Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

26.12.2018 року позивач через представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2014 року померла баба позивача [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: вул.Чуднівська, буд.4, с.Краснопіль Чуднівського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт на позивача. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує поважність пропуску строку тим, що строк вона пропустила, скільки їй не було відомо про наявність заповіту. Позивач у судове засідання не зявилась, представник позивача [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач Краснопільська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Краснопільська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.02.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №231062, виданим виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 8). Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 11.10.2006 року в с. Краснопіль, Чуднівського району, Житомирської області, посвідченого секретарем Краснопільської сільської ради [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №329, спадкодавець [PERSON] все своє майно, заповіла [PERSON] (а.с. 10). Спадкова справа після смерті [PERSON], не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №54511151 від 17.12.2018 року (а.с.11). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області №875 від 14.12.2018 року, згідно із записами по господарських книг за [PERSON] значиться житловий будинок, розташований за адресою: вул.Чуднівська, буд.4, с.Краснопіль Чуднівського району Житомирської області (а.с.13). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої при розгляді справи № 6-1320цс17 від 23 серпня 2017 року, необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин, та вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved