Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

26.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 25.03.2011 року, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 74162 грн. 19 коп., яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на неправильний розрахунок відсотків за користування кредитом. Тому представник відповідачки просив задовольнити позов частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, а також відсотки за користування кредитом з розрахунку 3,15% річних, що становить 2020 грн. 30 коп. Заслухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № 003-13031-250311. Згідно з умовами цього договору банк відкриває позичальнику - відповідачці картковий рахунок, надає платіжну картку, та встановлює ліміт кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. із встановленим лімітом в сумі 3900 грн. з можливістю зміни розміру ліміту на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією на строк дії картки на строк 364 дня. Позичальник зобов'язується повертати заборгованість, яка виникла за кредитною лінією, та відсотки щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачкою умови договору не виконуються. Станом на 06.07.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39202 грн. 15 коп., простроченого тілу кредиту в розмірі 10715 грн. 79 коп., а також із заборгованості з відсотків за користування кредитом в розмірі 24244 грн. 25 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідачка доказів належного виконання умов договору не надала. Не заперечуючи наявність заборгованості, представник відповідачки не погодився з розміром нарахованої позивачем заборгованості з відсотків за користування кредитом. При цьому представник відповідачки посилається на те, що повинен був розраховувати відсотки за користування кредитом в розмірі 3,15% річних, а не 3,15% на місяць. Суд не може погодитись з таким посиланням, оскільки воно не безпідставним. Так, в п. 1.2 договору зазначено, що обслуговування рахунку та кредитної лінії здійснюється на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Гроші на все», що міститься в додатку № 1 до цього договору. Згідно п. 1.7 Тарифів розмір плати за обслуговування кредитного залишку становить 3,15% та нараховується щомісячно. Жодних посилань на те, що зазначений в п. 1.7 Тарифів розмір плати повинен рахуватися як 3,15% річних, ні договір, ні додаток до договору не містить. Зазначення в п. 1.7 Тарифів про те, що плата в розмірі 3,15% нараховується щомісяця, свідчить про правильність нарахування позивачем розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову та стягненні з відповідачки заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Під час звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved