Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування (ціна позову 10285,80 грн.), мотивуючи тим, що 23 червня 1991 року в с. Морозів Дунаєвецького району відповідач, керуючи мотоциклом, порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого здійснив на неї наїзд, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження. Від кримінальної відповідальності відповідач був звільнений за актом амністії. В наслідок ДТП вона стала інвалідом ІІ групи. Вона потребує постійного відновлювального лікування, для чого потрібно щорічно проходити два курси, вартість одного курсу складає 1714,30 грн. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 7 березня 2007 року з відповідача стягнуто на її користь вартість курсів лікування за 2005-2007р.р., а рішенням від 9 вересня 2010 року - за 2008-2010рр., рішенням від 28 березня 2014 року - за 2011-201Зрр., воно було виконано одним платежем лише в вересні 2016 року. Вона вже пройшла 6 курсів лікування за 2014-2016р.р., їх вартість складає 10285, 80грн. Відповідач постійно категорично відмовляється відшкодовувати їй вартість лікування в добровільному порядку, а тому звертається до суду. Представник позивачка по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по цивільній справі №674/138/14-ц провадження 2/674/151/14 від 28.03.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] витрати на лікування за 2011-2013р.р. в сумі 6744 грн., що підтверджується копією відповідного рішення. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.ст.1195, 1202 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що 23 червня 1991 року в с. Морозів Дунаєвецького району Хмельницької області, [PERSON], керуючи мотоциклом, порушив Правила дорожнього руху і здійснив наїзд на [PERSON], спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження і був звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, що підтверджується постановою від 30.07.1991 року. Внаслідок ДТП позивачка стала інвалідом П групи, потребує два рази на рік курс лікування, що підтверджується довідкою Дунаєвецької ЦРЛ №949. Вартість одного курсу лікування становить 1714, 30 грн., що підтверджується довідкою центральної районної аптеки Дунаєвецької районної ради №27 від 18.10.2016 року та рецептами Дунаєвецької ЦРЛ. За період 2014-2016р.р. позивачка пройшла шість курсів лікування і загальні витрати на лікування становлять 10285,80 грн., які відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку. Отже, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки додаткові витрати, викликані необхідністю проходження курсів лікування, які документально підтвердженні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved