Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

25.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі мають сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку, до досягнення сином повноліття. Після досягнення сином повноліття він продовжує навчання та є студентом 1-го курсу Механіко-машинобудівного інституту КПІ ім. Ігоря Сікорського, де навчається на денній формі навчання. Самотужки позивач не може забезпечити сина всім необхідним, враховуючи, що він навчається в іншому місті, кошти потрібні на проїзд, їжу, одяг, навчальні посібники та інше. [PERSON] офіційно працює, має постійний дохід, який повністю витрачає на себе, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на користь сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини його заробітку до закінчення навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Окрім того, позивач вважає, що відповідач несе рівну відповідальність за належний матеріальний стан сина і має допомогти у здобутті належної професії сином. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково та просили визначити розмір аліментів в сумі 3 тисячі гривень, посилаючись на те, що він перебуває в третьому шлюбі та утримує сімю, сплачує наданий дружині кредит. Крім того, добровільно сплачує аліменти на другу дитину від попереднього шлюбу. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 276966 виданим Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 360. 08.04.2003 року, шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК № 297029 видане Відділом РАГС Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 49. [PERSON] з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 11.10.2003 року, тобто за адресою реєстрації позивача. Відповідно до довідки № 3394 від 10.09.2018 року, виданої Механіко-машинобудівним інститутом КПІ ім. Ігоря Сікорського, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання вказаного навчального закладу, строком до 30.06.2022 року. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зважаючи на пояснення відповідача та наданих до них доказів відповідач на даний час перебуває у іншому, третьому зареєстрованому шлюбі. Від попереднього шлюбу має сина [PERSON], [INFO], на якого щомісячно сплачує аліменти. Також вказує на те, що в даний час мешкає за адресою в [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та її донькою. За дане помешкання сплачується дружиною позика в розмірі 400 тис. грн. Свого житла не має. З дружиною [PERSON] веде сумісне господарство та виховує доньку Валерію, яка не отримує ніякої матеріальної допомоги у звязку зі смертю батька, тому на нього також покладено обовязок по утриманню Валерії. Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). [PERSON] зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач [PERSON] мати дитини, є особою працездатного віку, працює, повнолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері, навчається в учбовому закладі на денній формі навчання, доходів не має, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В той же час, судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працює на залізниці та отримує офіційний заробіток, однак не надав суду доказів про його розмір, має малолітню дитину від попереднього шлюбу. Суд не бере до уваги пояснення відповідача про те, що на його утриманні перебуває дружина від третього шлюбу та її дитина в якої помер рідний батько, так як, належних доказів що б підтвердили дані факти суду надано не було, як і не надано суду належних доказів про сплату аліментів на утримання сина [PERSON], тому в сукупності оцінених судом доказів, які підтверджують матеріальне становище відповідача, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. Також, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач просить стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, такий розмір аліментів він сплачував до досягнення дитиною повноліття, на виконання рішення суду, відповідачем в межах даного спору не надано докази, які мали підтвердити, що його доходи не перевищують мінімальній розмір заробітної плати встановлений державою, а також про зміну його матеріального та сімейного стану, тому у сукупності всіх наявних чинників є підстави для суду вважати, що розмір аліментів визначений судом, не є обтяжливим для відповідача, та не суперечить нормам чинного законодавства. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved