Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], поштою звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи її наступними доводами. [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], постійно проживали у [INFO]. 05 серпня 2017 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], [PERSON] помер. Смерть [PERSON] настала внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу, про що мається лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово неконтрольованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання представник заявниці звернувся до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово неконтрольованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, представнику було відмовлено. На даний час дружина померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON], який народився 27 червня 1934 року у м. Дебальцеве Донецької області, визнавши датою його смерті 05 серпня 2017 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Дебальцеве. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 05 серпня 2017 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], помер [PERSON] [INFO]. Смерть [PERSON] настала внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу, про що мається лікарське свідоцтво про смерть №160 від 07.08.2017 року, видане Дебальцевським відділенням СМЕ, медична довідка про причину смерті від 07.08.2017 року та свідоцтво про смерть № 072254 від 08.08.2017 року (а.с.4-5). Документи були видані на тимчасово неконтрольованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР, № 458272, виданим 14.02.1960 року Дебальцевським міськзагсом Сталінської області (а.с.15). Вона поховала чоловіка на кладовищі «Нове» у м. Дебальцеве Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про поховання № 815 від 24.08.2017 року, квитанцією про оплату ритуальних послуг та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, імя та по-батькові похованого «Гордус Борис Пантелійович», а також дати народження та смерті: «27.06.193405.08.2017 р.р.» (а.с.9-10, 12-13). Дружна померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Представник заявниці звертався до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово неконтрольованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 20.10.2017 року №2270/15.37-94 (а.с.11). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті чоловіка та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява\~[PERSON], в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved