Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, вказує, що 15 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися у квітні-березні 2014 року внаслідок сварок та взаємного непорозуміння. Сумісне господарство з чоловіком [PERSON] вони не ведуть, спір про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя, відсутній, оскільки все майно вона віддала відповідачу. Будь-яких спорів щодо місця проживання їх дитини на даний час немає, дитина буде проживати разом з нею, при цьому вона немає намірів обмежувати відповідача у його праві щодо спілкування з їх дитиною, а також в інших правах та обовязках, які стосуються виховання та захисту дитини. Примирення між ними неможливе, оскільки подальше знаходження у юридичному шлюбі суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб, 15 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гришаєва) укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1273 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.04.2012 року, актовий запис № 142, серія І-НО № 449506 (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved