Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

26.06.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 19 000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.06.2015 між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичив, а [PERSON] прийняв у борг грошові кошти в розмірі 19 000 грн. 00 коп. строком повернення 11.06.2015. На підтвердження укладення вказаного договору відповідач написав розписку. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема у зазначений в договорі строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 19 000 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 05.06.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 19 000 грн. 00 коп. строком повернення 11.06.2015. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надав останньому грошові кошти в розмірі 19 000 грн. 00 коп., що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів (а.с.8). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором - ст.1049 ЦК України. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 11.06.2015. Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання, зокрема: з повернення у визначений договором строк суми позики відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 19 000 грн. 00 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, факт порушення відповідачем умов договору позики в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд вважає наявними підстави для задоволення позову. У зв'язку з задоволення позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved