Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

25.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що земельна ділянка площею 0,150 га, що розташована у [ADDRESS], яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянки серії [NUMBER] від 08.01.2008 року із помилково вписаним кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER], має кадастровий номер [NUMBER]. Встановлення факту приналежності заявнику правовстановлюючого документу необхідно для підтвердження своїх прав власника на земельну ділянку, у зв'язку з чим [PERSON] просить заяву задовольнити. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність (а.с.18). Представник заінтересованої особи - Відділу Держземагенства у Роздільнянському районі Одеської області не з'явився, надавши до суду заяву про визнання заяви [PERSON] у повному обсязі та слухання справи у відсутність представника заінтересованої особи (а.с.17). Представник Реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання на з'явився, причини неявки суду не вказав. Розглянувши матеріали справи, представлені заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] 08.01.2008 року отримала Державний акт серії [NUMBER], виданий на підставі рішення за №52-V Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області ІХ сесії V скликання від 24 жовтня 2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,150 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с.19). Однак, з дослідженого витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5101718202015 від 26.01.2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить на праві власності [PERSON], має кадастровий номер [NUMBER] (а.с.6). Даний факт також підтверджується повідомленням Відділу Держземагенства у Роздільнянському районі про виявлення технічної помилки в кадастровому номері земельної ділянки переданої у власність згідно Державного акту серії [NUMBER] від 08.01.2008 року (а.с.7-11). Крім того, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області №20018906 від 16.03.2015 року, свідчить про те, що у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 08.01.2008 року [PERSON] виявлено помилку у кадастровому номері замість вірного [NUMBER] вказане невірне [NUMBER] (а.с.12). Таким чином, саме кадастровий номер [NUMBER] відповідає даним Державного земельного кадастру, однак суперечить вказаному кадастровому номеру у виданому Державному акті. З огляду на вищевказані докази, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт технічної помилки в Державному акті на право приватної власності на землю, в частині написання кадастрового номеру земельної ділянки. Судом звертається увага, що п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом №43 від 04.05.1999 року Державного комітету України по земельних ресурсах, не передбачено внесення виправлень до державних актів на право власності на земельну ділянку. Оскільки іншим шляхом виправити допущену помилку неможливо, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для можливості розпорядитися належним йому майном, а також щоб в подальшому запобігти негативних наслідків при оформленні документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved