Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

24.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], 1996 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання; стягнення ? частини витрат на навчання дочки, розмір яких не визначила. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітньої дочки, яка навчається у вищому навчальному закладі та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Додатково просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу фахівця в галузі права в розмірі 1000 грн. Відповідач і третя особа не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. У зв'язку цим судом, за згодою представника позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі і мають спільну повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на 4 курсі Чернігівського кооперативного технікуму (денне відділення, контрактна форма навчання), який закінчує 30.06.2015 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а. с. 5). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Повнолітня дочка сторін проживає разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, при цьому матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Як убачається з пояснень представника позивача, позивач працює реалізатором на ринку і отримує заробітну плату в розмірі 1500 грн.; третя особа стипендію не отримує. Враховуючи матеріальний стан позивача і третьої особи, яка не має самостійного доходу, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, що з урахуванням участі позивача в матеріальному утриманні дочки забезпечить останній утримання на рівні не меншому встановленого законом прожиткового мінімуму. Копіями договору та квитанцій (а. с. 4 - 7) підтверджується здійснення позивачем оплати за навчання дочки всього в сумі 15500 грн. Оскільки утримання повнолітньої дочки є обов'язком обох батьків, з відповідача слід стягнути на користь позивача половину сплаченої суми, а саме 7750 грн. Визначена представником позивача сума оплати за надання юридичних послуг в розмірі 1000 грн, які полягають у наданні консультацій, складанні позовної заяви, підготовки доказової бази та безпосередньої участі в судовому засіданні, яке відбувалося протягом 40 хв., суд вважає обґрунтованою, і такою, що відповідає ступеню складності справи, часу затраченому на підготовку до справи та участі в ній, а тому підлягає стягненню в повному обсязі.

Outcome: partial