Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

24 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], та на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування цих вимог вказувала, що після смерті її батька [PERSON] залишився вищевказаний житловий будинок. На час смерті батька [PERSON], окрім неї, із спадкодавцем проживали дружина [PERSON] та син - [PERSON] відповідач по справі. Однак останній не маючи бажання приймати спадщину від неї у встановленому законом порядку не відмовився, що нині перешкоджає визначити коло спадкоємців, та розмір належних їм часток у спадковому майні. Вказує, що фактично спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є її мати та вона. При цьому, її мати - [PERSON] одержала свідоцтво про право власності на ? частину вказаного житлового будинку як у спільному майні подружжя, отже частка що спадкується складається з ? частини вказаного майна, та розмір частки її матері у цьому майні складає 2/3 частини, а її, як спадкоємця [PERSON] - 1/6. [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, в тому числі у виді 2/3 частини вказаного житлового будинку, однак оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчували право власності матері на це майно, а саме: свідоцтво про право власності на ? частину у спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину, були втрачені, що також перешкоджає їй в оформленні спадкових прав після смерті матері. Крім того позивач вказує, що оформленню її спадкових прав перешкоджає невірне визначення долей спадкоємців нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно після смерті батька, що потягло невірне визначення та реєстрацію у Миколаївському БТІ частки, належної спадкодавцю [PERSON] Через вказане, за захистом своїх спадкових прав вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач Воскресенська селищна рада Жовтневого району миколаївської області також звернулася до суду із заявою, в якій проти заявлених [PERSON] вимог не заперечувала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, вказав, що не бажав приймати спадщину після смерті свого батька [PERSON], але від неї у встановленому законом порядку не відмовився через юридичну необізнаність такого порядку. Просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до довідки Воскресенської селищної ради, на час смерті [PERSON] [INFO], із ним проживали: дружина - [PERSON], син - [PERSON] та донька - позивачка по справі [PERSON] (а.с. 10). Родинні відносини позивачки [PERSON] із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] відповідно як доньки та батьків також підтверджуються даними її свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 15-16). За даними копії свідоцтва про право власності від 07 липня 1988 року, [PERSON] набула права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] як у спільному майні подружжя (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1988 року, нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори зазначено, що [PERSON] та донька - [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] в рівних частках, та спадкове майно складається з ? частини вищевказаного житлового будинку. При цьому розмір часток у цьому майні спадкоємців не визначений, лише зазначено що на 1/3 частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину ще не видане (а.с. 18). За даними рішення Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 12/14 від 21 грудня 2000 року було змінено нумерацію вказаного будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с. 25). 10 серпня 1988 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право [PERSON] та [PERSON] на вказане нерухоме майно без визначення належних останнім часток, що унеможливлює оформлення спадкоємцями спадкових прав після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], про що виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за №88 (а.с.12). За відомостями Воскресенської селищної ради на час смерті [PERSON] із нею проживала донька [PERSON].(а.с. 13). Відповідно до спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася лише її донька - позивачка по справі [PERSON] (а.с. 37-51). Визначаючи розмір частки, належної спадкодавцю [PERSON] у вказаному майні суд виходить з наступного. Положення ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини) вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак відповідач [PERSON], не маючи наміру приймати спадщину після смерті батька, що підтверджується його письмовою заявою до суду, а також не вчиненням дій зі зверненням із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та отримання відповідного свідоцтва, від неї у встановленому законом порядку не відмовився, що на даний час також перешкоджає [PERSON] оформленню її спадкових прав у відповідному розмірі як після смерті батька так і після смерті матері. Прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, проте поновлення в судовому порядку строку на подання заяви про відмову від спадщини закон не передбачає. Спадкоємець іншої можливості захистити своє право на майно не має можливості через неподання вчасно іншим спадкоємцем до нотаріальної заяви про відмову від спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За такого, суд дійшов висновку, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька - позивач по справі [PERSON] З урахуванням ? частки належної [PERSON] у цьому майні як спільному майні подружжя, розмір часток [PERSON] та [PERSON] у цьому майні як спадкоємців [PERSON] складає по ? частині. За такого загальний розмір [PERSON] у цьому майні складає ? частки. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вказує позивач, оригінал правовстановлюючих документів (свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину) було втрачено, однак належність спадкодавцю [PERSON] ? частки вищевказаного житлового будинку підтверджується даними досліджених судом письмових доказів. Враховуючи викладене, встановивши коло спадкоємців після смерті [PERSON], та права позивачки на спадкове майно після смерті [PERSON], а також підстави, з яких позивачка позбавлена можливості зареєструвати свої спадкові права після смерті батька, та нотаріально оформити свої спадкові права після смерті матері, на підставі ст. 16 ЦК України, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved