Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS], який працює на посаді машиніста Зал,Буд,Маш, 5 розряду в Колійній машинній станції № 128 Одеської залізниці на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2018 року. Позов [PERSON] обґрунтувала наступним. 6 жовтня 1994 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконкомі Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області. 23 листопада 2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання із відповідачем у позивачки є син [PERSON], [INFO], який в даний час навчається на І курсі денної форми навчання Вінницького національного технічного університету, інституту машинобудування та транспорту, напрям бакалаврату-інженерна механіка. Період навчання складає з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Позивачка вказує, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина між нею та відповідачем не досягнуто, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] є син [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановив суд, [PERSON], який є сином відповідача, досяг вісімнадцяти років, тобто є повнолітнім, та не досяг двадцяти трьох років. Згідно довідки Вапнярського селищного голови № 004010, [PERSON], 1996 року народження знаходиться на утримання матері [PERSON] Згідно довідки директора Ін-т № 476 від 03.12.2014 року, [PERSON] є студентом І курсу Вінницького національного технічного університету, інституту машинобудування та транспорту, напрям бакалаврату-інженерна механіка, денна форма навчання, термін з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Суд уважає, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проїзд, проживання, придбання спеціальної літератури, оплату за навчання та інших витрат, що виникають у зв'язку з навчанням. Згідно довідки Колійної машинної станції № 128 Одеської залізниці, [PERSON] з 24 листопада 1998 року працює на посаді машиніста ЗАЛ,БУД,МАШ, 5 розр і його дохід за червень-листопад 2014 року склав 19756,07 гривень. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів, який є працездатним, а також той факт, що на його утриманні не має інших дітей, що відповідач визнав. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище [PERSON], яке у зв'язку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тобто, дана норма закону стосується неповнолітніх дітей, а не повнолітніх сина, дочки, які навчаються. Таким чином, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання в розмірі ? частини всіх видів доходів [PERSON] щомісячно до закінчення [PERSON] навчання без урахування часу канікул, та таким чином позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 25 грудня 2014 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена на 2015 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial