Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

25 червня 2021 року керівник західної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Дніпровська міська рада про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року у кримінальній справі № 205/11173/19 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях на території Новокодацького лісництва ДП «Дніпропетровське лісове господарство», чим заподіяно матеріальну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 72 271 гривні 91 коп. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2021 року вирок змінено в частині визначення відбування покарання. Відповідно до акту Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 28 лютого 2020 року та висновком судово-економічної експертизи № 19/104-10/3-46. На теперішній час шкода, завдана внаслідок пошкодження зелених насаджень, на теперішній час відповідачем не відшкодована. Просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у шкоди, завданої внаслідок знищення дерев у розмірі 72 271 гривні 91 коп. Позивач у своїй заяві до суду просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та дату судового розгляду повідомлений в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Дніпровська міська рада свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення свого представника судові не повідомила, письмових пояснень не направила. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року (а.с. 14-20), який змінений ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року (а.с. 21-29) в частині призначення покарання, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 369 КК України, та встановлено, що [PERSON] 22 лютого 2020 року в районі лісосмуги поблизу міської клінічної лікарні № 4, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, буд. 31, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію виділу № 10 кварталу № 50 Новокодацького лісництва ДП «Дніпропетровське лісове господарство», де за допомогою заздалегідь підготованого приладдя, а саме бензопили «Зеніт», умисно спиляв сім дерев породи «Акація біла», діаметр пеньків яких складає: 45 см, 40 см, 40 см, 40 см, 41 см, 50 см, 45 см. Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях, [PERSON] заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 72 271 гривні 91 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до акту про проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 28 лютого 2020 року, складеного Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області, розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок пошкодження зелених насаджень, становить 72 271 гривню 91 коп. (а.с. 31-32). Висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС № 19/104-10/3-46 від 27 лютого 2020 року встановлено, що розмір шкоди заподіяної внаслідок пошкодження зелених насаджень, складає 72 271 гривню 91 коп. (а.с. 33-45). Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Наслідки порушення вимог природоохоронного (в тому числі лісового) законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки, передбачені ст. 105 ЛК України. Згідно зі ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати, заподіяну ними шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 2 статті 40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова (деліктна) відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. За таких обставин, шкода, завдана державі внаслідок умисних протиправних дій відповідача пошкодження зелених насаджень, шляхом незаконної порубки дерев, підлягає відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, тобто [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved