Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

26.07.2016 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до Василівського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 11.05.2010 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,5651 га, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320984400:03:014:0012, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала батьку на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ЗП №082663 від 20.03.2006 року, який зареєстрований за № 010626600067. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є він, позивач по справі, та його рідний брат [PERSON] У встановлений законом строк він, позивач [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, а брат [PERSON] звернувся із заявою про відмову від спадщини батька. Однак, під час перевірки відсутності заборони або арешту спадкового майна зясувалось, що постановою №002372 від 25.06.2007 року, на той час Василівського районного відділу земельних ресурсів, на батька було накладено штраф в розмірі 51,00 грн. і постанова направлена на виконання до ВДВС Василівського РУЮ в Запорізькій області, який в межах виконавчого провадження наклав арешт на все нерухоме майно його батька [PERSON]. Звернувшись до Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області із заявою про звільнення майна з-під арешту, він отримав відповідь про те, що відповідно до даних ЄДРВП, дійсно на виконанні відділу перебувала вищевказана постанова і постановою державного виконавця серії АА 716689 від 26.12.2007 року було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON], батька позивача, та оголошено заборону на його відчуження, як боржника, а також внесено відомості до реєстру обтяжень за №6505957 від 01.02.2008 року. Надати більш детальну інформацію не є можливим у звязку зі знищенням архіву виконавчих проваджень, а також відсутня можливість звільнити майно [PERSON] з-під арешту та запропоновано з цього питання звернутись до суду. Також, на його зверненням до приватного нотаріуса [PERSON], у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено через наявність арешту нерухомого майна спадкодавця. 18.07.2016 року ним, позивачем, було сплачено штраф батька [PERSON] в розмірі 51,00 гривень за постановою Василівського районного відділу земельних ресурсів №002372 від 25.06.2007 року. Оскільки на теперішній час Василівський РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не може скасувати арешти через відсутність будь-якого виконавчого провадження у відношенні померлого [PERSON], тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом про звільнення з-під арешту спадкового майна, в якому просить зобовязати Василівський районний відділ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області зняти арешт та заборону на відчуження всього нерухомого майна, що належить [PERSON], накладені постановою Державної виконавчої служби Василівського району Запорізької області АА 716689 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.12.2007 року за номером обтяження № 6505957 від 01 лютого 2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача: Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, проти заявлених [PERSON] вимог не заперечують, позовні вимоги просять вирішити на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, заперечень проти позову немає, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляє. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділу державної реєстрації Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено судом своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, самостійних вимог щодо предмета спору не заявив. Вивчивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься і в ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно п.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що 11.05.2010 року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], про що Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області 14.05.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 43, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.6). Той факт, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження 02.05.1979 року [PERSON] серії ІІ-ЖС № 347373, виданого Орлянським сільським ЗАГС Василівського району Запорізької області, копія якого є в матеріалах справи (а.с.7). Згідно Державного акту на право на земельну ділянку серії ЗП № 082663 від 20.03.2006 року, зареєстрованого під №010626600067, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4,5651 га, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер - 2320984400:03:014:0012, цільове призначення вказаної земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ:2302221712016 від 22.06.2016 року, земельна ділянка площею 4,5651 га, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320984400:03:014:0012, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі Державного акту від 20.03.2006 року ЗП 082663 (а.с.9). Згідно листа Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за № 16403/4 від 08.07.2016 року, що станом на 08.07.2016 року, виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не перебувають. Також зазначено, що на виконанні відносно [PERSON] перебував наступний виконавчий документ: постанова №002372, видана 25.06.2007 року Василівським районним відділом земельних ресурсів про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 51 грн. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №716689 від 26.12.2007, виданої Державною виконавчою службою Василівського району Запорізької області, було накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] за номером обтяження №6505957 від 01.02.2008 року. Надати більш детальну інформацію, щодо надходження виконавчого документу у період з 2013-2016 роки не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби , затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 р. отримання Міністерством юстиції України п.9.8., строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони підлягають знищенню по п.9.10 «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню». Тому, відсутня можливість щодо звільнення майна [PERSON] з-під арешту та заявнику [PERSON] запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту з позовом про зняття арешту з майна (а.с.12). З листа Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 17238/4 від 01.08.2016 року на запит суду вбачається, що станом на 08.07.2016 року, виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не перебувають. У вказаному листі про надання інформації також зазначено, що на виконанні відносно [PERSON] перебував виконавчий документ, а саме: постанова №002372, видана 25.06.2007 року Василівським районним відділом земельних ресурсів про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 51 грн. 10.09.2007 року державним виконавцем Сілаєвою О.Ф. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 25.12.2007 року державним виконавцем Сілаєвою О.Ф. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) (а.с.25). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON], сформованої Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 64210392 від 25.07.2016 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №716689 від 26.12.2007 року, виданої Державною виконавчою службою Василівського району Запорізької області, було накладено арешт на все майно, невизначене майно [PERSON], реєстраційний номер обтяження № 6505957 від 01.02.2008 року (а.с.13-14), що також підтверджується інформацією, викладеною у відповіді приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 18.07.2016 року (а.с.15). Відповідно до листа приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] № 306/02-14/10-2010 від 18.07.2016 року, заявнику [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлого 11.05.2010 року батька [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 4,5651 Га, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області з тих підстав, що на спадкове майно накладено арешт (а.с.15). Підставою для накладення арешту на все майно боржника [PERSON] (ІПН-2097315139) стало існування заборгованості по сплаті штрафу, накладеного постановою №002372 від 25.06.2007 року, винесеною Василівським районним відділом земельних ресурсів про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 51,00 гривень. Згідно листа Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізькій області № 238910/2-16 від 04.08.2016 року, з 2012 року створена Державна інспекція сільського господарства України та надати суду матеріали справи, за якою винесена постанова № 002372 від 25.06.2007 року немає можливості, оскільки строк зберігання матеріалів справи про адміністративне правопорушення становить три роки (а.с.26). Згідно листа Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 17238/4 від 01.08.2016 року, виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області станом на 08.07.2016 року, не перебувають. 25 грудня 2007 року державним виконавцем Сілаєвою О.Ф. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) (а.с.25). Крім того, до матеріалів позовної заяви позивачем [PERSON] долучено оригінал платіжного документу про сплату ним за [PERSON] штрафу в прибуток держави в розмірі 51,00 гривень, повторно (а.с.16). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час будь-яких виконавчих проваджень по примусовому виконанню стосовно боржника [PERSON] у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не знаходиться, тобто на теперішній час відсутні будь-які підстави для необхідності подальшого арешту нерухомого (рухомого) майна, яке належить на праві приватної власності [PERSON], та який накладений постановою державної виконавчої служби Василівського району Запорізької області за № АА 716689 від 26.12.2007 року, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved