Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

25.09.2013 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівський району Дніпропетровської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 17 серпня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,520 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,410 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Родинні стосунки між [PERSON] та позивачкою підтверджуються повторним свідоцтвом про народження, де спадкодавця [PERSON] записана матірю позивачки, та свідоцтвами про одруження. Мати позивачки [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище свого чоловіка [PERSON]. 17.11.1970 року спадкодавця [PERSON] розірвала шлюб та взяла собі дівоче прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище свого чоловіка [PERSON]. На день смерті разом з спадкодавцею [PERSON] були зареєстровані та проживали її донька позивачка, онука [PERSON] та онук [PERSON] Позивачка стверджує, що крім неї, інші спадкоємці відсутні. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва, тому що вона не надала оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності померлої [PERSON] на земельні ділянки. У позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому що у неї відсутній правовстановлюючі документи на земельні ділянки, в звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину і звернулася з позовом до суду. На підставі ст.ст.328, 392, 1216, 1218,1223 1261, 1268 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,520 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,410 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином. Представник позивачки подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2010 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 170209, виданим 18.08.2010 року Василівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,520 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 039455, який виданий Петропавлівською селищною радою 27.12.2001 року (а.с. 12) та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,410 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА № 543845, виданим Петропавлівською райдержадміністрацією 05.09.2005 року (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Родинні стосунки [PERSON] та позивачки підтверджуються повторним свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії І-КИ № 489240, виданим 22 квітня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому спадкодавця [PERSON] записана матірю позивачки (а.с. 31) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV- КИ № 279418, виданим 11.11.1989 року Знаменівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно з яким позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище свого чоловіка [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії III- УР № 353173, виданого 09.01.1967 року Петропавлівським бюро ЗАГС Дніпропетровської області, мати позивачки [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище свого чоловіка [PERSON] (а.с. 9). 17.11.1970 року спадкодавця [PERSON] розірвала шлюб та взяла собі дівоче прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про припинення шлюбу № 58, виданим 17.11.1970 року Петропавлівським районним відділом ЗАГС (а.с. 10). На день смерті разом з спадкодавцею [PERSON] були зареєстровані та проживали її донька позивачка, онука [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 700, виданою 14.12.2015 року Василівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а.с. 15). Позивачка 14.12.2015 року подала до Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 42439721, виданим 14.12.2015 року державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області (а.с. 16). Позивачка звернулася до державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, тому що вона не надала документів, які підтверджували б право власності померлої [PERSON] на земельні ділянки, що вбачається з відповіді державного нотаріуса від 14.12.2015 року за вих. № 437/01-06 (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивачка зверталася до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва (а.с. 17). Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності позивачки підтверджується копіями державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ДП № 039455, виданого Петропавлівською селищною радою 27.12.2001 року (а.с. 12) та державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 543845, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 05.09.2005 року (а.с. 13). Отже, позивачка є спадкоємцем за законом права власності на спадкове майно у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,520 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,410 га, розташованої на території Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області; що належали спадкодавці [PERSON], яка померла 17 серпня 2010 року. Вартість спадкової земельної ділянки площею 6,520 га складає 183 222 (сто вісімдесят три тисячі двісті двадцять дві) грн. 60 коп. та земельної ділянки площею 6,410 га складає 183 222 (сто вісімдесят три тисячі двісті двадцять дві) грн. 60 коп., що підтверджується довідкою про індексовану вартість земельної ділянки (паю) № Т-7/0-6/6-16, виданої 10.02.2016 року управлінням Держгеокадастру у Петропавлівському районі. Виходячи із сукупної вартості обох земельних ділянок позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 3665 грн., що підтверджено квитанцією банку від 15.03.2016 року (а.с.1). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218,1225 1266, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved