Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

25 вересня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі, проте тривалий час не проживає в квартирі, не цікавиться нею, не бере участь у її оплаті, не з'являлась в квартирі за період з червня 2002 року. В судовому засіданні 20 листопада 2013 року [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, в якому просить (з урахуванням уточнення від 28.08.2014 року) зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] та її неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], квартирою [ADDRESS], передати ключі від даної квартири, встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON] та її неповнолітнім дітям - [PERSON], [PERSON] виділити в користування житлову кімнату площею 17,0 кв. м.; [PERSON] та її неповнолітній дитині [PERSON] виділити в користування житлову кімнату, площею 11,4 кв. м.; в загальному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишити: передню кімнату площею 6,5 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м., лоджію площею 1,3 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м., туалет площею 1,2кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., кладову площею 0,5 кв.м., кладову площею 0,4кв.м.; кладову площею 0,3 кв.м.; поділити особові рахунки з оплати житлово-комунальних та інших послуг, які обчислюються пропорційно використовуваній житлової площі квартири відносно її загальної площі; вселити [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Позовна заява мотивована тим, що між сестрами [PERSON] та [PERSON] існувала домовленість щодо приватизації спірної квартири тільки [PERSON] за умови сплати нею компенсації [PERSON], проте домовленість виконана не була, стосунки погіршились. 07.09.2013 року [PERSON] приїхала до спірної квартири з метою проживання, проте [PERSON] влаштувала скандал, стала виганяти з квартири. [PERSON] викликала працівників міліції, які порадили звернутись до суду для вирішення спірних питань. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, зустрічний позов визнала частково, заперечувала проти виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] при вирішенні первісного та зустрічного позовів покладався на розсуд суду, заперечував проти свого виселення з квартири [ADDRESS]. В судове засідання Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Павлоградська міська рада Дніпропетровської області не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно письмових заяв просили розглянути справу без участі представників. В судове засідання представник органу опіки та піклування Павлоградської міської ради не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просив розглянути справу без участі представника, при вирішенні справи врахувати інтереси дітей. Заслухавши сторін у справі, дослідивши письмові докази, які містяться а матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні первісного позову, задоволення зустрічного позову в повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], основний наймач квартири згідно ордеру №00797 серія ПУ-84 від 18 червня 1984 року, [PERSON], [INFO], померла (а/з 123 від 28.01.2013 року) (а.с.5,8,55,116). Квартира не приватизована. За [PERSON] не зареєстровано право власності на інші житлові приміщення згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] згідно позовних вимог просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач [PERSON] не з'являлась в квартирі за період з червня 2002 року. Відповідно до ст.163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ст.71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Проте в судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що востаннє приїжджала до квартири за адресою: [ADDRESS], на початку вересня 2013 року, однак сестра, [PERSON], до квартири її не пустила, влаштувала скандал, змінила в квартирі замки з приводу чого [PERSON] зверталась до міліції (а.с.53-54). В судовому засіданні 20 листопада 2013 року було допитано свідка [PERSON], [INFO], сусідку, яка повідомила суду, що декілька місяців тому [PERSON] приїжджала до квартири, був скандал з [PERSON] В судовому засіданні 20 листопада 2013 року було допитано свідка [PERSON], [INFO], сусідку, яка пояснила суду, що востаннє бачила [PERSON] влітку на лавці у дворі з чоловіком та дитиною. В судовому засіданні 24 грудня 2013 року допитано свідка [PERSON], [INFO], сестру чоловіка [PERSON], яка вказала суду, що востаннє [PERSON] була в квартирі в травні 2013 року, в вересні 2013 року [PERSON] до квартири вже не пустили. В судовому засіданні 24 грудня 2013 року допитано свідка [PERSON], [INFO], чоловіка [PERSON], який пояснив суду, що в липні 2013 року до квартири він з дружиною не потрапив, оскільки замки вже були замінені. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] на підставі ст.ст.71,72 ЖК України. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою їй та її неповнолітнім дітям, вселити її та її неповнолітніх дітей, встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS], поділити особові рахунки з оплати житлово-комунальних послуг, виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Згідно з ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти надання нею [PERSON] ключів від квартири та вселення [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов [PERSON] визнала частково, оскільки заперечувала проти виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.65 Житлового кодексу наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. [PERSON] своєї згоди, як наймач квартири [ADDRESS], на вселення [PERSON] не давала, в своєму зустрічному позові просить його виселити. Згідно з ч.3 ст.98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно з ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 28.07.2006 року, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області та даними паспорту, проте [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] згідно акту приватного підприємства «К-П-1» від 18.12.2013 року та пояснень, наданих в судовому засіданні (а.с.128). Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17, складеного 05.06.2014 року по дослідженню спірної квартири виходячи з розташування і розмірів приміщень квартири, її конструктивних елементів, розташування квартири, можливий один варіант порядку користування житловими та нежитловими приміщеннями квартири [ADDRESS], а саме в загальному користуванні залишити: передню кімнату площею 6,5 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м., лоджію площею 1,3 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., кладову площею 0,5 кв.м., [PERSON] та її неповнолітній доньці [PERSON] виділити в користування житлову кімнату, площею 11,4 кв. м., кладову площею 0,3 кв.м., загальною площею 11.7 кв.м., кожному в користування виділити по 5,85 кв.м., [PERSON] та її неповнолітнім дітям - [PERSON], [PERSON] виділити в користування житлову кімнату площею 17,0 кв. м., кладову площею 0,4 кв.м., загальною площею 17,4 кв.м., кожному в користування виділити по 5,8 кв.м. [PERSON] просила встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, однак залишити кладові площею 0,4 кв.м., площею 0,3кв.м. в загальному користуванні. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти визначення такого порядку користування спірною квартирою. З урахуванням розташування і розмірів приміщень квартири, висновку судової будівельно-технічної експертизи, та думки сторін у справі, суд вважає за можливе встановити наступний порядок користування житловими та нежитловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], а саме [PERSON] та її неповнолітнім дітям - [PERSON], [PERSON] виділити в користування житлову кімнату площею 17,0 кв. м.; [PERSON] та її неповнолітній дитині [PERSON] виділити в користування житлову кімнату, площею 11,4 кв. м.; в загальному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишити: передню кімнату площею 6,5 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м., лоджію площею 1,3 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., кладову площею 0,5 кв.м., кладову площею 0,4 кв.м.; кладову площею 0,3 кв.м. У зв'язку з визначенням судом порядку користування сторонами спірної квартири, суд вважає за можливе задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви щодо розподілу особових рахунків співвласників квартири з оплати житлово-комунальних та інших послуг, які повинні обчислюватися виходячи з загальної площі житлового приміщення, пропорційно використовуваній кожним зі співвласників житлової площі квартири відносно її загальної площі. Таким чином, зустрічний позов [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню, для задоволення позову [PERSON] у суду немає законних підстав.

Outcome: approved