Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

25.09.2018 року до суду надійшов позов ТОВ «ФК Є ГРОШІ», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3140508243-002291, укладеним в електронному вигляді у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» 30.04.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» і [PERSON], яка станом на 12.09.2018 року становить 8979,60 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 30.04.2018 року договору № 3140508243-00291 відповідачу було надано кредит у сумі 1500,00 гривень, яку згідно з повідомленням від 30.04.2018 року, позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Дата надання позики 30.04.2018 року, дата повернення не пізніше 23.00 28.06.2018 року включно. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 59). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 53), про що свідчить отримання нею судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 58), однак в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 30.04.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] був укладений договір № 3140508243-002291 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, предметом якого стало надання відповідачу позики у сумі 1500,00 гривень (а.с. 12-19). Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору, укладення якого регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 899725, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Виходячи з вищезазначеного, договір № 3140508243-002291 від 30.04.2018 року є правочином, вчиненим в письмовій формі, підписаним уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Повідомленням від 30.04.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано позику на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року (а.с. 25-28). Дата надання позики 30.04.2018 року (п.5.3 Договору), дата повернення не пізніше 23.00 28.06.2018 року включно (п. 5.4 Договору). Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1791грн. за 60 днів (п. 3.2 Договору). Проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99 % (29,85грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (п. 3.2.1 Договору). Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 3291грн.(п. 3.3 Договору). Згідно п. 2.1. Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору (п. 5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 60 днів (п. 5.2 Договору). Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобо'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Відповідно п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 12.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4 Договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 8979,60 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 1500,00 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4059,60 гривень; заборгованість за пенею - 3420,00 гривень. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20-24). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Як вбачається зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За правилом до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Понесені позивачем витрати пов'язані з вчиненням інших дій, а саме підготовкою справи до її розгляду,підтверджені належними та допустимими доказами у вигляді: 1)копії договору про надання юридичних послуг № 01/08-1 від 01.08.2018р., відповідно до якого ФОП [PERSON] надає послуги замовнику ТОВ «Фінансова компанія є гроші» шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, клопотань, та позовних заяв, надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади (а.с. 47); 2)копії акта приймання-передачі наданих послуг № 126 до вищевказаного договору, де міститься детальний опис робіт, виконаних ФОП [PERSON], часу витраченого на виконання цих робіт (надання послуг), вартості виконання робіт (надання послуг) (а.с. 48); 3)копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця [PERSON], основним видом економічної діяльності якої є діяльність у сфері права (а.с. 34); 4)копії платіжного доручення від 11.09.2018р. про фактичну сплату наданих послуг (а.с. 33). Тому внаслідок задоволення позову підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та інших судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема витрат за юридичні послуги,покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved