Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

25 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком малолітньої [PERSON] та зобов`язати Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження № 13 від 06.12.2011 року, складеного виконавчим комітетом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області відносно [PERSON] , [INFO] , вказавши наступні відомості про батька дитини: прізвище, ім`я, по батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , громадянство - громадянин України, місце проживання - с. Гулянка, Окнянський район, Одеської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в кінці грудня 2010 року він познайомився з [PERSON] , яка на той час проживала разом зі своєю бабусею, вони почали зустрічатися. [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] . Після народження дитини, бабуся вигнала [PERSON] , разом з донькою з дому, і він (позивач) запропонував їй проживати разом. Через декілька місяців, після того як вони почали проживати разом, він запитав у [PERSON] хто є батьком дівчинки, на що отримав відповідь, що це не його справа і якщо в подальшому будуть подібні запитання, то вона припинить будь-які стосунки з ним. Після, такої відповіді він більше не підіймав питання батьківства. Протягом двох років вони проживали разом, і дівчинка росла у нього на очах, займався її вихованням, бачив її перші кроки та забезпечував одягом, продуктами харчування. У 2014 році [PERSON] без будь-яких пояснень покинула його, залишивши з ним свою доньку [PERSON] , та більше життям доньки не цікавилась. 24.07.2019 року працівниками служби у справах дітей Окнянської РДА, було здійснено виїзд комісії до с. Гулянка та встановлено факт проживання малолітньої дитини [PERSON] , разом з ним та було йому рекомендовано вирішити питання щодо юридичного оформлення документів, у протилежному випадку дитина буде відібрана та поміщена до дитячого будинку. Дані обставини змусили його звернутися до суду. Ухвалою від 11 грудня 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволені позову, додатково пояснивши, що після народження дитини він не знав, що є її батьком, оскільки відповідач приховувала цей факт і, крім того, на момент ймовірного зачаття, також зустрічалася з іншими чоловіками, тому він не міг бути впевнений, що це саме його донька, однак, пройшовши дослідження ДНК на батьківство у серпні 2019 року він остаточно пересвідчився, що він батько [PERSON] . Позивач також зазначив, що одного дня у 2014 року, відповідач пішла з дому, без будь-яких пояснень, залишивши доньку, він намагався її шукати, однак, результату ніякого не було. Нещодавно сусіди говорили, що вона з`являлася в селі, розказуючи, що в неї нова сім`я, однак, побачити свою доньку [PERSON] , навіть не виявила бажання. Відповідачу направлялися судові повістки про виклик у судові засідання за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак, до суду повернулися повідомлення про вручення судової повістки з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.47, 62/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними, в зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у її відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та пояснила, що комісією здійснювалась перевірка умов проживання малолітньої [PERSON] , підчас якої встановлено, що в житловому помешканні є всі необхідні меблі, санітарний стан задовільний, сім`я забезпечена продуктами харчування, малолітні дитина чиста, мала всі необхідні речі, відвідує школу, а позивач на обліку, як неблагонадійна сім`я не перебуває. Представник третьої особи - Окнянського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутність /а.с.49-52/. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи - Служби у справах дітей, допитавши малолітню [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач в зареєстрованому шлюбі не перебуває та не перебував. Дитина [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] /а.с.7/. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Факт народження дитини /актовий запис №13/ зареєстровано виконкомом Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одесьої області 06 листопада 2011 року /а.с.13/. Як вбачається з листа від 22.10.2019 року, працівниками служби у справах дітей 24.07.2019 року був проведений профілактичний рейд на території с. Гулянки Окнянського району Одеської області, та було встановлено факт проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з особою, яка документально не перебуває в родинних відносинах - [PERSON] , якому було роз`яснено про необхідність встановлення батьківства, в протилежному випадку - дитина буде відібрана /а.с.11/. Згідно довідки від 29.10.2019 року, виданої Гулянським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , не проживає разом із [PERSON] , [INFO] /а.с.14/. Як вбачається з результату дослідження №23667 від 27.08.2019 року вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,999999% /а.с.8/. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial