Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

25.11.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 01.09.2007 року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №837. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем та дитиною вони сім'єю проживали у м. Луганськ, проте у зв'язку з проведенням антитерористичної операції та тимчасової окупації території України були вимушені переїхати до м. Кіровоград, де були взяті на облік. На теперішній день спільне проживання вони припинили з тієї причини, що не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних проблем. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло їм та дитині душевні страждання. Відповідач наразі проживає за іншою адресою, невідомою їй. Вважає, що їхня сім'я розпалась, подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, тому просить строк для примирення не призначати. Спір щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини між ними на даний час відсутній. Їхній спільний син [PERSON], [INFO] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Місце роботи та середньомісячний заробіток відповідача їй не відомий, та не має можливості дізнатись. На сьогоднішній день відповідач працездатний, не являється інвалідом, аліменти нікому не сплачує, тому має можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання сина. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 вересня 2007 року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №837; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2007 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №837 ( а.с. 3 ). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.5), який проживає разом з позивачем [PERSON] ( а.с. 7). Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 вересня 2007 року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №837 та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 25 листопада 2015 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved