Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

25.11.2013 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Червоногрардійському районі м. Макіївки звернулося в суд з позовом до Державної установи «Інституту медицини праці» НАМН України про визнання недійсним рішення Клініки професійних захворювань державної установи «Інституту медицини праці Академії медичних наук України» від 15 жовтня 2013 року стосовно [PERSON] щодо зв»язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 16 жовтня 2013 року ними отримано повідомлення Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» по формі П-3 № 1124 від 09.10.2013 року про професійне захворювання (отруєння) [PERSON]. Відповідно до змісту отриманого повідомлення, 08.10.2013 року [PERSON] встановлено остаточний діагноз, а саме «центральний Cr верхньої частки правої легені T3N0M0; G2, стан після верхньої лобектомії справа, ЛН (другого) ст. захворювання професійне, встановлено вперше». У графі найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання значиться вугільно-породний пил, що містить вільний кристалічний сицилія діоксид. [PERSON] під час роботи на шахті «Октябрська» ш/у «Жовтневе», ВП «Шахта ім. Бажанова» ДП «Макіїввугілля», ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» не підпадав під вплив небезпечних та шкідливих речовин і виробничих факторів, які можуть викликати професійне онкозахворювання, тому зв»язок онкозахворювання з умовами праці не може бути підтвердженим. Медичний висновок ЦЛЕК, яким [PERSON] встановлено професійне захворювання базується на інформаційній довідці про умови праці робітника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) № 1108/4 від 26.06.2013 року. Довідка представлена в санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно якої хворий підлягав впливу вугільно-породного пилу з вмістом вільного кристалічного силіція діоксину (до 5-10 %), параметри якого перевищували ГДК (30,0-170,0 мг/м3, при ГДК 10 мг/м3 протягом 20-75 % робочої зміни). Така дія пилу разом із іншими умовами праці та виконанням певних робіт, відповідно інформаційній довідці про умови праці робітника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) № 1108/4 є фиброгенною. Відповідно до «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості, небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженої наказом МОЗ України № 528 від 27.12.2001 року діоксин кремнію віднесений до речовин фібро генної дії без посилання на канцерогенний ефект. Крім того, на підприємстві за весь час не зареєстровані професійні онкозахворювання. Просили визнати недійсним рішення ЦЛЕК Клініки професійних захворювань ДУ «Інституту медицини праці Академії медичних наук України» від 15 жовтня 2013 року № 4172 стосовно [PERSON] щодо зв»язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов з зазначених у позовній заяві підстав у повному обсязі, просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач направив на адресу суду письмові заперечення, просив справу розглянути за відсутності його представника. Відповідно до змісту заперечень ДУ «Інститут медицини праці АМН України», відповідач посилається на те, що відповідно до міжнародних правових актів, що ратифіковані Верховною Радою України, зокрема Конвенції МОП № 139 1974 року, при вирішенні питання про щодо причин захворювання [PERSON] враховано новітні наукові дані щодо наявності вільного кристалічного діоксину у вугільно-природному пилу, який має канцерогенну дію. Також зазначено про те, що позивачем, не правильно тлумачаться нормативно-правові акти України. За даними інформаційної довідки умов праці від 26.06.2013 року № 1108/4 хворий [PERSON] працював в шкідливих умовах праці 17 років, виконуючи роботу гірничого майстра, зам. начальника дільниці ПР по ТБ. Робота була напруженою та небезпечною. Відповідно до гігієнічної класифікації умови праці гірно робочого підземного по пилу відносяться до 4 класу 3 ступеню шкідливості. Просив відмовити у позові повністю. Третя особа - відокремлений підрозділ «Шахта Чайкіно» державного підприємства «Макіїввугілля», направило на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та врахувати при прийнятті рішення інформаційну довідку про умови праці Державної санітарно-епідеміологічної служби України та акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, що затверджений начальником Макіївського міського Управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області головним державним санітарним лікарем м. Макіївки. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» та третіх осіб відокремленого підрозділу «Шахта Чайкіно» державного підприємства «Макіїввугілля», [PERSON]. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]перебував у трудових відносинах із відокремленим підрозділом «Шахта Чайкіно» державного підприємства «Макіїввугілля», безпосередньо працював на ділянці вентиляції, техніки безпеки, обіймав посаду - гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті, відповідно до державного класифікатора ДК 003-95 професія -1222.2, загальний стаж роботи 30 років 8 місяців, підземний 16 років і 5 місяців, на зазначеній ділянці 3 роки 7 місяців, по зазначеній пофесії 10 років (а.с.8-10). 08 жовтня 2013 року Центральною лікарсько-експертною комісією ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» зроблено висновок № 35/1567 про наявність у [PERSON] професійного характеру захворювання (а.с.4). Як видно зі змісту зазначеного вище висновку №35/1567 від 08.10.2013 року комісією встановлено наявність у [PERSON] професійного характеру захворювання - центральний Cr верхньої частки правої легені T3N0M0; G2, стан після верхньої лобектомії справа, ЛН II (другого) ст., встановленого вперше. Підгрунтям для визначення професійної категорії захворювання явились: інформація про умови праці, представлена в санітарно-гігєнічній характеристиці № 1108/4 від 26062013 року згідно якої хворий підлягав дії вугільно-породнього пилу з вмістом вільного кристалічного силіція діоксину (до 5-10 %), параметри якого перевищували ГДК (30,0 - 170, 0 мг/м3 при ГДК 10 мг/м3 протягом 20-75 % робочої зміни). Згідно даних IARC Monographs, Vol. 68 та 100 С вільний кристалічний силіція діоксин (у формах - кварц, кристобаліт) є канцерогенним агентом I групи з доведеною канцерогенною дією на людину, з органами мішенями - бронхи та легені. [PERSON] зазнав на виробництві тривалої експозиції (майже 17 років) надвисокими (небезпечними для здоров»я - 3 клас, II-III ступінь) концентраціями вугільно-породного пилу, що містив канцерогенну сполуку I групи - вільний кристалічний силіція діоксин (до 10%). Відповідно до методичних рекомендацій НАМН України та МОЗ України «Епідеміологічний моніторинг та раннє виявлення виробничо-обумовленної та професійної онкологічної патології серед працюючого населення України» (2006р.) даний випадок захворювання на рак легень відповідає абсолютним епідеміологічним критеріям діагнозу «професійний рак». Відповідно до п. 1 абз. 2, п.п. 3, 8, 9 «Інструкції про застосування переліку професійних захворювань» (Наказ МОЗ України, НАМН України, Міністерства ПСП України № 374/68/338 від 29.12.2000 р.), п. 2.5 Гігієнічного нормативу «Перелік речовин, продуктів, виробничих процесів, побутових та природних факторів, канцерогенних для людини», враховуючи п.п. 1, 3 ст. 3 Конвенції Міжнародної організації праці № 139 1974 р. «Про боротьбу з небезпекою, спричинюваною канцерогенними речовинами та агентами у виробничих умовах та заходи профілактики», прийнятої на 59-1 сесії Генеральної конференції Міжнародної організації праці від 24 червня 1974 р. та ратифікованої 10 березня 2010 р. Верховною Радою України (Закон України № 1956-VI), враховуючи підписання Україною «Статуту ВООЗ» (03.04.1948 р.), при прийнятті остаточного рішення під час експертного встановлення зв»язку захворювання з умовами праці необхідно використовувати дані спеціалізованої агенції ВООЗ - Міжнародної агенції дослідження раку, які наведені в офіційному виданні IARC Monographs on the Evaluation of Cancerogenic Risks to Humans - 1972-2010, Vol. 1-100 . Висновок видано на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 08.10.2013 року № 35/1567 (а.с.4). 16.10.2013 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Червоногвардійському районі м. Макіївки отримано повідомлення №1124 від 09.10.2013 року ДУ «Інститут медицини праці НАМН України про професійне захворювання (отруєння) [PERSON], якому 08.10.2013 року встановлено остаточний діагноз: центральний Cr верхньої частки правої легені T3N0M0; G2, стан після верхньої лобектомії справа, ЛН II (другого) ст. захворювання професійне, встановлено вперше, супутній: IXC (дифузний кардіосклероз); CH 0. Остеохондроз хребта. Факторами виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання є вугільно-породний пил, що містить вільний кристалічний силіція діоксид (а.с. 7). Відповідно до п. 74 Постанови Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.2004 року «Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» у спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного захворювання особа направляється до Інституту медицини праці Академії медичних наук України. У разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і зв»язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку. Звертаючись в суд з позовом, позивач просить визнати недійсним висновок Центральної лікарсько-експертною комісії ДУ «Інститут медицини праці НАМНУ» за № 35/1567 про наявність у [PERSON] професійного характеру захворювання посилається на безпідставність висновків лікарсько-експертної комісії Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» оскільки, [PERSON] не підпадав під вплив небезпечних та шкідливих речовин і виробничих факторів, які можуть викликати професійне онкозахворювання, тому зв»язок онкозахворювання з умовами праці не може бути підтвердженим.. Відповідно до наказу №133 від 25.03.2003 року Міністерством охорони здоров»я України було затверджено Перелік спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань. До них віднесено «Інститут медицини праці». Центральна лікарська експертна комісія, створюється керівником Державної установи відповідача, яка встановлює зв»язок захворювання з умовами праці у відповідності до Порядку та процедури, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112 « Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» на підставі документів, зазначених у Додатку №13 цієї постанови. Відповідно до вказаного Додатку рішення про зв»язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей зазначених у цих документах. За даними консультативного висновку № 24/2013 зробленого 02.10.2013 року завідувачем лабораторією канцерогенної небезпеки та профілактики професійного раку ДУ «Інститут медицини праці НАМН України, заслуженим лікарем України, професором кафедри медицини праці, психофізіології та екології людини НМА післядипломної освіти ім.. П.Л.Шупика МОЗ України Д.В. Варивончиком, хворий [PERSON] зазнав на виробництві тривалої експозиції (16 р. 05 міс.) надвисокими концентраціями (небезпечними для здоров»я - 3 клас 4 ступінь) вугільно-породнього пилу, який містить канцерогену сполуку I групи - кристалічний силіцій діоксин (до 5.0 %). Відповідно до методичних рекомендацій АМН України та МОЗ України «Епідеміологічний моніторинг та раннє виявлення виробничо-обумовленої та професійної онкологічної патології серед працюючого населення України» (2006 р.), даний випадок захворювання на рак легень відповідає абсолютним епідеміологічним критеріям діагнозу «професійний рак». Відповідно до цього, можливо з високою вірогідністю говорити про наявний зв»язок між умовами праці та виникненням у хворого даного злоякісного утворення (а.с.44-45). Крім того, на виконання вимог п.1 і п.3 статті 3 Конвенції Міжнародної організації праці №139 «Про боротьбу з небезпекою, спричиненою канцерогенними речовинами й агентами у виробничих умовах, та заходи профілактики», прийнятої на 59 сесії генеральної конференції Міжнародної організації праці 24.06.1974 року та ратифікованої. Верховною Радою України 10.03.2010 року відповідачем використано офіційні дані LARC Monographs Vol. 68 (1997 рік) спеціалізованої агенції ВООЗ - Міжнародної агенції дослідження раку за даними яких вільний кристалічний міліція діоксин входить до складу вугільно-породного пилу, який є канцерогенним агентом І групи з доведеною канцерогенною дією на людину. За змістом ст. 14 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинило застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму. За правилами ст. 13 зазначеного Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Порядок та процедуру встановлення зв»язку захворювання з умовами праці хворого визначено Постановою Кабінету міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», а п. 68 зазначеної Постанови визначено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Між тим, питання щодо встановлення або ж зміни діагнозу не може бути змінено судом, оскільки є виключною компетенцією спеціалістів у області професійної патології, а державна Установа «Інститут медицини праці АМН України» відповідно до наказу МОЗ №133 від 25.03.2003 року є вищою державною установою до компетенції якої віднесено питання встановлення професійних захворювань. З огляду на викладене, медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії ДУ «Інститут медицини праці НАМНУ» від 15.10.2013 року №4172 про наявність професійного характеру захворювання [PERSON] зроблений з дотриманням Порядку та процедури, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1112 « Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», а також положень Конвенції Міжнародної організації праці №139 «Про боротьбу з небезпекою, спричиненою канцерогенними речовинами й агентами у виробничих умовах, та заходи профілактики», прийнятої на 59 сесії генеральної конференції Міжнародної організації праці 24.06.1974 року та ратифікованої Верховною Радою України 10.03.2010 року, а тому підстави для визнання його недійсним у суду відсутні. Наразі, заявлені відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Червоногвардійському районі м. Макіївки позовні вимоги щодо зв»язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу задоволенню не підлягають. Судові витрати пов»язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed