,85 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved