Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їхньої малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та про стягнення аліментів на утримання цієї дитини у розмірі ? ч. з усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що з серпня 2004 року проживає з відповідачем окремо і їхня донька [PERSON] проживає з нею, та весь цей час відповідач жодного з покладеного законом на батьків обовязків не виконує, в тому числі життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні і матеріальному забезпеченні. Позивач просила задовольнити позов і розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляється від явки до суду, чим створює штучну тяганину у справі. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі його органу опіки та піклування [PERSON] просила розглянути справу за відсутності представника Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі його органу опіки та піклування, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої також вказала, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини підтримує в повному обсязі. Служба у справах дітей Одеської міської ради не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 27 липня 1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2004 року у справі № 2-7298/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 27.09.2004 р. (ас.11,12). Як вбачається вказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2004 року у справі № 2-7298/04, з літа 2003 року подружні та сімейні відносини сторони не підтримують. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом матірю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] (ас.10,13). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Стаття 150 СК України встановлює обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. З серпня 2004 року відповідач проживає окремо від колишньої дружини і дочки [PERSON], та з цього часу позивач самостійно займається вихованням та утриманням доньки, а відповідач жодного з покладених на батьків обовязків не виконує, в тому числі не бере участь у вихованні і утриманні доньки, не цікавиться її життям, здоровям, розвитком і долею, та не виявляє бажання спілкуватися з нею (а.с.14-19). Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.04.2016 р. № 01-11/271(1), відповідно до якого, враховуючи пояснення малолітньої [PERSON]В, [INFO], яка не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON], визнано за доцільне позбавити батьківських прав останнього відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З огляду на наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони не надали суду доказів на підтвердження стану свого здоровя та свого матеріального становища, а також не надали доказів щодо того, чи мають вони інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Таким чином, суд вважає, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати дитині таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 487,20 грн., повязані зі сплатою судового збору, а також стягує з відповідача на корить держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved