Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

25 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] , на власну користь, аліменти в розмірі 3500 грн. 00 коп. на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Національному транспортному університеті, на денній формі навчання, на оплатній основі, факультет менеджменту, логістики та туризму розпочавши стягнення з 25 січня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2002 року, який за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Донька з 2020 року навчається у Національному транспортному університеті, денна форма навчання на платній основі, факультет менеджменту, логістики та туризму. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на навчання доньки. В судове засідання позивач та третя сторона, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Проте подали заяву, якою позов підтримали, просили задовольнити, а розгляд справи здійснити у їх відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду також не з`явився, відзив на позовну заяву, клопотань до суду не направив. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяву сторін, повно і всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 11 серпня 2002 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наведене підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 11 серпня 2002 року Озерською сільською радою Бородянського району Київської області. На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року, що набрало законної сили 11 січня 2019 року, шлюб зареєстрований 11 серпня 2002 року між сторонами розірвано. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку, [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 лютого 2003 року Головурівською сільською радою Бориспільського району Київської області. Згідно довідки за № 0520 від 24 грудня 2020 року, [PERSON] навчається на ІІ-му курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету на платній основі для здобуття ступеня бакалавра у групі МН (МО)-ІІ-І за спеціальністю 073 «Менеджмент». Термін навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року. На підставі наведеного 01 серпня 2019 року між позивачем та Національним транспортним університетом було укладено договір за № 1508-19 у яких визначено основні умови договору, строк навчання [PERSON] у вузі та його вартість за навчальний рік. Зважаючи на вказане суд вважає, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині 1 ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено сторонами у справі. В той же час, відповідач не спростував факт офіційного працевлаштування та наявність стабільного заробітку, не повідомив про наявність інших осіб, які перебувають на його утриманні, не зазначив та не надав відповідних доказів щодо скрутного фінансового становища, незадовільного стану здоров`я, тощо, які могли б вплинути на призначення та визначення розміру аліментів судом. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15 травня 2006 року зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно ч. 1 ст. 13 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а тому розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , слід визначити в твердій сумі в розмірі 3500 грн. 00 коп., починаючи з 25 січня 2021 року і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved