Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

26.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. В квартирі крім нього зареєстровані колишня дружина [PERSON] і донька [PERSON] Але відповідачі з 2003 року по теперішній час в квартирі не проживають, що підтверджується актом про фактичне проживання №13 від 15.11.2018р. Відповідачі витрати на утримання будинку не несуть, оплату комунальних послуг не здійснюють. Проте їх реєстрація в квартирі перешкоджає йому у здійснені права власника, оскільки не дає можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Посилаючись на ст.ст.391,405 ЦК України просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов (а.с.50-51) в якому вказує на те, що позивач [PERSON] є її колишнім чоловіком, з яким у вона розірвала шлюб і вимушена була з дітьми покинути житло. Вказана однокімнатна квартира була куплена подружжям у шлюбі. За рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03.03.2006 року за нею було визнано право власності на 1/8 частку квартири. Таким чином, вона, як співвласник квартири, не може бути позбавлена права користування цією квартирою. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі більше року без поважних причин в квартирі не проживають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. ЇЇ інтереси в судовому засіданні представляє адвокат [PERSON] Відповідач [PERSON] і представник обох відповідачів [PERSON] проти задоволення позову заперечують. В обґрунтування заперечень пояснили, що [PERSON] є власником 1/8 частки квартири. В квартирі, крім неї та позивача, також зареєстровані їхні діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], яка наразі навчається в Польщі. Відповідач з дітьми в квартирі не проживає з поважних причин, а саме: квартира складається з однієї житлової кімнати, позивач проживає в ній із співмешканкою. Їй з дітьми доводиться винаймати житло. Тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] суду показала, що проживає спільно з позивачем [PERSON] однією сімєю два роки. Відповідачі в квартирі не проживають, комунальні послуги не оплачують, їх речей в квартирі не має. [PERSON] живе з іншим чоловіком, а [PERSON] зараз живе за кордоном. Свідок [PERSON] суду показав, що останні сім років товаришує з позивачем. Йому відомо, що [PERSON] проживає з жінкою. Його колишню дружину він ніколи не бачив і її не знає. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~ч.ч.\~1,5,6\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] це колишня дружини позивача (а.с.10), а відповідач [PERSON] його дочка (а.с.11). На підставі договору купівлі-продажу від 22.09.1999 року позивач набув у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.6). За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.03.2006 року (а.с.59-62), яке набрало законної сили 14.03.2006 року, за [PERSON] (зараз- Черноусова), яка є відповідачем у цій справі, було визнано право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS], як на майно, яке було набуте подружжям за час спільного проживання ( а.с.63-64). Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову про визнання її такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що вона є власником 1/8 частки квартири, тому не може бути позбавлена права користування своєю власністю. Як зазначає відповідач, дочка [PERSON] є членом її сімї, а тому нарівні з нею має право користуватися її власністю. Дочка зараз перебуває на навчанні в Польщі, а тому причини не проживання її в квартирі є поважними. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], як співвласник нерухомого майна, не може бути позбавлена права користування ним. Відповідач [PERSON], як член сімї співвласника нерухомого майна [PERSON], також не може бути позбавлена права користування цим майном, оскільки не проживає в ньому з поважних причин і особа, членом сімї якої вона є (мати [PERSON]В.), не зверталася до суду з такими вимогами. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed