Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON], діючий в інтересах [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2078. У вказаній квартирі зареєстровані та фактично не проживають її донька [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO]. 24 січня 2015 року, коли відбувся обстріл МКР «Східний» в місті Маріуполі, побоюючись за своє життя та здоровя, 06 березня 2015 року її донька з онуком виїхали до [PERSON] Федерації та зараз мають постійне місце проживання у місті Омськ. Повертатись до України вони не мають наміру, приїхати до Маріуполя для виписки не мають можливості. Будь-яких речей особистого вжитку, що належать відповідачам, в даній квартирі немає, вони не несуть будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачують комунальній послуги. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, не зявилися, надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутності. Просили позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, на адресу суду по пошті надійшла заява з проханням розглядати справу в їх відсутності, зявитися у судове засідання не мають можливості, тому як проживають в [INFO]. Зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог про визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лівебережної районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, рішення постановити на розсуд суду з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачці по справі [PERSON] на підставі договору дарування від 30 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2078 (а.с. 8,9). З копії особового рахунку № 98511, виданого 18 жовтня 2016 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] донька [PERSON] [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO] (а.с. 11). З акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19 жовтня 2016 року вбачається, що зі слів сусідів, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, однак не проживають з 06 березня 2015 року [PERSON], [INFO], та її син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з паспортів громадян [PERSON] Федерації [PERSON] та [PERSON], та копії особливого рахунку на квартиру [ADDRESS], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тимчасово зареєстровані за адресою: [PERSON] Федерація [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка прописала у належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] свою доньку [PERSON] та онука [PERSON], [INFO], які не проживають в зазначеній квартирі понад рік, не використовують зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачують комунальні платежі. Більш того, судом встановлено, що відповідачка разом з сином зареєструвалася за місцем прибуття за адресою: [PERSON] Федерація [ADDRESS], а тому суд вважає, що вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилою площею у квартирі [ADDRESS]. Аналізуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS].

Outcome: approved