Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

24.07.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Прохав стягнути з Дердавної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України , шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральної шкоди в сумі 100\~152 грн. Позов обґрунтовував тим , що в провадженні прокуратури Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 42017171010000165 , внесене до ЄРДР 26.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 365 КК України , за фактом перевищення службових повноважень співробітниками поліції. Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2018 р., 28.05.2019 р., 31.10.2018 р., 31.08.2018 р. визнана бездіяльність прокуратури в даному кримінальному провадженні. Йому було завдано моральної шкоди внаслідок даної бездіяльності . Його права не поновлені , порушення закону не припинено, досудове розслідування проводиться неналежним чином через систематичну бездіяльність прокуратури . Дана обставина викликає у позивача дискомфорт та почуття несправедливості, оскільки особи , що вчинили кримінальні правопорушення не покарані, він змушений у судовому порядку захищати свої права , що забирає багато часу , завдає шкоду здоров`ю. Він постійно перебуває в напруженому психологічному стані, з*явилося відчуття постійної тривоги , хвилювання , нервові розлади , безсоння , внаслідок незаконного тримання стався розлад у його сім*ї. Вказані обставини стали підставою звернення до суду. 09.08.2019 р. по справі відкрито провадження у справі , за правилами загального позовного провадження. 29.08.2019 р. [PERSON] було заявлено клопотання про надання йому безоплатного адвоката для представництва його інтересів при розгляді даної справи. Дане клопотання було задоволено та відповідно до ухвали Октябрського районного суду від 29.08.2019 р. доручено Регіональному центру з надання безоплатної правової допомоги у Полтавській області призначити [PERSON] адвоката для здійснення представництва . 13.09.2019 р. до суду надійшли пояснення відповідача прокуратури Полтавської області в порядку ст. 43 ЦПК України. Прохали в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначили , що до даних правовідносин позивачем безпідставно застосовано ЗУ « Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» , оскільки зазначений Закон містить виключний перелік підстав для відшкодування моральної шкоди , до якого розслідування кримінального провадження та скасування судом постанов слідчого про його закриття не відноситься. Із змісту ухвал суду , що винесені у межах кримінального провадження не вбачається встановлення вчинення прокуратурою Полтавської області неправомірності дії ( бездіяльності ) відносно позивача та наявності його вини. Процедура розгляду скарги та форма прийнятого рішення слідчим суддею не передбачає встановлення у ньому протиправності поведінки та вини органу досудового розслідування. Тривале здійснення досудового розслідування не може слугувати підставою для відшкодування моральної шкоди. Надання оцінки дотримання органом досудового розслідування розумності строків не входить до компетенції суду цивільної юрисдикції. В розумінні вимог ст. 23 ЦК України оскарження постанов слідчого не є підставою для відшкодування моральної шкоди , оскільки не є порушенням прав особи. [PERSON] , окрім ухвал слідчого судді , не надав належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань , яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішеннями органу досудового розслідування , тому правові підстави для відшкодування моральної шкоди , передбачені ст. ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України відсутні. 16.09.2019 р. [PERSON] заявив клопотання про виклик свідків в судове засідання. В задоволенні даного клопотання було відмовлено. 16.09.2019 р. підготовче судове засідання було закрито та справа призначена до судового розгляду. 28.10.2019 р. [PERSON] заявив відвід судді Андрієнко Г.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.10.2019 р. визнано заявлений відвід головуючому у справі необґрунтованим та переданий заявлений відвід до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді. 29.10.2019 р. ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.10.2019 р. у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Андрієнко Г.В. відмовлено. 16.01.2020 р. в судовому засіданні [PERSON] заявив повторний відвід судді Андрієнко Г.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.01.2020 р. визнано заявлений відвід головуючому у справі необґрунтованим та переданий заявлений відвід до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді. 20.01.2020 р. ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.01.2020 р. у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Андрієнко Г.В. відмовлено. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги. Представник прокуратури Полтавської області позив не визнав та прохав відмовити в його задоволенні , посилаючись на безпідставність позовних вимог. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з*явився, будучи вчасно повідомлений про день та час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справи без його участі , на підставі доказів , що містяться в справі. Заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено , що органом досудового розслідування визначено слідчий відділ прокуратури Полтавської області у кримінальному провадженні № 42017171010000165, внесеному в ЄРДР 26.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень співробітниками поліції. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.05.2019 р. скаргу адвоката Волкова Д.В. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України задоволено частково. Визнано бездіяльність слідчого СВ прокуратури Полтавської області щодо нерозгляду клопотання [PERSON] від 22.01.2019 року про проведення слідчих та процесуальних дій. Зобов`язано слідчого СВ прокуратури Полтавської області розглянути клопотання [PERSON] від 22.01.2019 року про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження №42017171010000165 від 26.07.2017 р. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2018 р. скаргу адвоката Волкова Дмитра Вадимовича в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого в порядку п. 1 ч.1 ст. 3030 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого прокуратури Полтавської області, уповноваженого на розслідування кримінального провадження № 42017171010000165 від 26.08.2017 р. допитати [PERSON] в якості потерпілого із застосуванням відеозапису, за участю його представника, адвоката Волкова Д.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2018 р. скаргу адвоката Волкова Д.В. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України задоволено. Визнано бездіяльність слідчого СВ прокуратури Полтавської області щодо нерозгляду заяви [PERSON] від 26.09.2018 року про залучення до кримінального провадження № 42017171010000165 як потерпілого. Зобов`язано слідчого СВ прокуратури Полтавської області розглянути заяву [PERSON] про залучення до кримінального провадження № 42017171010000165 як потерпілого від 26.09.2018 року та прийняти відповідне процесуальне рішення. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.08.2018 р. скаргу [PERSON] на постанову від 31.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 42017171010000165 від 26.07.2017 року задоволено. Скасовано постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу СВ прокуратури М.Є.Савчука від 31.08.2017 р. про закриття кримінального провадження № 42017171010000165, матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування. Позивач пов`язує свої моральні страждання із тривалим розслідуванням даного кримінального провадження, скасування постанов слідчого слідчим суддею , що викликає у нього безсоння , розлад в сім*ї . До даних правовідносин позивачем безпідставно застосовано ЗУ « Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування , прокуратури і суду « , оскільки зазначений Закон містить виключний перелік підстав для відшкодування моральної шкоди до якого розслідування кримінального провадження та скасування судом постанов слідчого про його закриття не відноситься. Процедура розгляду скарги та форма прийнятого слідчим суддею рішення не передбачає встановлення у ньому протиправності поведінки та вини органу досудового розслідування . Ухвала слідчого судді ні є преюдиціальною для даного суду цивільної юрисдикції , а всі складові елементи цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню позивачем на загальних підставах. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною другою статті 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди , завданої фізичній особі незаконними діями органу , що здійснює оперативно-розшукову діяльність , досудове розслідування , прокуратури або суду , відшкодовується на загальних підставах. Шкода , завдана фізичній особі незаконними рішеннями , дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. [PERSON] обґрунтував свої вимоги про відшкодування моральної шкоди внаслілок бездіяльності відповідача , вважаючи процесуальні рішення та дії слідчого незаконними з огляду на ухвали слідчого судді. Зазначене не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими, оскільки оскарження [PERSON] та його адвокатом процесуальних рішень слідчого є механізмом реалізації його права на контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування в порядку кримінального судочинства. Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено , що особа має права на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Реалізація такого механізму , як оскарження постанов слідчого у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди , оскільки не є порушенням прав особи. [PERSON] , окрім ухвал слідчого судді , не надав належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішеннями органу досудового розслідування , тому правові підстави , передбачені статтями 1173, 1174, 1176 ЦК України для відшкодування моральної шкоди відсутні. До таких же самих висновків прийшов Верховний Суд при винесенні постанов від 04.07.2018 р. у справі № 641\\2328\\17 від 31.10.2018 р. у справі № 646\\5224\\17. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що позивачем не доведений факт завдання йому моральної шкоди з боку прокуратури Полтавської області та його позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed