Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

24 січня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року судовий розгляд було відкладено та визначено дату розгляду справи 25 березня 2018 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року. Від подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року шлюб було розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки. Після досягнення [PERSON] повноліття стягнення аліментів припинилося. На теперішній час донька сторін продовжує навчання у ДНУ ім. О. Гончара. Денна форма навчання не дозволяє працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення, а позивач наразі не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати доньку. Також вона страждає на хронічні захворювання, лікування яких потребує додаткових витрат. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання доньки, але відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки у добровільному порядку не надає. Зазначила, що вона є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1 497 гривень, 15% з якої сплачує за кредитними зобов`язаннями, а відповідач є здоровою і працездатною людиною, інших утриманців не має, працює на постійній основі та має змогу сплачувати 5 000 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , чим буде забезпечено рівність сторін при несенні обов`язку в утриманні доньки. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5 000 гривень, щомісяця, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлена у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, пояснень суду не надала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 12 вересня 2009 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року було розірвано (а.с. 5). [PERSON] є студенткою 1 курсу Дніпровського національного університету ім. О. Гончара денної форми навчання на бюджетній основі (а.с. 20). [PERSON] , [INFO] , має захворювання: гастроезофагеальна рефлексна хвороба ІІ ступеня, хронічний гастрит, ерозивний бульбит, хронічний холецистит, деформацію жовчного міхура, хронічний апендицит, невротичний синдром, сколіоз грудного відділу хребта, міопію, ВСД (а.с. 9). [PERSON] працює на постійній основі машиністом насосних установок 4 розряду водопровідних насосних станцій з 11 січня 2011 року та отримує стабільний дохід (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. [PERSON] повнолітня особа, здобуває освіту у ДНУ ім. О. Гончара денної форми навчання на бюджетній основі, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує з боку відповідача матеріальної допомоги, який є працездатною особою і може надавати таку допомогу на утримання доньки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1 500 гривень, щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. У задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення повнолітньої доньки, що продовжує навчання, батьком. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Згідно з положеннями абз. 2 ч. 2 ст. 184 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Абз. 3 ч. 2 ст. 184 СК України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто, нормою права встановлено умову, за наявності якої підлягають до стягнення аліменти у розмірі прожиткового мінімуму, крім того, у самій нормі зазначено, що вказаний розмір є рекомендованим. Тому, суд не маючи доказів наявності достатнього заробітку (доходу) відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Судом не приймаються до уваги посилання позивача в якості обґрунтування заявленого розміру аліментів, який вона просить стягнути посилаючись на стан здоров`я доньки і необхідних у зв`язку з цим витрат, оскільки докази витрат на лікування цих хвороб в матеріалах справи відсутні, а наявність самого по собі діагнозу не є підставою для стягнення аліментів у такому розмірі. Також суд критично оцінює посилання [PERSON] , що вона змушена сплачувати кредит, оскільки ці витрати є її особистими витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, з дня подання позову, тобто з 24 січня 2019 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial