Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

24 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 26 лютого 2013 року між Кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7300 к. Згідно умов Договору [PERSON] отримала від КС «Злагода» кредит у сумі 3000 грн строком на 24 місяці на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених даним Договором. Плата за користування кредитом (проценти) становить 80 % річних (п.3.1. Договору). Однак, відповідно до п.3.7 Договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 (три) календарні дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст.611 ЦК України як зміна умов зобов`язання, і встановлюється у розмірі 240 % річних від суми залишку кредиту. Також відповідно до п. 6.4 Договору у разі (прострочення позичальником передбаченого графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк, що перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з Позичальника штраф в розмірі 60% від суми несвоєчасно сплаченого кредиту. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед КС «Злагода» по Договору кредиту № 7300 к від 26 лютого 2013 року станом на дату закінчення кредитування згідно графіку розрахунків становить - 6 076,06 грн. 01.04.2021 року відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 3 між КС «Злагода» та [PERSON] , первісний кредитор відступив новому кредитору, своє право вимоги за кредитним договором № 7300 к з усіма додатками та додатковими угодами до нього. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 6076,07 грн за Договором кредиту №7300 к від 26 лютого 2013 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2021 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали суду, 08 червня 2021 року, в межах строку встановленого судом, позивачем подано до суду клопотання, яким недоліки усунуто. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Кредитну спілку «Злагода». 19.07.2021 третя особа КС «Злагода» подала до суду письмові пояснення (вх. №49308) згідно яких вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтованими та правомірними. У вказаних пояснення третя особа підтвердила факт укладення між КС «Злагода» та [PERSON] 26 лютого 2013 року кредитого договору №7300 к, а також укладення між КС «Злагода» та [PERSON] 01.04.2021 року Договору про відступлення права вимоги №3. Надані пояснення є аналогічними обставинам викладеним позивачем у позовній заяві. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не скористалася. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством. Проте позивач [PERSON] 19 липня 2021 року подав до суду заяву (вх.. № 49303) згідно якої просив розглядати справу за його відсутності на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Зважаючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 25 лютого 2013 року (а.с. 12-13) 26 лютого 2013 року між Кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] укладено кредитний договір №7300к згідно умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених цим договором. Крім того, кредитним договором обумовлено строк надання кредиту на 24 місяців від дати отримання позичальником кредиту (п. 2.1) (а.с.7-8). Згідно п. 3.1 цього Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 80 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з яких частина процентів (мінімальний процент) в розмірі 0% від суми кредиту сплачується позичальником в день отримання кредиту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Крім того, сторонами кредитного договору 26 березня 2013 року погоджено нову редакцію п. 3.7 Кредитного договору №7300к від 26 лютого 2013 року, згідно якої у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, цей кредит вважається кредитом з підвищеним ризиком. Процентна ставка по кредиту з підвищеним ризиком встановлюється у розмірі потрійної відсоткової ставки від суми залишку кредиту і з-застосовується до моменту розрахунку відповідно до графіку (а.с. 10). Як вбачається із додатка до Кредитного договору №7300к від 26 лютого 2013 року Графіка розрахунків дата відкриття кредиту - 26.02.2013 р., дата закриття кредиту - 26.02.2015 р., загальна сума до сплати становить 6076,07 грн, з яких: 3000,00 грн - тіло кредиту, 3076,07 грн- відсотки (а.с. 9). Норми ст. ст. 509, 623, 625 ЦПК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 01 квітня 2021 року між Кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] укладено договір №3 про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор передав право вимоги новому кредитору, у тому числі кредитним договором №7300к від 26.02.2013, про що було направлено повідомлення про відступлення права вимоги на адресу відповідача [PERSON] . Крім того, на адресу [PERSON] [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором №7300к від 26.02.2013 згідно якої позивач [PERSON] вимагав повернути борг у розмірі 6076,07 грн (а.с. 22-23), однак вказані вимоги відповідачем не виконано. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаними кредитним договором у розмірі 6076,07 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн судового збору.

Outcome: approved