Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

24 жовтня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна Управління поліції охорони в Запорізькій області до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.12.2016 року Управлінням поліції охорони в Запорізькій області було укладено трьохсторонній договір №921 з Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту та [PERSON] про навчання поліцейського за кошти поліції охорони з наданням професії 5169 «Охоронець». Згідно з п.2.4. договору, «Підрозділ» - позивача було зобов'язано перерахувати «Навчальному закладу» кошти за навчання «Поліцейського» - [PERSON] протягом 3 банківських дній після надходження рахунку за навчання в розмірі 23943,48 грн. Відповідно до п.4.4 договору, «Поліцейський» - [PERSON] після закінчення «Навчального закладу» зобов'язаний 17.03.2017 року прибути на службу до підрозділу Управління поліції охорони в Запорізькій області відпрацювати в підрозділах УПО не менше 3 років. Згідно наказу УПО Запорізької області по особовому складу №259 о/с від 07.11.2016 року [PERSON] було призначено поліцейським за напрямом охорони об'єктів Василівського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Запорізькій області, присвоївши йому спеціальне звання рядового поліції. Відповідно до наказу Вінницького вищого професійного училища Департаменту №162 від 15.11.2016 року рядового поліції [PERSON] зараховано курсантом училища та поставлено на побутове та продовольче забезпечення за встановленими МВС України нормами. Наказом УПО Запорізької області по особовому складу №145 о/с від 05.06.2018 року [PERSON] звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.7 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням. На момент звільнення [PERSON] не відпрацював в УПО Запорізької області три роки з дня призначення на посаду, що є порушенням п.4.4 договору. В зв'язку з невиконанням умов договору №921 від 05.12.2016 року [PERSON] було нанесено шкоду УПО Запорізької області в розмірі 28532,45 гривень, яка складається з: витрат на навчання у Вінницькому ВПУ ДПО - 23943,48 гривень, речове майно у сумі 1471,03 гривень, витрат за використану відпустку за 2018 рік (17,5 діб) - 3117,94 гривень. В день звільнення відповідачу було надано для ознайомлення письмове повідомлення про зазначену вище суму заборгованості, з яким [PERSON] ознайомлений і згодний, що підтверджується його підписом. 05.06.2018 року між УПО Запорізької області та [PERSON] укладено угоду про розстрочку у погашенні заборгованості, відповідно до підписаного сторонами графіку. На момент подачі позову строки погашення заборгованості згідно графіку [PERSON] порушені, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO] на користь Управління поліції охорони в Запорізькій області суму заборгованості у розмірі 28532,45 грн. та покласти на відповідача всі судові витрати. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Управління поліції охорони в Запорізькій області не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву представника позивача Гостіщевої І.В. з проханням розглянути справу у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві та просять позов задовольнити (а.с.38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте подану заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.40). Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що наказом Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони за № 162 від 15.11.2016 року зараховано слухачем училища рядового поліції [PERSON], направленого на навчання УПО в Запорізькій області, поставлено на побутове та продовольче забезпечення за нормами, встановленими МВС України, згідно укладеного договору, завірена копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.24). 05 грудня 2016 року Управлінням поліції охорони в Запорізькій області було укладено трьохсторонній договір №921 з Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту та [PERSON] про навчання поліцейського за кошти поліції охорони з наданням професії 5169 «Охоронець», копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.17-22) та згідно з умовами якого, відповідно до п.1.1 вказаного договору підрозділ направляє поліцейського для проходження навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони за професією 5169 «Охоронець» і кваліфікацією 3-го розряду у період з 15.11.2016 року до 16.03.2017 року (а.с.17). Відповідно до п. 4.4 Договору [PERSON] зобов'язаний прибути після закінчення Навчального закладу на службу до Управління поліції охорони в Запорізькій області 17.03.2017 року і відпрацювати в підрозділах УПО Запорізької області не менше 3 (трьох) років. Відповідно до п.4.5 вказаного Договору у разі неприбуття або відмов стати до роботи у підрозділі, відрахування з навчання або звільнення зі служби в поліції протягом 3 (трьох) років після закінчення Навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі п.2,4 частини першої ст.77 Закону України «Про національну поліцію», [PERSON] відшкодовує підрозділу витрати, пов'язані з його навчання та витрати, які здійснив підрозділ у зв'язку із виплатою йому грошового утримання за час навчання. Наказом Управління поліції охорони в Запорізькій області за № 259 о/с від 07.11.2016 року по особовому складу, [PERSON] призначено поліцейським (за напрямком охорони об'єктів) Василівського міжрайонного відділення Управління поліції охорони в Запорізькій області, з посадовим окладом 1700,00 гривень, присвоївши йому спеціальне звання рядового поліції, закріпивши за ним спеціальний жетон з індивідуальним номером (0022463) з 07.11.2016 року, та копія даного наказу міститься в матеріалах справи (а.с.23). Наказом Управління поліції охорони в Запорізькій області №145 о/с від 05.06.2018 року по особовому складу, відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за власним бажанням капрала поліції [PERSON] (0022463) поліцейського взводу охорони об'єктів та публічної безпеки Василівського міжрайонного відділення Управління поліції охорони в Запорізькій області з 05.03.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.25). Відповідно до Довідки - розрахунку №14_СпМ-011 від 05.06.2018 року вартості речового майна з [PERSON], поліцейського ОО Василівського МВ УПО, складеної спеціалістом групи ресурсного забезпечення [PERSON], вартість речового майна складає 1471,03 гривень (а.с.28). Згідно з Розрахунковим листком за червень 2018 року, складеного заступником головного бухгалтера УПО Запорізької області [PERSON] від 10.10.2018 року, капрал поліції поліцейський ОО Василівськоого МВ УПО [PERSON] має борг перед підприємством у сумі 3117,94 гривень, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.29). Як вбачається з Графіку погашення заборгованості [PERSON] перед Управлінням поліції охорони в Запорізькій області за навчання станом на 05.06.2018 року [PERSON] має борг перед УПО Запорізької області за навчання за кошти кредитора по Договору №921 від 05.12.2016 року на суму 28532,45 гривень. Кредитор надав [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості, згідно графіку погашення боргу: на протязі червня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 30.06.2018 року, на протязі липня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.07.2018 року; на протязі серпня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.08.2018 року; на протязі вересня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.09.2018 року; на протязі жовтня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.10.2018 року; на протязі листопада 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.11.2018 року; на протязі грудня 2018 року в сумі 4076,06 гривень - до 31.12.2018 року; з яким [PERSON] ознайомлений та був згодний, що підтверджується його підписом на укладеному Графіку (а.с.27). Вищевказана сума заборгованості відповідачем [PERSON] не оспорена, відгуку та заперечень на позов відповідачем до суду не пред'явлено. В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, суду не подано та в суді не доведено, нарахованої позивачем суми боргу відповідачем [PERSON] не оспорено. До теперішнього часу позичальник [PERSON] заборгованість за Договором у добровільному порядку не погасив, тому Управління поліції охорони в Запорізькій області, позивач по справі, вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України вказано, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини, приймаючи до уваги, що невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] за трьохстороннім Договором від 05.12.2016 року за № 921 між Управлінням поліції охорони в Запорізькій області з Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту та [PERSON] про навчання поліцейського за кошти поліції охорони з наданням професії 5169 «Охоронець», були порушені права позивача у справі, та приймаючи до уваги невиконання протягом тривалого періоду часу відповідачем [PERSON] зобов'язань за вищевказаним договором, суд приходить до висновку, що заявлені Управлінням поліції охорони в Запорізькій області позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та крім того, відповідачем [PERSON] визнані у повному обсязі, що у відповідності до положень ст..82 ЦПК України, не підлягає доведенню, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Управлінням поліції охорони в Запорізькій області заборгованість у загальному розмірі - 28532,45 гривень, яка складається з: витрат на навчання у Вінницькому ВПУ ДПО - 23943,48 гривень, речове майно у сумі 1471,03 гривень, витрат за використану відпустку за 2018 рік (17,5 діб) - 3117,94 гривень, яка до теперішнього час не погашена, що підтверджено наданою позивачем Графіком погашення заборгованості від 05.06.2018 року, та Довідкою-розрахунком вартості речового майна від 05.06.2018 року та Розрахунковим листком від 10.10.2018 року, які є в матеріалах справи (а.с.27,28,29). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені Управлінням поліції охорони в Запорізькій області позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати з оплати судового збору в загальній сумі 1762,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved