Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що 27 січня 2007 року [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований в [INFO] був складений заповіт , відповідно до якого право власності на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку серії ХР № 139350, виданого на підставі розпорядження голови Ізюмської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 561, площею 6,0589 га, заповідав [PERSON] повністю. Одразу після складання заповіту [PERSON] передав йому оригінал державного акту на право власності на землю. Зазначає, що між ним та [PERSON] не має ані сімейних, ані родинних відносин. Після складання заповіту та передачі йому оригіналу державного акту на землю вони не спілкувались, не зустрічались, оскільки в цьому не було необхідності. Заповідач проживав в [INFO], а він мешкає в м. Харкові. Лише в грудні 2015 року, звернувшись за місцем реєстрації до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, йому стало відомо, що [PERSON] помер 04 травня 2013 року в с. Куньє Ізюмського району Харківської області. Строк на прийняття спадщини пропустив в поважних причин. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харкіської області, оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив. Відповідно до заповіту від 29 січня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 217 , [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований в [INFO] на випадок смерті зробив розпорядження, яким право власності на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку серії ХР № 139350, виданого на підставі розпорядження голови Ізюмської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 561, площею 6,0589 га, заповідав [PERSON], повністю. (а.с.11) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00016146719 від 24 грудня 2015 року, [PERSON] помер 04 травня 2013 року в с. Куньє Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 7 від 07 травня 2013 року складений [PERSON] сільською радою Ізюмського району Харківської області (а.с.13) Вказаний заповіт [PERSON] від 29 січня 2007 року, на день смерті заповідача, не відмінено, не змінено, не скасовано. Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки, що належала [PERSON] за заповітом. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Ізюмської державної нотаріальної контори № 212/02-14 від 05 лютого 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 04 травня 2013 року, не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 42860513 від 05 лютого 2016 року. Враховуючи необізнаність позивача про смерть заповідача, оскільки вони проживали в різних населених пунктах, між спадкоємцем та заповідачем відсутні родинні чи сімейні стосунки, було відсутнє спілкування, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у справі пропущено з поважних причин. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ним заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved