Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

26 грудня 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому на обґрунтування позову зазначив, що 07.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та\~\~ [PERSON] було укладено Кредитний договір № ІКIPG3.75288.001, згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 75 000 грн. з датою повернення не пізніше 06 грудня 2027 року та сплатою процентів за його користування. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та\~\~ [PERSON] було укладено договір поруки № РХ029031.75300.001 від 07.12.2012 року, згідно якого\~\~ [PERSON] поручився перед Банком за виконання \~\~ [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав у повному обсязі. 13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» укладено Договір № 147 про відступлення прав вимог, у тому числі й за Кредитним договором № ІКIPG3.75288.001 від 07.12.2012 року за яким, станом на 13.09.2019 року виникла заборгованість\~ в сумі 154 066 грн. 84 коп., з якої 60881 грн. 23 коп.\~поточна заборгованість за кредитом, 11 766 грн. 59 коп.\~прострочена заборгованість за кредитом, 1\~310,6 грн.\~поточна заборгованість за процентами по кредиту, 69925 грн. 84 коп.\~прострочена заборгованість за відсотками по кредиту, 150 грн. поточна заборгованість по комісії, 9450 грн. прострочена заборгованість по комісії, 582,6 грн. - заборгованість за штрафами та пенею. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2311 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать оголошення на сайті суду, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та\~\~ [PERSON] було укладено Кредитний договір № ІКIPG3.75288.001, згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 75000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 18% річних до 06 грудня 2027 року (п.1.2\~п.1.4 Кредитного договору). 07.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку»,\~\~та [PERSON] було укладено договір поруки № РХ029031.75300.001, згідно умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів відшкодування збитків (п.2 договору). Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК). Відповідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідачі порушили взяті на себе зобов`язання та припинили належним чином виконувати умови договору, внаслідок чого станом на 13.09.2019 виникла заборгованість\~ у розмірі 154 066 грн. 84 коп., з якої 60881 грн. 23 коп. - поточна заборгованість за кредитом, 11 766 грн. 59 коп.\~- прострочена заборгованість за кредитом, 1\~310,6 грн. -\~поточна заборгованість за процентами по кредиту, 69925 грн. 84 коп.\~- прострочена заборгованість за відсотками по кредиту, 150 грн. - поточна заборгованість по комісії, 9450 грн. - прострочена заборгованість по комісії, 582,6 грн. - заборгованість за штрафами та пенею. 13 вересня 2019 року між ПАТ\~Всеукраїнський Банк Розвитку\~та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» укладено Договір № 147 про відступлення прав вимог, у тому числі й за Кредитним договором № ІКIPG3.75288.001 від 07.12.2012 року. Заборгованість за кредитом згідно додатку №1 до Договору № 147 від 13 вересня 2019 року\~154 066,84 грн. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, суд вважає необхідним зазначити, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені\~Законом України «Про захист прав споживачів»\~. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~\~(в редакції, чинній час укладення кредитного договору), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону.\~\~ Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168\~\~(в редакції, чинній на час укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). За правилами частини першої\~статті 203 ЦК України,\~\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то такі дії, а також супроводження кредиту не є самостійними послугами, які зумовлюють сплату позичальником коштів за це. У\~\~рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України\~\~вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. У відповідності до правового висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Тому внаслідок недійсності умов кредитного договору щодо встановлення комісій позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до п.20 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого\~розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 р. м. Слов`янськ Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З матеріалами справи вбачається, що відповідачі є громадянином України, зареєстрований та постійно проживає в м. Слов`янську Донецької області. Отже, позові вимоги банку в частині стягнення заборгованості за нарахованою пенею та штрафів за вказаний період є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Отже, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів поточного та простроченої заборгованості кредиту, а також поточної та простроченої заборгованості за процентами по кредиту в загальній сумі 143884,26 грн. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог а тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2158,26 грн.

Outcome: partial