Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

26 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 29 травня 2018 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №\~ВЛ\\30-18, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 6\~000 (шість тисяч) гривень. В звязку з неналежним виконанням кредитного договору відповідачкою, з посиланням на ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 554-554, 625, 1048, 1049 та 1054 просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 6\~677 (шість тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 48 к., яка включає 5\~371 грн 01 к. залишок заборгованості за кредитом, 1\~284 грн\~40 к. несплачені відсотки за користування кредитом, 22 грн 07 к. три проценти річних. Просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду. Відповідач відзив на позов не подала. В судове засідання представник позивача не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, завчасно подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам кожному окремо та в їх сукупності суд встановив такі фактичні обставини справи. 29 травня 2018 року між Воловецькою філією Кредитної спілки «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ВЛ\\30-18 (а.с.5-6), за умовами якого відповідач отримав на засадах строковості, зворотності, цільового характеру, платності та забезпеченості кредит у сумі 6\~000 (шість тисяч) гривень та зобовязався повернути кредит і сплатити позивачу проценти на умовах, визначених цим договором. 29 травня 2018 року [PERSON] одержала кредит на підставі вказаного договору в сумі 6\~000 (шість тисяч) гривень. З карточки позики № ВЛ\\30-18 (а.с. 13) вбачається, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання за договором, яке виявилось у несплаті чергових платежів згідно графіку платежів (а.с.7). 23 листопада 2018 року позивач направив [PERSON] лист претензію № 93 (а.с.15) з вимогою сплатити прострочену заборгованість та попередженням, що в разі несплати або подальшого порушення умов договору КС «Святий Мартин» звернеться до суду за захистом порушеного права. З карточки позики суд встановив, що сума заборгованості відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить 5\~371 (пять тисяч триста сімдесят одна) грн 01 к., та 1\~284 (одна тисяча двісті вісімдесят чотири) грн 40 к. по процентах. Відповідно до поданого розрахунку за період з 01 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року позивачем нараховано відповідачу 22 (двадцять дві) грн 07 к. три проценти річних за порушення строків виконання грошового зобовязання (а.с.4). Встановивши зазначені вище факти, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1\~ст. 16 ЦК України\~ визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і визначено способи їх захисту. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитна спілка належать до фінансових установ. За змістом ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і законодавства та належними сторонами. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України\~з урахуванням статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Перевіривши обґрунтованість позовних вимог, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про те, що позов належить задовольнити з таких підстав. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Предметом доказування є обставини, які підтверджують укладення кредитного договору, виконання його кредитодавцем та порушення з боку позичальника. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позивач довів належними і допустимими доказами факти: укладення кредитного договору між сторонами, одержання кредиту відповідачем в сумі 6\~000 (шість тисяч) грн та порушення [PERSON] взятих на себе зобовязань в частині своєчасного погашення одержаного кредиту і нарахованих процентів, а також порушення відповідачем строків виконання грошового зобовязань. Відтак, позов належить задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, в звязку з задоволенням позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст. 11, 14-16, 207, 526, 527, 530, 625 та 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved