Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

25 жовтня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Заяву обґрунтовано тим, що позивач, [PERSON], та відповідач, [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі. 04 липня 2014 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку, [PERSON], [INFO]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти. Проте останній жодного разу аліменти не сплатив, матеріальної допомоги в інший спосіб також не надає. В результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 60 665,97 грн. Останнім часом відповідач взагалі припинив спілкування з позивачем та дочкою. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в відкритому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явився без поважних причин, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення інформації про дату, час та місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб - порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи Бажинова О.М., діюча на підставі довіреності, в відкритому судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дівчинки (а.с.8). [PERSON] є матір'юмалолітньої [PERSON]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2014 року шлюб між[PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року з[PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2013\~року народження (а.с.9). З довідки розрахунку заборгованості Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14-27/22-22562 від 24.07.2018 року вбачається, що по виконавчому листу № 227/4430/15-ц від 02 липня 2018 року, виданому Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON]на утримання дитини [PERSON], [INFO], станом на 01.08.2018 р. утворилась заборгованість, яка складає 60 665,97 грн. (а.с.10). Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини від 28 грудня 2017 року (а.с.11). З побутової характеристики голови об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карат» від 14 вересня 2018 року, вбачається, що батько [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не з'являється та вихованням дитини не займається (а.с.12). Крім того, судом досліджено довідку № 3153 від 28.12.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте за вказаною адресою фактично не проживає, зі слів батька мешкає в Литві (а.с.13). Також досліджено рапорт працівника поліції та пояснення [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON] останній раз приїжджав до м. Добропілля в 2017 році (а.с.15,16). Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради № 05/1421-10/02 від 20 грудня 2018 року висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування Добропільської міської ради надати не має можливості у зв'язку з тим, що місце проживання гр. [PERSON] не відомо. Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивачки, в відкритому судовому засіданні також підтвердила, що відповідач з народження дівчинки участі в її вихованні не приймає, матеріальну допомогу на її утримання взагалі не надає. Свідок [PERSON], яка є знайомою позивачки, в відкритому судовому засіданні підтвердила, що відповідач участі в вихованні та забезпеченні своєї дочки [PERSON] не приймає. Враховуючи вищевикладене, відповідач [PERSON] як батько не виявляє бажання до спілкування та виховання дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). За таких обставин, є всі підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], так як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та свідоме нехтування ними підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved