Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 05 березня 2013 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді 9/40 частки квартири [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] 27.06.2007р. 9/40 частки квартири [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі належить на праві сумісної часткової власності померлому батькові позивачки. Інших осіб, які б претендували на спадщину після [PERSON] немає. Реалізуючи своє право на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], яким було відкрито спадкову справу після смерті її батька. Але постановою нотаріуса від 13.09.2013р. було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, у звязку із відсутністю державної реєстрації на нерухоме спадкове майно. За таких обставин вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 05 березня 2013 року, на 9/40 частки квартири [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі. Позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, в останнє судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши доводи позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 05 березня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 6 березня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 298. Після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 31 серпня 2013 року відкрито спадкову справу за № 12/2013. Спадщину прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 31.08.2013 року спадкоємець за законом донька [PERSON], зазначивши, що окрім неї спадкоємців за законом не має. Зазначені обставини підтверджені копією спадкової справи. Згідно свідоцтва про народження серії VI-НО № 309299, виданого 09.04.1985 року відділом ЗАЦС Жовтневого райвиконкому м. Жданова, батьком [PERSON], яка народилася 19 березня 1985 року, є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-НО № 182743, виданого 19.03.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.03.2009р., після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Сердюк». Згідно технічного паспорту, виданого БТІ м. Маріуполя 12.10.2010р. квартира [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі Донецької області складається з двох кімнат загальною площею 47,4 кв.м., житловою 31,4 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] 27.06.2007р. за реєстром № 742, 9/40 частки квартири [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі належить на праві сумісної часткової власності померлому [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 13 вересня 2013 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/40 частки квартири [ADDRESS] (Морському) в місті Маріуполі, після померлого 05 березня 2013 року [PERSON] оскільки не надано правовстановлюючий документ на квартиру та витяг про реєстрацію права власності. Як розяснив пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Окрім того, відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності 9/40 частки квартири померлому [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також з урахуванням того, що позивачка звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved