overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

26.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.09.2013 року у\~Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Харкову реєстраційної\~служби Харківського\~міського управління\~юстиції, про що є актовий запис № 1138. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Катана», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року, про що є актовий запис № 1138 у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~місту Харкову\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

26.04.2018 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею\~ та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Пршотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області 12 серпня 2016 року, актовий запис №5 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO],\~ відносини в сім»ї не склалися з самого початку спільного життя.\~ З 1 грудня 2016 року припинили подружні стосунки і не підтримують їх до цього часу. Дитина народилась без відповідача. У сім»ї назавжди втрачені взаєморозуміння, повага та любов. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджується. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб\~ від\~ 12.08.2016 року серії І-ТТП\~ №131312. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва\~ про народження серії І-ТП №274630. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо\~ це не суперечить\~ моральним засадам суспільства.\~\~ За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~ та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе,\~ вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

26.04.2018 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить\~\~суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03.06.2005 року Шахтарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецього обласного управління юстиції, актовий запис № 116. В обґрунтування позову, позивач вказує,що 03.06.2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом сімейного життя відносини між нею та відповідачем поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між нею та відповідачем, спільний побут вони не ведуть, протягом чотирьох років проживають окремо, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, в звязку з вищевикладеним просить суд позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, додатково вказавши, що позовні вимоги в повному обсязі підтримує (а.с. 11). Відповідач, у судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму, в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 22). Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню,\~з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 005848 виданого 03.06.2005 року Шахтарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецього обласного управління юстиції, актовий запис № 116, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2005 року (а.с. 05). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 096010 виданого 11.08.2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 264215 виданого 03.06.2009 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитей та їх утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

26.04.2018 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 04.08.2006 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справиу справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 04 серпня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 09.07.2017 року),мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до його повноліття. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

26.04.2018 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 07.09.2013 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач надав суду заяву відзив, в якому просив суд розглядати справу у його відсутність, позов визнає частково, і зазначив, що надає добровільну допомогу на утримання сина у сумі 1500,00 грн., проте позивачка відмовляється від коштів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 07 вересня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 03 червня 2014 року наодження. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до його повноліття. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

26.04.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р., належить квартира [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON], який за життя, а саме [INFO] р. зареєстрував у вказану квартиру їх доньку [PERSON] та онука - [PERSON]. Починаючи з 2002 р. відповідачі у вказаній квартирі не проживають та не сплачують за комунальні послуги. Відповідачі відгуки на позов не надали. Перевіривши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про право на спадщину за законом; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; довідки від 18.04.2018 р. відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; акт від 19.04.2018 р. про не проживання (а.с. 3, 4, 5, 6), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р. є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], є донькою позивача, а [PERSON] онуком позивача, та які у спірній квартирі не проживають починаючи з 2002 р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй власністю та підстав для визнання відповідачів, членів її сім'ї, такими, що втратили право користування житлом, так як вони понад рік відсутні в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

26.04.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 05.11.1994 року, який зареєстрований 05.11.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1423. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Просить суд шлюб розірвати. Сторони подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб виданого повторно 04.03.2010 року - серія [NUMBER] встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 05.11.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1423 (а.с. 4). В шлюбі сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі стягнути з відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

26.04.2019 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 21.08.2010 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду позивач проживає окремо від відповідача, спільний побут та господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу для [PERSON] неможливі. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було зареєстровано 21.08.2010 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до суду також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечила проти їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.08.2010 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.8), який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2011 року (а.с.9). Дитина проживає разом з відповідачем. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

26.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] до розміру у твердій грошовій сумі, що буде становити 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та [PERSON] , [INFO] до розміру у твердій грошовій сумі, що буде становити 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він безробітний, має на утриманні діда і бабу, які хворіють. Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,6). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 11.12.2015 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8). \~ \~ \~ \~З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що їй відомо, що мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому вона, як одержувач аліментів, змушена звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Outcome: approved