Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

24 листопада 2020 року заявник звернулася з заявою про встановлення батьківства. Свою заяву обгрунтовує тим, що з серпня 2013 року без реєстрації шлюбу проживала з [PERSON] у місті Києві. [INFO] народилась перша дитина - [PERSON] , за спільною заявою батьків через органи реєстрації актів цивільного стану громадян, а саме - у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції було визнане його батьківство та присвоєне дитині прізвище та по-батькові. [INFO] народилась друга дитина - [PERSON] , за спільною заявою батьків через органи реєстрації актів цивільного стану громадян, а саме - у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції було визнане його батьківство та присвоєне дитині прізвище та по-батькові. [PERSON] визнавав себе батьком та разом з [PERSON] проживали однією сім`єю. На початку грудня 2019 року заявник завагітніла від [PERSON] третьою дитиною, а [INFO] він трагічно помер від зупинки серця під час сну. 12 вересня 2020 року заявник народила дівчинку в Подільському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не присвоїли прізвище [PERSON] , як у інших дітей та присвоїли прізвище та записавши дитину під іменем [PERSON] . Зазначає, що матір померлого [PERSON] - [PERSON] пройшла експертизу ДНК, яка підтвердила спорідненість [PERSON] з матір`ю [PERSON] - [PERSON] . Встановлення факту батьківства заявнику необхідне для оформлення допомоги за втратою годувальника та присвоєння дитині прізвища [PERSON] . Просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва відносно [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Києві. З урахуванням наведеного, просить задовольнити подану заяву. 24 листопада 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Васильченко О.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду. Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ. 16 квітня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. В судове засідання сторони не прибули. Заявником та представником заінтересованої особи надано заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з поданої заяви, [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 03.01.2020 виконавчим комітетом Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.5). Відповідно до експертизи ДНК встановлено спорідненість [PERSON] з матір`ю [PERSON] - [PERSON] (а.с.13). Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved