Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.07.2007 року відповідач 12.07.2007 року отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість 11439.57 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 11439.57 грн. та судові витрати. Заявою від 29.04.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 11439.57 грн., яка складається з: 3289,83 грн. заборгованість за кредитом; 5418,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1710,80 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 520,93 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати (а.с.31-32). Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказував, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника банку (а.с. 36). Відповідач в судове засідання зявився, суду пояснив, що він дійсно користувався платіжною карткою та отримав суму кредиту, проте в подальшому у нього погіршилося матеріальне становище та зараз джерелом її доходу є пенсія у розмірі 1049 грн. Подала заяву в якій просила застосувати строк позовної давності, а у разі незастосування строку позовної давності врахувати її матеріальне становище(а.с.37). Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № SAMDN40000014451357, шляхом підписання відповідачем Заяви на видачу кредитної картки та отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Клієнт погодився, що його заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банка є договором про надання банківських послуг. Усі зазначені Умови та Правіла були надані відповідачеві для ознайомлення в письменному вигляді та своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування в ПАТ КБ Приватбанк, про що зазначено в Заяві відповідача (а.с. 8). Відповідно до п. 3.2., п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, ті Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою Держателя щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Із матеріалів справи, убачається, що позивач збільшував розмірі Кредитного ліміту, що не заперечується відповідачкою та не суперечить умовам договору, укладеного між сторонами. Згідно п. 5.5. Розділу ІІ - Правіла користування платіжною карткою Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом, Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відсотки за користування кредитом, передбачені Тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактичне використані за рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карточного рахунку (п.5.5.2). В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ст.. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як убачається із розрахунку позивача відповідачка отримала кредит 13 липня 2007 року та користувалася кредитною лінією періодично повертаючи частину грошей та знов знімаючи з кредитної картки. Останнє отримання кредитної суми відповідачкою відбулося 20.03.2009р. загальна сума кредиту склала 3757,65грн. Відповідачка частково повернула кредитні кошти, останній платіж відбувся 21.05.2009р. та сума заборгованості за кредитом, станом на зазначену дату, склала 3287 грн.43коп. при цьому суд зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, відповідачка повинно погашати кредит щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеня кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів, що викладено у Постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 р. у справі № 6-20цс14. Отже, враховуючи, що сторонами погоджено повернення кредиту частинами, а при сплаті щомісячного платежу у розмірі 7%, погашення має бути на протязі 15 місяців, то строк позовної давності враховується щодо щомісячного платежу окремо, та остаточний платіж має бути зроблений не пізніше 10.06.2010р. (останнє зняття коштів 20.03.2009р., з урахуванням 15 місяців для останнього платежу) Позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2013 року, тобто після трирічного строку позовній давності. Відповідно до ст.. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що відповідачка надала суду письмову заяву про застосування споку позовної давності, позивач звернувся до суду після с пливу строку позовної давності, поважності причин пропуску строку позовній давності не навів клопотань про поновлення строку не надав, то суд застосовує строк позовної давності та відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed