Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Лука, вул. Байка, 35, за кадастровим номером 1822084700:02:002:0006, та ? частину земельної ділянки площею 0,0800 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Лука, вул. Байка, 35, за кадастровим номером 1822084700:02:002:0007, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 21.09.2014 року. В обґрунтування своїх вимог зазначила, у 29.07.2003 році її чоловік [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свої матері [PERSON], але не зареєстрував вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини зазначених земельних ділянок в органах, які здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно. Після смерті чоловіка [PERSON], який помер 21.09.2014 року відкрилась спадщина. Як спадкоємець за законом, відповідач прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частини зазначених земельних ділянок у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на останні за чоловіком. Сторони в судове засідання не прибули. До канцелярії суду надали письмові заяви, в яких просили суд справу розглянути у їх відсутність. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі (а.с.30, 31). Відповідач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, позов визнає в повному обсязі (а.с.33). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 04 жовтня 2015 року померла [PERSON], мати чоловіка позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №198451, яке видане 06.10.2002 року Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.6). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом, посвідченого 29.07.2003 року державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], зокрема, є спадкоємцем ? частки спадкового майна [PERSON], яке складається з: 1) жилого будинку, що знаходиться в с. Лука, Житомирського району, Житомирської області, по вул. Байка, б. 35 з прибудинковими (господарськими) спорудами; 2) приватизованої земельної ділянки розміром 2500 кв. м., яка розташована на території с. Лука, Житомирського району Житомирської області, вул. Байка, б. 35, та яку передано для обслуговування жилого будинку, та 3) приватизованої земельної ділянки розміром 800 кв. м., яка розташована на території с. Лука, Житомирського району Житомирської області, вул. Байка, б. 35, та яку передано для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебувала з [PERSON] у шлюбі з 01.11.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 298144 виданим Виконавчим комітетом Луківською сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 20 (а.с.10). Судом також встановлено, що 21.09.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис № 2197 (а.с.7). Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON], після смерті чоловіка спадщину прийняла у встановлений законом термін. Державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] 01.10.2015 року було винесено постанову №1885/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини земельних ділянок у звязку з відсутністю документів, які посвідчують державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки (а.с.8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, в даному випадку свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.07.2003 року. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набув право власності на ? частини зазначених земельних ділянок, відкрито користувався ними, однак не зареєстрував право власності (користування) належним чином в органах державної реєстрації, хоча попередньому власнику [PERSON] вказані земельні ділянки належали на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.11,12). Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Як зазначено державним нотаріусом [PERSON] у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2015 року, відповідно до матеріалів спадкової справи позивач дійсно являється єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину (а.с.8). Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частини земельних ділянок, які розташовані у с. Лука по вул. Байка, буд. 35 у Житомирському районі Житомирської області, кадастровий номер 1822084700:02:002:0006 та кадастровий номером 1822084700:02:002:0007. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved