Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

25 листопада 2013 року ПП «НЖЕК», звернулося до суду із вказаним позовом, де зокрема зазначило, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно Договору на обслуговування житлового фонду від 2 жовтня 2006 року, укладеним між Новооржицькою селищною радою та приватним підприємством «Новооржицький ЖЕК» та затверджений на дев'ятій сесії двадцять п'ятого скликання Новооржицької селищної ради, власник, в особі Новооржицької селищної ради доручив виконавцю приватному підприємству «Новооржицький ЖЕК», управління та обслуговування житлових будинків, зокрема будинку [ADDRESS]. 2 жовтня 2006 року з відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Позивач належно виконував умови договору, а відповідач, починаючи з травня 2008 року оплату послуг здійснював не в повному обсязі, а потім взагалі перестав проводити оплату. Вони зверталися із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду від 04 жовтня 2013 року судовий наказ скасовано та роз'яснено право звернутися за стягненням заборгованості в порядку позовного провадження. Станом на 1 жовтня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1349,04 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь вказаний борг та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з тих же підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, заперечуючи їх тим, що позивач не проживає в зазначеній квартирі, а тому не користується послугами і не повинен їх оплачувати. Крім цього позивач відмовляється усунути несправність електропроводки у ванній кімнаті зазначеної квартири. Також вважає, що оскільки на адресу відповідача ще 20.09.2011 року було направлено заяву про розірвання договору між сторонами, то з вказаної дати відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу за вказані послуги. Окрім того, вважає, що існують порушення у розрахунку за спірні послуги, тарифи за вивіз побутового сміття розраховані не вірно. Крім того, оскільки відповідач є «дитиною війни», то він має пільги по сплаті комунальних платежів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Пунктом 1.1.1. Договору на обслуговування житлового фонду від 2 жовтня 2006 року, укладеним між Новооржицькою селищною радою та приватним підприємством «Новооржицький ЖЕК» та затверджений на восьмій сесії п'ятого скликання Новооржицької селищної ради, власник, в особі Новооржицької селищної ради доручив виконавцю приватному підприємству «Новооржицький ЖЕК», управління та обслуговування житлових будинків, зокрема будинку по [ADDRESS]. При цьому сторони керуються чинним законодавством, підзаконними актами, правилами і нормами щодо обслуговування житлового фонду. А пунктом 1.1.2. доручено виконавцю нарахування і збір плати за утримання будинків та прибудинкових територій з квартиронаймачів квартир, що знаходяться в комунальній власності селищної ради, а також нарахування та збір з власників приватизованих квартир, суми відшкодування й експлуатаційних витрат на утримання будинку й прибудинкових територій. Відповідно до пунктів 2, 3. 4. частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема: встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Як зазначено в п. 1, 5 ч.3 ст. 20, цього ж Закону, споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Рішенням виконавчого комітету Новооржицької селищної ради №7 від 23 березня 2010 року, були погоджені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно вказаних тарифів позивач проводив нарахування заборгованості, що місячний розмір 0,92 грн. за 1 кв.м. загальної площі. Позивач належним чином надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, про що у сторін відсутній спір та відсутні будь які акти про невиконання чи неналежне виконання робіт позивачем. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 2 квітня 1992 року та який зареєстровано у виконавчому комітеті Новооржицької селищної ради, Оржицького району Полтавської області за №641. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Як видно із зазначеної норми закону оплату витрат проводять власники і їх місце проживання не пов'язується із оплатою таких витрат, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача. Внаслідок несплати відповідачем, коштів на утримання житлового будинку і споруд та прибудинкової території, виникла заборгованість в сумі 1349 грн.04 коп. за період з жовтня 2011 року по вересень 2013 року з розрахунку загальної площі квартири 61,1 м.кв. та 0,92 грн. - тариф, за вказані послуги за 1 кв.м загальної площі квартири, яка підлягає стягненню з відповідача. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч.1-5 статті 18 цього Закону, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Доказів того, що відповідач звертався до позивача з вимогою прибути представникові для складання акту про відсутність, не надання чи надання не в повному обсязі, певних послуг суду надано не було. Матеріали справи лише містять відомості про те, що у квартирі [ADDRESS] комісією виявлено обрив дроту у плитах перекриття. Вказане зафіксовано у акт обстеження за червень 2009 року. Інших доказів про те, що відповідач звертався до Новооржицького ЖЕКу з приводу неналежного виконання договірних відносин у сфері утримання будинку та прибудинкової території в межах положень ст.. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суду надано не було. Судом не береться до уваги заперечення відповідача з приводу того що він не проживає у квартирі із підстав які зазначені вище. Стосовно направленої позивачеві заяви про розірвання угоди в односторонньому порядку ( заява від 20.09.2011 року) . Суд вважає за необхідне звернути увагу на слідуючі норми законодавства. Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Таким чином, направлення на адресу позивача заяви про розірвання в односторонньому порядку договору та заперечення з боку Новооржицького ЖЕКу з даного приводу ( лист від 28.09.2011 року № 202) не можуть слугувати підставою для розірвання угоди в односторонньому порядку, оскільки споживач не скористався правом на переговори з відповідачем та не звертався до суду з приводу розірвання угоди. Таким чином, на момент звернення до суду, угода від 02.10.2006 року укладена між [PERSON] та Новооржицьким ЖЕКом є чинною та слугує підставою для стягнення з відповідача витрат, що зазначені у вказані угоді. Відповідно до ч.1 ст. 88 цього ж Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved