Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

25.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: розірвати договір купівлі-продажу чоловічого взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, вартістю 909 грн., укладений 29.07.2014 року між нею та відповідачем; стягнути з відповідача суму, сплачену за товар у розмірі 909 грн.; стягнути моральну шкоду 1500 грн., судовий збір 245 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29.07.2014 року вона придбала в магазині «[INFO]» чоловіче взуття 41 розміру вартістю 909 грн, гарантійний строк якого становить 30 днів. 02.08.2014 року після першого використання взуття за призначенням лівий туфель розірвався по шву. 03.08.2014 року вона звернулася до співробітників магазину з проханням обміняти товар на аналогічний, але їй було відмовлено, і запропоновано залишити взуття в магазині. Після цього вона звернулася до керівника магазину з проханням розглянути її звернення, але їй повторно було відмовлено, посилаючись на відповідність взуття нормам ДСТУ ГОСТ 26167:2009, та відсутність істотних недоліків товару, та запропоновано відремонтувати взуття. Однак продавець не звертаючись до експертної установи, самостійно зробив висновок про те, що взуття не має істотних недоліків. Однак це не є висновком експерта, обов'язковість проведення якої покладається на продавця. Таке пошкодження взуття як розрив по шву протягом гарантійного терміну експлуатації є прихованим дефектом товару. Через пошкодження товару їй були спричинена моральна шкода. В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених вимог. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала повністю, надала письмові заперечення. Суд, вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до касового документа від 29.07.2014 року, виданого в магазині «[INFO]», продавець магазину передав покупцеві [PERSON] товар - чоловіче взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, вартістю 909 грн., а [PERSON] прийняла та оплатила переданий їй товар.(а.с. 7) Згідно з ч. 1 ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. В касовому документі від 29.07.2014 року зазначено, що гарантійний строк на взуття становить 30 днів. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. 02.08.2014 року після використання взуття лівий туфель розірвався по шву. 03.08.2014 року позивачка звернулася до співробітників магазину «[INFO]» з заявою про обмін/повернення товару - чоловічого взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, з причини розриву шкіри по шву на лівому туфлі. (а.с.8). 04.08.2014 року [PERSON] звернулася до відповідача з претензією, у якій просила відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» замінити товар на аналогічний або повернути гроші за чоловіче взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, придбане у відповідача 29.07.2014 року за 909 грн. (а.с.9) На претензію позивача відповідачем 04.08.2014 року надано відповідь, у якій зазначено, що придбане 29.07.20104 року чоловіче взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, відповідає нормам ДСТУ ГОСТ 26167:2009, якість взуття підтверджується висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 13.08.2013 року. Оскільки істотних недоліків не виявлено, магазин не має підстав для задоволення вимог позивачки щодо повернення коштів або заміни товару (а.с. 10) Представник відповідача зазначила, що в момент покупки туфель дефектів не виявлено. Оглянувши туфлі після звернення позивача, [PERSON] було виявлено, що на одному із туфель в місці з'єднання шкіри розійшлась нитка приблизно 1,5 см., таке пошкодження ймовірно з'явилось після зачеплення об що-небудь. Тобто, виходячи з характеру пошкодження видно, що пошкодження виникло при експлуатації виробу з вини споживача. Враховуючи, що істотних недоліків при огляді взуття не виявлено, відповідно до п.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» [PERSON] запропоновано позивачу наступне: пропорційне зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Таким чином, саме на продавця покладається обов'язок організувати проведення експертизи продукції для визначення причини втрати якості продукції. Висновок експерта був би належним та допустимим доказом констатування причин втрати якості товару, наявності чи відсутності істотного недоліку товару. Разом з тим, відповідач самостійно без призначення експертизи встановив, що недоліки товару є неістотними, а пошкодження ймовірно з'явилось після зачеплення об що-небудь; на його думку, виходячи з характеру пошкодження видно, що пошкодження виникло при експлуатації виробу з вини споживача. Враховуючи, що обов'язок організувати проведення експертизи товару Законом покладається на продавця, то за відсутності висновку експерта, висновок (твердження) відповідача щодо причини втрати якості товару, про наявність неістотного недоліку товару не є допустимим доказом на підтвердження цих обставин. Посилання представника відповідача на те, що позивачка не давала згоди на проведення експертизи суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо відмови позивача у проведенні такої експертизи, відсутні докази звернення відповідача до позивачки з приводу призначення експертизи. Крім того, з відповіді відповідача від 04.08.2014 року вбачається, що відповідач самостійно встановив відсутність істотних недоліків товару; не зазначено, зокрема, те, що позивачка відмовилась від проведення експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. На підставі викладеного, оцінивши достатність, належність, допустимість доказів, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу чоловічого взуття (артикул 57257-5-425 синій) 41 розміру, укладений 29.07.2014 року та стягнення суми, сплаченої за товар у розмірі 909 грн. - підлягають задоволенню. Посилаючись на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1500 грн., оскільки їй були завдані моральні переживання та страждання. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема пов'язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію. Згідно з п. 6 ст. 1 зазначеного вище Закону, шкода - завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Згідно зі ст. 6 зазначеного вище Закону, потерпілий повинен довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази щодо завдання позивачу шкоду в розумінні Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», щодо наявності причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою, то вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Враховуючи, що судом задоволені вимоги частково, то стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 91 грн. 92 коп. (243,60 х 909 / 2409 = 91,92) Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial