Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина з відповідача у розмірі 20% від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином 23 років за умови продовження ним навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 1997 році. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який у даний час навчається на 1 курсі Автотранспортного технікуму ім. С.Орджонікідзе денного відділення з 01.09.2013 року та за станом здоров'я звільнений від проходження військової служби. Відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає, хлопець перебуває на утриманні матері. Позивач у судове засідання з`явилася, просила позов задовольнити, посилаючись на те, що син повністю перебуває на її утриманні, оскільки з досягненням ним повноліття, відповідач перестав сплачувати аліменти на його утримання. При цьому зазначила, що хлопець продовжив навчання в автотранспортному технікумі, однак стипендію не отримує, також має проблеми зі здоров'ям, через що навіть звільнений від проходження військової служби, що також потребує додаткових коштів, яких вона, виховуючи сина самотужки, не має, у зв'язку з чим і була вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмові заперечення, відповідно до яких вказав, що він за станом здоров'я позбавлений можливості з'явитися у судове засідання, просив суд відмовити позивачу у позові, звертаючи увагу суду на те, що він є пенсіонером інвалідом ІІ групи довічно, має іншу сім'ю, в якій виховує дитину, його дружина не працює, оскільки має доглядати за ним, як за особою, що потребує стороннього догляду, а отже його пенсія є єдиним доходом сім`ї. Крім того зауважив, що позивач надала недостатні докази того, що їх син має серйозні проблеми зі здоров'ям як особливу обставину, що спричинила додаткові витрати на дитину, а також відсутні докази на підтвердження того, що їх син не отримує стипендію та потребує додаткових витрат на його утримання. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 29 березня 1996 року, актовий запис №149 (а.с. 3). Повнолітній [PERSON] з 01.09.2013 року навчається на 1 курсі денного відділення Харківського автотранспортного технікуму ім. С.Орджонікідзе. (а.с. 2) Відповідно до довідки про доходи № 268-14 від 11.06.2014 року [PERSON] безоплатно навчається у Харківському автотранспортному технікумі, за результатами сесії стипендія не нараховується. (а.с. 66) [PERSON] знятий з військового обліку згідно наказу МОУ № 342-2006 р., що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER]. (а.с 29-30) Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 187711 [PERSON] має ІІ групу інвалідності з 06.05.2014 року безстроково, з наданої медичної документації вбачається, що відповідач страждає рядом хронічних захворювань. (а.с. 42) Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб 12.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Курилівською сільською радою Куп'янського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. (а.с. 57) [INFO] року у сім'ї [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження від 14.10.1999 року. (а.с. 58) Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] остання ніде не працює, з 27.04.2004 року отримувала допомогу по безробіттю, яку з 21.04.2005 року отримувати перестала, оскільки виплати було припинено. (а.с. 48-55) Визначаючи розмір аліментів у розмірі 15% від усіх видів доходу відповідача, суд виходить з принципу балансу інтересів, та враховує положення статей 182, 199 СК України, а саме ті обставини, що [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання, має ряд хвороб, тому відповідно потребує аліментів, в свою чергу відповідач є інвалідом, одружений, його дружина ніде не працює, оскільки здійснює догляд за ним, має на утриманні неповнолітнього сина, а його пенсія є єдиним джерелом доходу сім'ї, та аліменти у більшому розмірі будуть обтяжливі для його родини. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач за подання позову про стягнення аліментів, а відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи, судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави, як це передбачено ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial