overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через порушення відповідачем подружньої вірності, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, та не проживають разом понад два роки. Вказуючи на неможливість примирення та формальне існування шлюбу, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву у якій просив справу слухати без його участі, заперечив проти надання строку для примирення. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 18 листопада 2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 424, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження . Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась, сторони повністю припинили ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, що стверджується поданими заявами, а тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати в сумі 687 грн. 20 коп., що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 200 грн. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] року в [ADDRESS] померла її сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку вона належним чином прийняла, але оформити право на неї не може через відсутність свідоцтв про їх народження. Просила встановити юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], є її рідною сестрою. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від усіх маються заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, що відповідно до копії погосподарської книги за 1974-1976 роки, [PERSON] [INFO], є матір'ю [PERSON], які проживали разом. 19 травня 1972 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно з копіями погосподарських книг за 2001-2010 роки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали разом у [ADDRESS], як сестри. [INFO] року у с.Подільки Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON], про що мається копія свідоцтва про смерть (а.с.5). 22 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Заведена спадкова справа №75/2015. Із довідки виконкому Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 04 серпня 2015 року та копії погосподарських книг вбачається, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала разом зі своєю сестрою [PERSON] по [ADDRESS] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення, та враховуючи надані заявником відомості, суд вважає можливим встановити факт того, що [PERSON] є сестрою заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON]СВ. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, вказавши, що вони з відповідачем припинили спільне проживання. Син [PERSON] проживає з нею і виключно нею утримується, оскільки відповідач, який є батьком дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний утримувати дитину до повноліття. При цьому, позивач посилається на положення ст.ст. 180, 181, 182 СК України. Також позивач просить стягнути з відповідача 150 гривень у відшкодування витрат на оплату юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів і відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

24 вересня 2015 року до суду звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, вказуючи, що [INFO]. померла свекруха [PERSON] - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати за заповітом і яка складається з земельної частки (паю), на яку мала право [PERSON] та з земельної частки (паю), на яку мав право [PERSON], на яку [PERSON] вступила шляхом фактичного прийняття. Однак оформити свої спадкові права [PERSON] не має можливості через відсутність свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив встановити факт реєстрації шлюбу [PERSON], яка померла [INFO] і [PERSON], який помер [INFO], виконавчим комітетом Свитинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області в 1961 році. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить розписка а.с.18) представник заінтересованої особи не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що в 1961 році вони були присутні в приміщені будинку культури с. Соснівка Погребищенського району Вінницької області, де в урочистій обстановці представником сільської ради с. Свитинці Погребищенського району Вінницької області проводилась реєстрація шлюбу [PERSON] і [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] з [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено то його необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

24 вересня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області 28 жовтня 1994 р., актовий запис про шлюб №8 від 28.10.1994р., свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, протилежним поглядом на шлюбні відносини та різне ставленні до поняття сім'я, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Зазначає, що мають двох спільних дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгля справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 28 жовтня 1994 року між [PERSON], [INFO].н. та [PERSON], [INFO]. був укладений шлюб, про що виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів 28.10.1994р. зроблено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.1994р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, відповідачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

24 вересня 2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2005304793 від 19.08.2013 року в розмірі 34236 гривень 43 копійки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав, у зв'язку з чим, за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19 серпня 2013 року між ПАТ «ОТП «Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2005304793, відповідно до якого позивач надав відпоідачу кредит у розмірі 29046 гривень строком до 19.08.2016 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та умовах, що визначені кредитним договором, в порушення зазначених умов кредитного договору, відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Зобов'язання по кредитному договору не виконуються, зокрема графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 20.08.2015 року заборгованість відповідача по тілу кредиту за кредитним договором складає 24 824 гривень 66 копійок, по сплаті комісії за обслуговування кредиту складає 9409 гривень 87 копійок. Відповідно до п. 1.5.4 Кредитного договору та ч. 2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 1.5.6 Кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов вимоги про погашення заборгованості, банк має право звернутися до відповідного суду з метою стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 342 гривні 36 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

24 вересня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що 21 червня 2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з дружиною не склалося: через несумісність характерів та різними поглядами на життя між ними часто виникали сварки. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені понад 5 років тому: вони разом не проживають, спільного господарство не ведуть. За таких обставин вважав, що їх шлюб існує лише формально, відновлення стосунків та збереження сімї не можливі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що дійсно з 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину. Через несумісність характерів між ними часто виникали сварки у звязку з чим з 2010 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Зазначила, що дійсно їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Заперечувала проти надання часу на примирення. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 21 червня 2008 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 785. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З 2010 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

24 вересня 2015 року заявник [PERSON], заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення: факту родинних відносин, а саме: факту того, що [PERSON], яка померла [INFO], є матір'ю заявника. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. Заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, де йому роз'яснили про необхідність подати документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. З документів, що підтверджують факт родинних відносин, у заявника є свідоцтво про народження від 19 лютого 1960 року [NUMBER], проте ім'я заявника у даному свідоцтві вказано, як «[PERSON]», а у паспорті - «[PERSON]». Інша інформація, в тому числі дата і місце народження, збігається з паспортними даними. У графі «мати» вказано прізвище матері «[PERSON]», яке в неї було на той час, до одруження з [PERSON], після якого вона змінила прізвище на «[PERSON]». Оскільки заявник не може підтвердити факт родинних відносин, з метою оформлення права на спадщину заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин для оформлення документів на спадщину. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання з'явився і пояснив, що він є двоюрідним братом заявника, оскільки [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка є його матір'ю, позовні вимоги заявника підтримав у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою заявника, знала [PERSON], як мати [PERSON], вона була її племінницею. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є сином [PERSON]. Суд вважає, що у справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 3). [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (а.с. 4). 13 лютого 2015 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все, що буде їй належати, і на що вона матиме за законом право (а.с.5). З довідки про реабілітацію вбачається, що [PERSON], 1926 року народження, була вивезена на поселення разом з сином [PERSON], 1943 року народження(а.с. 6). Заявник та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Єзупільської селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 20.08.2015 року за вих. № 856, матір'ю [PERSON] є [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 9). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

24 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Серпуховська, 5. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.09.2015р. о 15 год. 24 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.09.2015р. о 15 год. 24 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює маячні ідеї відносини дії в адресу родичів. Відмовляється від їжі. Відчуває слухові обмани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved