overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про призначення опікуна недієздатній особі. У своїй заяві заявник зазначив, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.06.2006 року, [PERSON], [INFO], визнано недієздатною та призначено опікуна [PERSON], [INFO]. Проте, [PERSON], 14.12.2016 року померла. Оскільки, [PERSON] є недієздатною, не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим потребує постійного догляду, просив призначити його опікуном над сестрою [PERSON] У судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився,\~\~надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.\~\~ Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.06.2006 року,[PERSON], [INFO], уродженки [INFO], визнано недієздатною та призначено опікуном над нею [PERSON], [INFO] уродженку [INFO] Росія. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON], 14.12.2016 року померла. Судом встановлено, що [PERSON] є недієздатною, не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим потребує постійного догляду та\~\~заявник [PERSON], після смерті опікуна, постійно\~\~здійснює догляд за своєю сестрою [PERSON]\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. Вирішуючи питання про призначення опікуна, суд враховує подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення заявника опікуном [PERSON], оскільки він постійно здійснює догляд за нею, тому суд вважає, що [PERSON] може бути опікуном. Зазначені обставини підтверджуються:\~\~ поданням виконкому Миколаївської міської ради від 14.04.2017 року, витягом з протоколу №2 від 05.04.2017 року засідання опікунської ради виконкому міської ради. \~\~\~\~\~Оцінивши зібрані докази по справі в сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.04.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №80. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку Софію, [INFO], яка проживає з відповідачем. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.2007 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Софію, [INFO] /а.с.5/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачкою є спільний син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідачка проживає окремо. Дитина знаходиться на його утриманні. Відповідачка добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В свідоцтві про народження сина [PERSON] зазначено, що він народився 10.10.2007 року і його матірю є відповідачка по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, син проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні, відповідачка проживає окремо і добровільно відмовляється надавати йому допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідачки аліментів у розмірі, визначеному позивачем, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 15.07.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сім'я існує формально, подружнє життя припинено, втрачено почуття розуміння та поваги один до одного. Виникають сварки, які не мають підґрунтя. Позивач з квітня 2017 року виїхав із квартири в якій вони спільно мешкали разом із відповідачкою та на теперішній час проживає разом із своїми батьками. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Просив розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами звукозапису не наполягав. Просив розірвати шлюб у зв'язку із тим, що строк на примирення бажаного результату не надав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, заяв про відкладення судового засідання до суду не подавала та причини своєї неявки суду не повідомила. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2011 року, який оформили у Виконавчому комітеті Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER], актовий запис №54. (а.с. 21) Ухвалою суду від 30 травня 2017 року за клопотанням відповідачки сторонам надано строк для примирення. (а.с. 26) Неявка відповідачки в судове засідання без зазначення причин неявки, на думку суду свідчать про остаточне припинення шлюбних відносин між сторонами та розпад шлюбу, у зв'язку з чим, подальше існування подружжя разом та його збереження суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про поділ майна на теперішній час між сторонами не існує. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], за спільною згодою сторін залишиться проживати разом із матір'ю - [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14.07.2015 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. На теперешній час [PERSON] відбуває покарання у Вознесенській Виправній Колонії №72. Згідно наданої суду розписки, [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином. Заперечення проти позову до суду не надав. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2015 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом в якому просила, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який проживає [INFO], аліменти на її (позивача) користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2017 року і до досягнення ними повноліття, мотивуючи тим, що вона (позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] і не впевнена, що відповідач в подальшому буде надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходяться на її (позивача) утриманні. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про те, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява про те, що останній в повному обсязі визнає позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням того, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони є батьками дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Договір про утримання дітей не укладено. Стан здоровя дітей добрий. Відповідач інших осіб на утриманні не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дітей, визначається у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 28.09.2012 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з 01.04.2017 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала, шлюбні відносини припинені з 01.04.2017 року, після розірвання шлюбу просила повернути дошлюбне прізвище «Артемова». Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, шлюбні відносини припинені з 01.04.2017 року, не заперечував, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 28 вересня 2012 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Виконавчому комітету Русько-лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №20. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з 01.04.2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, сторони спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 04.10.2002 року між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Кісса». Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 04 жовтня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1176. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

25.04. 2017 року було винесено заочне рішення по справі за позовом Кредитної спілки Центр-Кредит до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору . Вивчивши матеріали справи суд встановив, що у вищезазначеному рішенні не вирішено питання стягнення судового збору. У відповідності до п.1 ч.4 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідачі не зявилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір з 01 січня 201 6 року за подачу позовної заяви немайнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 грн. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачаві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Згідно платіжного доручення №4023 від 22.11.2016 року позивачем сплачену судовий збір за подачу позовної заяви до [PERSON]А в розмірі 1378,00 грн(а.с.3) Заочним рішенням Олександрівського районного суду від 25.04.2017 року позов Кредитної спілки Центр-Кредит задоволено частково, а саме: з [PERSON] стягнуто суму боргу по кредитному договору № 177 від 05.01.2015 року в розмірі 10475,09 грн. В задоволенні позову в частині стягнення солідарно кредитної заборгованості з [PERSON], відмовлено.(а.с.58-61) Оскільки позивачеві відмовлено лише в частині солідарного стягнення суми боргу та судового збору з відповідачів [PERSON]А та [PERSON]С, а тому судовий збір, в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з [PERSON] Отже, на підставі вищезазначеного, з відповідача [PERSON]А, на користь кредитної спілки Центр-Кредит необхідно стягнути 1378 грн. судового збору, сплаченого кредитною спілкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved