Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом в якому просила збільшити до 500 гривень суму аліментів утриманих на її користь з її сина [PERSON], стягнутих рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 13 листопада 2009 року у справі №2-528/2009. Свої вимоги мотивувала тим, що з часу стягнення аліментів стан її здоровя погіршився, ціни, в тому числі на ліки, зросли значним чином. Позивач свої позовні вимоги у судовому засіданні підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Одночасно пояснила, що вона має ще двох синів, проте вони їй допомагають по господарству та частково з нею несуть витрати, в звязку з чим вона не має до них претензій матеріального характеру. Проте відповідач взагалі не допомагає матері, ні по господарству ні грошима, не сплачує аліменти, або робить це із значним запізненням, мотивуючи це відсутністю роботи, хоча добре заробляє, так як робить вдома. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, зауважив, що в нього відсутні кошти навіть на оплату аліментів у сумі 50 гривень щомісяця, не кажучи вже про 500 гривень. Вказав, що він не працює, проживає із дружиною та її матірю, яка також потребує лікування. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Золочівського районного суду Харківської від 11 лютого 2004 року з [PERSON] стягнуто на користь його матері [PERSON] аліменти в сумі 15 гривень щомісяця. Рішення набрало законної сили. Рішенням цього ж суду від 13 листопада 2009 року у справі №2-528/2009 розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на утримання матері [PERSON] збільшено до 50 гривень щомісяця. Рішення набрало законної сили. З довідки Золочівського відділу Дергачівського обєднаного УПФУ від 26 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] отримується пенсія у близькому до мінімального розміру, в середньому на суму 1298 гривень щомісяця. З довідки МОЗУ МСЕК серії 2-18 АБ №322447 вбачається, що [PERSON] з 17 листопада 1994 року безстроково присвоєно ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. З довідки Центру первинної медичної допомоги Золочівського району Харківської області від 27 листопада 2016 року [PERSON], станом на момент надання довідки, страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, через наявність в неї вказаних захворювань потребує постійного амбулаторного лікування та хірургічного втручання. В обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на своє утримання, позивачем надано оригінал трудової книжки, що відображає її безперервну трудову діяльність з 1979 по 1990 роки, та диплом про вищу освіту за спеціальністю економіста, як доказ того, що вона працювала та утримувала сина - [PERSON]. Відповідачем в якості доказів на обґрунтування своїх заперечень, а саме, відсутності можливості працювати, надано копію довідки МСЕК серії 2-18АЄ №307029 про наявність ІІІ групи інвалідності зі строком дії довідки до 08.04.1998 року, в якості доказів наявності в нього утриманців надано виписки ПАТ КБ «Приват Банк» від 28.12.2016 року та від 27.12.2016 року про наявність договірних відносин між вказаною установою та самим відповідачем, крім того про наявність договірних відносин між вказаною банківською установою та [PERSON], копію паспорту, пенсійного посвідчення [PERSON], виписку з історії її хвороби ХОКТЛ від 22 липня 2010 року, та, в якості обґрунтування відсутності потреби у позивача в утримані, з боку відповідача останнім надано довідки КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району Харківської області» від 12.10.2009 року №111 та №110 про наявність у власності [PERSON] домоволодінь за адресами: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. 8 Березня, вул. Пушкіна. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що вони врегульовані положеннями Конституції України, СК України, ЦК України. Конституцією України, а саме статтею 55, закріплено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Стаття 10 СК України визначає випадки застосування аналогії закону та аналогії права. Так, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). Стаття 202 СК України передбачає, підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків. Так, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Стаття 204 СК України визначає випадки звільнення дочки, сина від обов'язку утримувати матір, батька. Так дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Стаття 205 СК України встановлює порядок визначення розміру аліментів на батьків. Так суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Стаття 192 СК України передбачає підстави зміни розміру аліментів. Так розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 273 СК України встановлює, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відтак судом встановлено, що рішеннями Золочівського районного суду Харківської області, що набрали законної сили з відповідача [PERSON] на користь його матері [PERSON] стягнуті аліменти, які згодом у 2009 році збільшені до 50 гривень на місяць. Доводи відповідача про наявність у позивача нерухомості та двох інших синів, не є підставою для звільнення його від обовязку по утриманню матері, що не була позбавлена батьківських прав в розумінні положень ст. 202,204 СК України. Відповідачем в розумінні положень ст.10,11,27, 60 ЦПК України не надано доказів ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов'язків по його утриманню, щоб послугували підставою для звільнення його від сплати аліментів. Водночас, суд приймає до уваги доводи позивача, що інші її діти допомагають їй в обраний ними спосіб добровільно, частково несучи з нею витрати та допомагаючи по господарству, відтак відповідач, пропорційно як один з трьох синів, має обовязок по утриманню позивача відповідно до положень ст. 202 СК України. Доводи відповідача про наявність у нього інших утриманців в розумінні вимог ст.10,11,27, 60 ЦПК України суд вважає не доведеними, так як відповідачем на доведено родинні звязки із [PERSON] та [PERSON], або факт проживання однією сімєю з вказаними особами. Крім того, доводи відповідача про неможливість працювати за станом здоровя суд так само вважає не доведеними, так як надана ним довідка акту огляду МСЕК про наявність інвалідності, станом на момент розгляду справи, не є дійсною. В даний час суд вважає обґрунтованими та доведеним доводи позивача про потребу у збільшеному розмірі аліментів, так як остання за станом свого здоровя, згідно наданої довідки Центру первинної медичної допомоги Золочівського району Харківської області з 2016 року стала потребувати постійного амбулаторного лікування та хірургічного втручання. Вказане лікування потребує додаткових грошових коштів, та не дивлячись на наявність в позивача нерухомості, допомоги інших двох синів, отриманої мінімальної пенсії, суд вважає розмір стягнутих з відповідача у 2009 році аліментів у сумі 50 гривень такими, що в даний час, з урахуванням погіршенню стану здоровя позивача, явно недостатніми для задоволення на мінімальному рівні її потреб. Враховуючи, що питання зміни розміру аліментів, стягнутих на утримання батьків безпосередньо не врегульовано у главі 17 СК України, суд із застосуванням положень ст. 10, 192, 273 СК України, за аналогією закону, частково задовольняє позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів до 200 гривень щомісяця, беручи до уваги також і матеріальний стан відповідача, який в даний час офіційно не працевлаштований та має ряд боргових зобовязань. Беручи до уваги, що судом прийнято рішення про зміну розміру аліментів, виконавчій лист про стягнення аліментів у минулому розмірі підлягає відкликанню. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial