Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

26 лютого 2007 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,6744 га, яка розташована на території Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] і прийняв спадщину шляхом спільного проживання та реєстрацією місця проживання зі спадкодавцем. Крім нього, спадкоємцем є [PERSON], який спадщини не прийняв і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (позовна заява, зворот а.с. 2). Відповідач [PERSON], 01 листопада 2016 року подав до канцелярії суду заяву, у якій просив справу за позовом [PERSON] слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задоволити (а.с. 21-23). Представник відповідача сільський голова Плосківської сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за [PERSON] Справу просив слухати у його відсутності (а.с. 24). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу суд, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] помер 26 лютого 2007 року в с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 4). Довідкою виконавчого комітету Плосківської сільської ради № 427 від 05 вересня 2016 року (а.с. 6), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 8), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року, яке набрало законної сили 05 квітня 2016 року (а.с. 9-10), звітом № 160802-030 про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 12-13) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON], входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6744 га, яка розташована на території Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45042686, виданої 12 вересня 2016 року (а.с. 28) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України). До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ( ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 4), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Плосківської сільської ради № 427 від 05 вересня 2016 року (а.с. 6), заявою [PERSON] про визнання позову (а.с. 21), оглянутою у судовому засіданні спадковою справою № 336/2016 (а.с. 26-28) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, що має право спадкувати у першій черзі після смерті [PERSON] і прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 05 серпня 2016 року (а.с. 11), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище спадкодавця (серія ВН № 167710) втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved