Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

25. 05. 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 січня 2008 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.440 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю IV-ДП 120705 від 24. 04. 2001 року, виданим на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради №96 від 05. 07. 2000 року, довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2450-08/5 від 15. 05. 2015 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1202449632015 від 20. 05. 2015 року. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивач та [PERSON] (сини спадкодавця). Заповіту за життя [PERSON] на склала. Спадкоємці, які б мали обовязкову частку у спадщині, відсутні. На момент смерті спадкодавця позивач постійно був зареєстрований та проживав з нею, заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав, таким чином, у відповідності зі ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] зі спадкодавцем на момент смерті не проживав і заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавав, таким чином, згідно ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. 07. 05. 2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала його матері [PERSON], але він відмовив у вчиненні нотаріальної дії у звязку із ненаданням документів, підтверджуючих право власності за померлою на земельну ділянку. Позивач не надав необхідних документів нотаріусу, оскільки будинок, в якому він мешкав разом із матірю, та всі речі, які знаходилися в ньому в 2008 році згоріли. [PERSON] постійно і до смерті матері [PERSON] мешкав разом із нею за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Василівка, вул.. Піонерська, 65. Факт проживання разом зі спадкодавцем підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Синельниківського району №280 від 20. 05. 2015 року. Просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1224885000:01:001:0222, площею 5,440 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04. 01. 2008 року. Представник позивач у судовому засіданні надав суду пояснення таким чином, як це зазначено вище у позовній заяві. Просить задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. До початку проведення судового засідання голова Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та про можливість здійснити розгляд справи без участі представника сільської ради. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, однак до початку його проведення надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з [PERSON] були сусіди. До дня смерті [PERSON] проживала в будинку зі своєї сином [PERSON], іншого житла він не мав, де проживав другий син [PERSON], не знає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживала в 2008 році за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Василівка, вул. Піонерська, 65, разом зі своїм сином [PERSON], хата яких у 2008 році згоріла, внаслідок підпалу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши у судовому засіданні надані письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №180683, виданого 10 січня 2008 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті 04 січня 2008 року спадкодавця [PERSON] (а. с. 4). Представник позивача надав суду копію [PERSON] з Державного земельного кадастру від 20. 05. 2015 року про земельну ділянку з кадастровим номером 1224885000:01:001:0222, де зазначено, що остання є ділянкою сільськогосподарського призначення, розташованою на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, площею 5,4400 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення 14 сесії ІІ скликання Михайлівської сільської ради від 05. 07. 2000 року за №96 (а. с. 10-12). Зазначена обставина підтверджується також наданою суду копію рішення сесії Михайлівської сільської ради Синельниківського району (а. с. 6-8) та копією Державного акту IV-ДП №120705 (а. с. 5). Так, [PERSON], звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав 07 травня 2015 року від державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з ненаданням документів, підтверджуючих право власності на вказану вище земельну ділянку за померлою [PERSON] Спадкова справа №186/2015, після померлої 04 січня 2008 року [PERSON], містить заяву від [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як такому, інші заяви спадкоємців відсутні. Відомості про подання сином спадкодавця [PERSON] [PERSON] заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, після смерті матері, в матеріалах зазначеної спадкової справи відсутні, у звязку з чим останній згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її, а також є таким, що не прийняв її й за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що встановлено довідкою, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 20. 05. 2015 року (а. с. 15), а також показами свідка [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, після смерті 04 січня 2008 року [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є її сини [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із наданої суду довідки, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 20. 05. 2015 року (а. с. 15), а також показів свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] до дня смерті, тобто до 04. 01. 2008 року була зареєстрована та проживала разом зі своїм сином [PERSON], який є позивачем у справі. Дані обставини доводять факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та обґрунтовують обраний ним спосіб прийняття спадщини, який не суперечить вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яким закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку позивачу [PERSON] з 04 січня 2008 року. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved