Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

24.07.2020 позивачі звернулись в суд з цим позовом, в якому просили визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до особового рахунку квартиронаймача, виданого КП «Жмеринкакомунсервіс» у вищевказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , який за місцем реєстрації ніколи не проживав та не проживає на даний час. Позивач зазначила, що на її усне звернення до відповідача знятись в добровільному порядку з реєстрації з належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] останній категорично відмовляється. На даний час позивач бажає продати належну їй квартиру. Проте не має такої можливості через реєстрацію в ній відповідача, таким чином позивач позбавлена можливості відчужити належне їй майно. Відповідач відзив не подав. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 05.08.2020 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачам, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач не заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з поштовий повідомлень, наявних в матеріалах справи, позивач [PERSON] 26.08.2020 та відповідач [PERSON] 12.08.2020 отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Антал Л.С.; копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-8). Відповідно до виписки з особового рахунку квартиронаймача, у вищевказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.9), який відповідно до акту від 22.07.2020 та довідки Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» по [ADDRESS] ніколи не проживав та не проживає (а.с.10,11). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] без поважної причини не проживає в належному позивачу будинку, за умови відсутності підстав збереження за ним житлового приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, приходить до висновку, що право власника даного житла - позивача [PERSON] порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно позов задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved