Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

26.05.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що 19.11.2010 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу він з відповідачкою стали проживати разом в належній йому на праві власності квартирі. Після року спільного проживання між ним та відповідачкою почали виникати суперечки, сімейні негаразди, в яких на його думку винна відповідачка. Через постійні сварки та конфлікти він був змушений виселитись із належної йому квартири та на даний час разом з відповідачкою не проживає. Вважає, що їх сім'я розпалася, а шлюб носить формальний характер. Спільних дітей від шлюбу не мають, шлюбні стосунки не підтримують, тривалий час не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. У зв'язку з на його думку подальше спільне життя з відповідачкою неможливе та недоцільне. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем у позовній заяві заявлені недостовірні відомості. Зокрема, суперечки та сварки у сім'ї стаються виключного з вини позивача, останній поводить себе агресивно, зловживає алкогольними напоями, чим ставить себе та свою сім'ю у скрутне матеріальне становище. Фактично сім'я сторін існує, вони піклуються один про одного, за винятком коротких періодів, коли у позивача бувають спалахи люті та неадекватної поведінки. Зазначає, що є підстави вважати, що позивач страждає на психічне захворювання, у зв'язку з чим не здатен усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, потребує сторонньої допомоги. Вважає, що позов про розірвання шлюбу не може бути задоволений до часу огляду позивача психіатром і призначення йому лікування. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 19.11.2010 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в Книзі складено відповідний актовий запис за №855. Спільних дітей від указаного шлюбу сторони не мають, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Ухвалою суду 27.07.2015 року сторонам було надано строк на примирення, проте вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивних результатів. При цьому згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачкою та її представником не наведено доводів по суті спору, які б спростовували доводи позивача про те, що сім'я сторін носить формальних характер, відносини між сторонами не ґрунтуються на взаємоповазі та любові один до одного, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, у зв'язку з цим, не виконають обов'язків щодо побудови сімейних відносин між собою. В той же час доводи представника відповідача про те, що відповідач страждає на психічне захворювання, і як наслідок не може керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення не підтверджені належними та допустимими доказами, ґрунтуються лише на припущеннях та не можуть у зв'язку з цим бути прийнятими судом до уваги. Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалався повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає, що наявні законні підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов належить задовольнити. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved