overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

24.11.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року та проживали разом до жовтня 2016 року. Від даного у шлюбу у них народилась донька [PERSON], 20 жовтня 2014 року. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній час спільного життя у них виникали різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть. В звязку з чим вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать її інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 травня 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 650, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БК № 250789 (а. с. 4).У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], 20 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження видане Виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 31 жовтня 2014 року (а. с. 3). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

24.11.2016 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб 15.10.2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 212. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявились людьми з різними характерами, у них склались різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб існує формально і примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, на примирення категорично не згідна, неповнолітню дитину просить залишити проживати з нею. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 15.10.2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 212 (а.с. 3). В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача. Неповнолітню [PERSON] [INFO] слід залишити проживати з матірю. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

24.11.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилалася на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язок надавати кошти на утримання дочки [PERSON], [INFO]; просила постановити рішення за яким стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, щомісячно, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги позову (а.с. 16). Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань та заяв про розгляд справи без нього не надходили (а.с.а.с. 13, 15). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 187159, виданим міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області 18.03.2003 р. (а.с. 5). Відповідно до довідки виконкому Бондурівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 387 від 12.05.2016 р. дитина [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.3). Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню дитини, чим порушує права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

24.11.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 03.05.2014р. перебувають у шлюбі та мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо. На даний час у суді знаходиться заява про розірвання шлюбу. Вона зараз не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, та аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення донькою [PERSON], [INFO], віку 3-х років. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з часу подання позову та повноліття дитини та стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 500 грн. щомісячно та до досягнення донькою [PERSON], [INFO], віку 3-х років. Стосовно розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що у звязку з тим, що ч. 5 ст. 181 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то й аліменти з [PERSON] на утримання доньки потрібно стягнути в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.11.2016 р. та до повноліття [PERSON], починаючи з дня подачі позовної заяви до суду Вирішуючи питання стосовно стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходив з урахуванням наданих позивачем [PERSON] доказів того, що вона знаходиться у оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років і отримує доход, відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.11.2016р. і досягнення донькою [PERSON] віку трьох років, тобто до 16.08.2017 року. Відповідно до вимог ст. 88 УПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір розмірі 551 гривен 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

24.11.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, миритися він не бажає; їх малолітні діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]., проживатимуть з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с.12). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.13). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, миритися вони не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, їх малолітні діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]., проживатимуть з матір`ю, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його сестра [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 8,49 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Своєчасно у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк він спадщину не прийняв у зв'язку з відсутністю державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку та свідоцтва про смерть його сестри, а тому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу в його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом, померлої [INFO] [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 8,49 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Своєчасно у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк позивач спадщину не прийняв з поважної причини. З огляду на викладене, у відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України дана позовна заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 16.08.2006 року у відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Тому, позивач прохала суд шлюб, зареєстрований із [PERSON] розірвати, залишивши їй прізвище «Лисовська». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи , про що свідчить оголошення про його виклик в газеті «Зоря Полтавщини», в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив ( а.с. 27-28). Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання у 2011 році, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, майнового спору теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. З нього стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. 13.03.2016 року дочці [PERSON] виповнилося 18 років. 01.09.2016 року вона пішла навчатися в Маріупольський професійний ліцей послуг і торгівлі, на теперішній час є студенткою 1 курсу. Донька мешкає з позивачкою і вона несе витрати на щоденне харчування, проїзд, забезпечення мінімальних побутових потреб, витрати в звязку з навчанням, у звязку з чим позивачка потребує матеріальної допомоги. Стипендію, яку отримує донька є незначною, і її розміру не вистачає для задоволення побутових потреб, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 24.11.2016 року до виповнення донькою 23 років на її користь. Позивачка у судове засідання не зявилась, але в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Після надав заяву про те, що він згоден сплачувати аліменти на навчання доньки [PERSON] в розмірі 600 гривень до закінчення навчання. Суд, \~\~дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню \~з наступних підстав. Згідно ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Розмір аліментів визначає суд у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є її батьком. 13.03.2016 року їй виповнилось 18 років. З 01.09.2016 року вона є студенткою 1 курсу, Маріупольського професійного ліцею послуг і торгівлі. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться на піклуванні матері [PERSON], дохід якої і стипендія доньки не дозволяють сплачувати за навчання, інших доходів не має. Відповідач працює і має дохід за період з 01.09.2016 року по 30.11.2016 року у розмірі 2840,68 гривень, що є незначним доходом, тому з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 600 гривень для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2016 року до виповнення донькою [PERSON] 23 років. Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст. 199, 200 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 16 лютого 2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 65. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27.06.2011р.н. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки, відповідач почав віддалятися від сімї . З травня 2014 вони не підтримують сімейних відносин та проживають окремо, спільного господарства не ведуть з січня 2012 року, будь-яких взаємних прав та обовязків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сімя розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просить задовольнити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №65 ./а.с.4/. Від спільного шлюбу з відповідачем у них двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27.06.2011р.н., які проживають разом з матірю. /а.с.5,6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з травня 2014 року та не ведуть спільного господарства з січня 2012 року. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 22 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4501. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося з моменту, коли відповідач почав зловживати спиртними напитками, між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки, відповідач почав віддалятися від сімї. З серпня 2015 вони не підтримують сімейних відносин та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обовязків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сімя розпалась остаточно примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4501./а.с.4/. Від спільного шлюбу з відповідачем у них двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. /а.с.5,6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з серпня 2015 року проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Косовська.

Outcome: approved