Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 травня 2008 року померла його тітка [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,45 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області. Фактично він прийняв спадщину після тітки, однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном не може у звязку з тим, що оригінал державного акту на земельну ділянку втрачений. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,45 га, в порядку спадкування за законом після тітки [PERSON], яка померла 12 травня 2008 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, представник останнього за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 38). Представник відповідача Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради (а. с. 33). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а. с. 29). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала листа про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує, на спадщину після померлої сестри, [PERSON], не претендує (а. с. 31). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у пяту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Згідно з ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України) Судом встановлено, що 12 травня 2008 року в с. Сульське Білопільського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №083034, виданим виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 13 травня 2008 року (а. с. 7). Остання була рідною тіткою позивача [PERSON] по лінії матері [PERSON] (а. с. 4-5, 12). Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №016251, виданого Верхосульською сільською радою Білопільського району Сумської області 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №88 від 19 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №458, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,45 га в межах згідно з планом, з яких 3,33 га ріллі та 1,12 га кормових угідь, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 6). У відповідності до витягу з технічної документації від 11 листопада 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 99 660 грн. 51 коп. (а. с. 8). З довідки Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області від 01 липня 2015 року вбачається, що за [PERSON], яка постійно до дня смерті 12 травня 2008 року проживала в [INFO], значиться земельна ділянка посвідчена державним актом серії ІV-СМ №016251, виданим на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №88 від 19 березня 2002 року. Спадкоємцем померлої [PERSON] є племінник, який до дня смерті тітки допомагав їй у веденні підсобного господарства, а після смерті останньої зберігав державний акт на право приватної власності на землю та розпоряджався речами. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Заборони та арешту на земельні ділянки не має (а. с. 9). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07 грудня 2015 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 12 травня 2008 року, не заводилась (а. с. 30). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,45 га, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після померлої 12 травня 2008 року рідної тітки [PERSON]. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою державного акту на вказану земельну ділянку. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved