Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

24 травня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно утримувати дітей не бажає. Їй також відома, що з відповідача на користь третіх осіб аліменти не утримуються. Позивачка просить суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти задоволення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №074756, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області 02 жовтня 1999 року, актовий запис №51, сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають трьох дітей: доньок - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №139589 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 08 листопада 2001 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №239912 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 15 січня 2004 року, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №060450 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 25 квітня 2006 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №3067 виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області 18 травня 2018 року, [PERSON] проживає разом з дітьми та відповідачем [PERSON] за адресою вул. Українська, 38, смт. Межова, Межівський район, Дніпропетровська область. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей нематеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~та п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає, хоча є працездатною особою та не має інших осіб на утриманні, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 24 травня 2018 року, відтак аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved