Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

24 квітня 2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в якій позивач просить суд: визначити додатковий строк для подачі їй до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном в 2 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне, що [INFO] померла мама позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Мама була зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а позивач у квартирі за адресою: [ADDRESS] , але у зв`язку з тим, що вона перебувала у віці 77 років, мала багато хронічних хвороб, у січні 2018 року вона почала проживати разом з позивачем, у її квартирі і проживала у ній до часу її смерті. 04 квітня 2020 року , прибираючи мамину квартиру позивач знайшла у документах заповіт і, таким чином, дізналася про існування складеного нею на ім`я позивача заповіту від 24 березня 2010 року. У перший робочий день, а саме, 06.04.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 23/2020. На час смерті спадкодавцю на праві спільної сумісної належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 19.02.1997 року. Постановою нотаріуса від 17.04.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як позивач пропустила 6 місячний термін, передбачений ст.. 1270 ЦПК для прийняття спадщини. Таким чином, позивач вважає, що її необізнаність, як спадкоємця, про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 06.05.2020 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи після померлої [PERSON] . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, просить їх задовольнити. Доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримує. У судове засідання представник відповідача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та просить ухвалити законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, представника відповідача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 березня 2010 року [PERSON] складено заповіт відповідно до якого остання заповідає [PERSON] 7/100 усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, у тому числі майнові права, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що за законом матиме право. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Непечій Ю.А. та зареєстровано у реєстрі за № 779 (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 795 (а.с.7). Відповідно до договору дарування від 19.02.1997 року [PERSON] , прийняла в дар двухкімнатну квартиру [ADDRESS] . Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С.. та зареєстровано у реєстрі за № 1-442. Серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст.1222ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст.1223ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 23/2020, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 02.10.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Вартанової О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Вартанової О.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , оскільки на момент її смерті [PERSON] не була зареєстрована з нею за однією адресою (а.с.24-45). Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто підставами надання додаткового строку: 1) наявність перешкод у спадкоємця для подачі заяви; 2) визнання цих обставин поважними. Підставами пропуску встановлено строку для подачі заяви про прийняття спадщини у позові позивач зазначає, як юридична необізнаність. Враховуючи вищевикладене, той факт, що на ім`я позивача [PERSON] померлою [PERSON] складено заповіт, з метою виконання її особистого розпорядження на випадок смерті, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст. 1272 ЦК України визначивши його в два місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved