Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

25 вересня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В її будинку також виявились зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] , які фактично не проживають у вказаному з жовтня 2010 року. Добровільно відповідачі з реєстрації місця проживання не знялися і місце проживання їх не відоме. Тому, просила задовольнити позов, визнати, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житлом, так як їх реєстрація в її будинку обмежує її права у користуванні власністю. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України,\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. З довідки Гвоздавського старостинського округу Зеленогірської селищної ради № 1322 від 06.09.2019 року видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають з жовтня 2010 року. Місце їх перебування невідоме. Вказаний факт також підтверджується актом обстеження, складеним комісією Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області від 19.08.2019 року (а.с. 9). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не проживає в будинку позивача більше одного року, тобто її відсутність не пов`язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до закону у разі винесення рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, позбавлена такого права особа підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved