Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення сином повноліття. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, до досягнення їх спільним сином, [PERSON], трьох років. У позові позивач вказувала, що з 12 лютого 2015 року вона з відповідачем припинили подружні стосунки, не проживають разом, і з того часу відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання та на утримання їх спільного сина [PERSON], хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину, у якої проживає дитина, та на утримання дитини, просила суд задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та просила стягти з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення їх спільним сином [PERSON] трьох років, та аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, та вказав, що позовні вимоги він визнає частково, і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання сина та 1/6 частини з усіх видів його заробітку на утримання дружини щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1280, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10 жовтня 2012 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO], про що Ленінським відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ 22 квітня 2013 року складено актовий запис № 168, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що сторони по справі з 12 лютого 2015 року припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], враховуючи матеріальний стан позивача, відповідача та дитини, їх стан здоров'я, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною три річного віку, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial