Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

26.02.2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання кредитного договору недійсним до відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 27.04.2020 року. 19.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву . 27.04.2020 року позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. 27.04.2020 року розгляд справи відкладений на 10.06.2020 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. 15.05.2020 позивачем надана уточнена позовна заява, якою в якості співвідповідача залучене ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 26.05.2020 року від відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надані додаткові пояснення. 10.06.2020 року закінчене підготовче судове засідання. справа призначена до розгляду в судовому засідання на 10.06.2020 року Фіксування судового засідання технічного засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст. 247 ЦПК України Згідно уточненої позовної заяви позивач просить визнати недійсним договір позики, укладений між ним та « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» № 2787512 від 07.07.2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 06.07.2019 року ним був втрачений мобільний телефон. 08.07.2019 року зайшовши до магазину і надавши банківську карточку для оплати товару, він дізнався, що на ній відсутні будь-які кошти, хоч знав про те, що кошти на карточці в нього є. Так як в нього не було мобільного телефону він скористався телефоном товариша зайшов до свого особистого додатку і побачив, що з його карточки знімаються та переводяться кошти на ім`я невідомої йому особи, також він побачив, що кошти були зарахованими, а потім зняті - невизначений платіж. Зрозумівши, що з його карточки проводяться операції без його на те згоди 09.07.2019 року він звернувся до Верхньодніпровського відділення поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, де зазначив, що 07.07.2019 року невідома особа, скориставшись його мобільними телефоном увійшла до Інтернет програми «Приват-24» та незаконно перевела кошти в сумі 6030 грн., з рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [NUMBER] на інший картковий рахунок, тим самим таємно викрала дані гроші, чим заподіяла йому матеріальний збиток на суму 6030 грн. Як вбачається із виписки по карточці «ПРИВАТБАНК» 07.07.2019 року, в той час, коли ним був втрачений мобільний телефон з його карточки була переведена спочатку сума 1600.00 грн., на картковий рахунок [PERSON] , пізніше о 18-40 год., 07.07.2019 року на його картку були зараховані кошти в сумі 4350.00 грн., та відразу ж переведені на рахунок [PERSON] . Сума 4035 .00 грн.. відразу ж викликала в нього підозру, так як такої суми у нього на карточці не було і таких надходжень не мало бути. Сума у розмірі 4350 грн., є основною сумою боргу по кредитному договору від 07.07.2019 року укладеного від його імені з ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів ». За його заявою була відкрита кримінальна справа № 12019040430000589 і знайдена особа, яка здійснила незаконні дії, а саме [PERSON] . При цьому дана особа скориставшись його персональними даними уклала кредитний договір з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». В результаті шахрайських дій [PERSON] , був наданий онлайн-кредит у сумі 4035 грн.. яким останній розпорядився на власний розсуд. При цьому йому було невідомо про оформлення кредиту на його ім`я. Не знаючи про оформлення кредиту ним і не здійснювалось будь-яких платежів за кредитом. 29.10.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області був винесений вирок, за яким [PERSON] , було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Про оформлений на його ім`я кредит він дізнався з повідомлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 09.01.2020 року. В якому зазначалось, що він має сплатити 4350.00 грн., заборгованості за основною сумою боргу; 11681.95 грн.,. заборгованість за відсотками, всього сума боргу склала - 16031.95 грн. 12.12. 2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ и «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1/31/10 від 31.10.20119 року та Додаткову угоду № 3 від 12.12.2019 року про відступлення права вимоги заборгованості за договором позики № 2787512 від 07.07.2019 року. Виходячи з того, що його волевиявлення на укладання даного кредитного договору не було, вважає, що кредитний договір має бути визнаний недійсним, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наданий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. 31.10.2019 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу № 1/31/10, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань. 12.12.2019 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року, якою сторони погодили порядок фінансування та визначили порядок оплати згідно реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 12.12.2019 року до договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до [PERSON] , за договором № 2787512 від 07.07.2019 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » в розмірі 16031.95 грн., з яких: 4350.00 грн.. заборгованість за основною сумою боргу; -1044.00 грн., - непрострочена заборгованість за відсотками; -10637.95 грн., прострочена заборгованість за відсотками. 11.03.2020 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » укладено акт повернення права вимоги № 12 відповідно до якого, у зв`язку з виявленням сторонами недійсності щодо права вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повернув, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» прийняв згідно з умовами договору Факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року право вимоги до [PERSON] , за договором № 2787512 ввід 07.07.2019 року, таким чином станом на 12.03.20200 року між [PERSON] , і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні будь-які зобов`язання з позивачем. Дані обставини відповідач підтвердив і в додаткових поясненнях та посилається на те, що він не є стороною оскаржуваного Договору позики № 2787512 від 07.07.2019 року. Відповідач, представник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що з повідомлень ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » 31.10.2019 року було укладено договір факторингу № 1/31/10, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, що підтверджується копією договору факторингу. 12.12.2019 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року, якою сторони погодили порядок фінансування та визначили порядок оплати згідно реєстру боржників. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 12.12.2019 року до договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до [PERSON] , за договором № 2787512 від 07.07.2019 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » в розмірі 16031.95 грн., з яких: 4350.00 грн.. заборгованість за основною сумою боргу; -1044.00 грн., - непрострочена заборгованість за відсотками; -10637.95 грн., прострочена заборгованість за відсотками, що підтверджується копією додаткової угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України - За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що з 31.10.2019 року право вимоги до позивача про повернення кредитних коштів виникла саме у відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за укладеним з відповідачем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору факторингу і додатків до нього Позивач посилається на те, що ним даний кредит ний договір не укладався так як ним був втрачений мобільний телефон і в подальшому невідомі йому особі. скориставшись його мобільним телефоном перевели грошові кошти з належного йому рахунку в тому числі і оформили кредитний договір № 2787512 від 07.07.2019 року. Дана обставина підтверджується вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року, згідно якого вбачається, що гр.. [PERSON] , 07.07.2019 року з банківської картки позивача перевів на банківську картку іншої особи грошові кошти в тому числі і 4350.00 грн., а також випискою по картковому рахунку позивача від 19.02.2020 року, з якої вбачається. що 07.07.2019 року на банківський рахунок позивача були зараховані кошти в сумі 4350.00 грн.. і в той же день буди зняті з нього. Позивач просить визнати даний кредитний договір недійсним так як в нього не було волі та волевиявлення на його укладення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В ст. 203 ЦК України передбачені умови дійсності правочину, а саме Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей Ст. 204 ЦК України передбачено, що Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином законодавством встановлено презумпцію правомірності правочину, тобто укладений правочин є дійсним якщо він не визнаний недійсним судом, або його недійсність не встановлена законом. Правові наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 ЦК України. Згідно з вимогами частини першої цієї статті Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З наданих позивачем доказів встановлено, що позивач кредитний договір № 2787512 від 07.07.2019 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » не укладав, так як даний договір був укладений іншою особою, яка визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується вироком суду. Таким чином судом встановлено, що у позивача була відсутня як воля так і волевиявлення на укладання даного договору. Відповідно існують підстави для визнання вищезазначеного кредитного договору недійсним. З наданого відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Акту повернення права вимоги № 12 від 11 березня 2020 року вбачається, що даний акт укладений між ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » які уклали даний акт в зв`язку з виявленням (встановленням ) сторонами недійсності Права вимоги, Фактор повернув, а клієнт прийняв згідно з умовами договору факторингу № 1/31/10 від 31 жовтня 2019 року право до боржників, перелічених в таблиці № 1 до цього акту. В таблиці № 1 зазначений [PERSON] номер договору 2787512, дата укладення договору 07.07.2019 року сума заборгованості 16031.95 грн. Таким чином складанням даного акту та повернення права вимоги до позивача [PERSON] , відповідачі: і ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» визнали недійсність вимоги щодо боржника [PERSON] , тобто фактично визнали недійсність укладеного договору, оскільки фактор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повернув вимогу як недійсну, а клієнт ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» погодився прийняти її як недійсну. Крім того судом встановлено, що даний акт був складений 11.03.2020 року, а позовний матеріал [PERSON] , про визнання спірного кредитного договору недійсним відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримав 10.03.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.21). Тобто зазначені дії відповідачі вчинили вже після того, як позивач оскаржив спірний кредитний договір. Таким чином суд погоджується з тим, що на даний час відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не є стороною укладеного договору № 2787512 від 07.07.2019 року. Проте суд не вбачає підстав для виключення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» із числа відповідачів, оскільки на час подання позивачем позовної заяви, саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» була стороною у зобов`язанні з позивачем . Саме з повідомлення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позивачеві стало відомо про наявну до нього вимогу погасити заборгованість за спірним кредитним договором і саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало позивачеві на необхідність перерахувати борг в розмірі 16031 грн. 95 коп., на його користь та зазначивши реквізити, за якими повинна бути перерахована зазначена сума. А недійсність вимоги була виявлена відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» лише після пред`явлення до нього позову про визнання кредитного договору недійсним. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме визнати недійсним кредитний договір № 2787512 від 07.07.2019 року, укладений між позивачем, [PERSON] , та ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого з 31.10.2019 року по 11.03.2020 року було ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України - Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно ч.1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку, що з відповідача ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів » на користь держави підлягає сплаті судовий збір в сумі 840 грн., 80 коп.. який був би сплачений позивачем при поданні позовної заяви. При цьому суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню саме з відповідача ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів », оскільки на час розгляду справи та ухвалення рішення відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вже не є стороною у справі.

Outcome: approved