Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

26.05.2017 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обгрунтування якого зазначив наступне. Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записано відповідно до ст. 135 СК України. У з зв'язку н неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків щодо виховання сина та враховуючи неналежні умови для проживання дитини, [PERSON] був влаштований до КЗ «Загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів - центр загальної та профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради. З моменту його влаштування до навчального закладу мати декілька разів відвідувала дитину в стані алкогольного сп'яніння, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життя та виховання сина не цікавиться. На теперішній час відповідач веде аморальний спосіб життя, займається бродяжництвом, не має постійного місця проживання, не працює, не вживає жодних заходів щодо повернення дитини. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання її сина, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач просив позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на користь законного представника дитини аліменти на утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів; передати малолітнього [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого влаштування. Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не надала, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], батьком дитини - [PERSON], відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 15.11.2001 року та копією свідоцтва про народження, виданого 08.08.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ, серія [NUMBER]. В період навчання дитини в ЗОШ №29 мати [PERSON] участі у його вихованні та навчанні не приймала (а.с.8, 12). Відповідно до довідки від 23.02.2017 року за вих. №336, з 06.02.2017 року неповнолітній [PERSON] навчається в КЗ «Загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів - центр загальної та профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради та знаходиться на неповному державному забезпеченні. З моменту навчання дитини у вказаному навчальному закладі, відповідач [PERSON] не цікавиться життям сина, участі у його вихованні та піклуванні не бере, допомогу на утримання дитини не надає (а.с.13, 14). За місцем мешкання відповідач [PERSON] характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП (а.с.18, 20). За висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 22.05.2017 року №1052/02.02.01-22/22/14/17 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК). Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідач зобов'язана сплачувати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 26.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80,00 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, в судовому засіданні встановлені підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів на його утримання на користь законного представника дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 26.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. А за такого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial