overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

24.11.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він є інвалідом з дитинства першої групи, внаслідок психічного розладу та потребує стороннього догляду, встановити над ним опіку та призначити опікуном. У судовому засідання заявник та його представник просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Деснянської районної у місті Чернігові ради просила суд визнати недієздатним [PERSON]. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] має місце глибока розумова відсталість, внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Це підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 07 від 26.12.2017 року. Враховуючи викладене, [PERSON] повинен бути визнаний недієздатним. Разом з тим, до суду не були подані належні документи для призначення заявника опікуном, а тому в цій частині заяви слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

24.11.2017 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 09.04.1997 року, є матірю [PERSON], [INFO], яка померла 10.03.2000 року. Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заява обґрунтована тим, що заявник отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини із померлою. В судовому засіданні заявник підтримала заяву. Заінтересована особа, Лутовинівська сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про визнання вимог заявника. Заінтересована особа, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про відсутність заперечень та про розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 09.04.1997 року в селі Лозки Козельщинського району померла [PERSON] (а.с.6). Актового запису про народження померлої не виявлено (а.с.19). 10.03.2000 року в селі Лозки Козельщинського району померла [PERSON] (а.с.5). Заявниця є рідною дочкою [PERSON] (а.с.4). Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] є рідною матірю [PERSON], проживали разом. Зазначені обставини підтверджуються також довідками селищної ради (а.с.12, 13). Таким чином, судом встановлено родинні відносини. 10.10.2017 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлою у звязку із відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки (а.с.8). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

24.11.2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 01 березня 2001 року була її матір»ю. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з матір»ю, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину, оскільки в різних документах по-різному вказано прізвище матері заявниці. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечуть. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON]Х, [PERSON], підтвердили, що [PERSON] була матір»ю [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. В свідоцтві про народження серія I-УР № 636613, заповненому російською мовою, зазначено, що 24.02.1945 року народилась «Погорелко Екатерина Архиповна», батьками записано «Погорелко Архип Дмитреевич» та «Погарелко Пелагея Анисимовна». Згідно свідоцтва про одруження заявниці (серія I-УР № 636613) її дошлюбне прізвище «Погорілько». Зі свідоцтва про смерть матері заявниці (серія 1-ЕЛ № 102196) вбачається, що її прізвище «Погорілко». Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її матері [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з матір»ю створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

24.11.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення по цивільній справі № 182/6770/16-ц, провадження № 2/0182/1398/2017 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про усунення від права на спадкування обовязкової частки у спадщині, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, яким позов [PERSON] задоволено; усунуто [PERSON] від права на спадкування обовязкової частки у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 08.03.2016 року; визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2016 року, право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями №148 по вул. Словянська у м. Нікополь Дніпропетровської області; автомобіль марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; грошові кошти на картковому рахунку № 4149497840229530 в розмірі 8034,27 грн., картковому рахунку № 5168757217662248 в розмірі 21,89 грн. у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк». Разом з тим, судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. На підставі\~ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1629 грн. 96 коп., яка складається з 551 грн. 20 коп. (було сплачено позивачем при зверненні до суду щодо вимог немайнового характеру) + 1078 грн. 76 коп. (щодо задоволених вимог майнового характеру). Враховуючи те, що при ухваленні заочного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно судових витрат. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

24.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області в якому просила визнити за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO], та складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Повивач до судового засіданні не з*явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання представник відповідача Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі в якій просили ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що: [INFO] померла мати позивача- [PERSON], яка мешкала, в [ADDRESS](а.с.8,11,12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складаються із 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], яке прийняв, але не оформив спадкові права, не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом батько позивачки [PERSON], який постійно мешкав разом зі спадкодавцем до дня її смерті, за адресою: [ADDRESS](а.с.13,14,15,16,54-55). [INFO] помер [PERSON](а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житловою будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON], як донька спадкодавця [PERSON]. прийняла спадщину, протягом шести місяців з дня смерті батька подавши до нотаріуса заяву про її прийняття, крім позивача інші спадкоємці відсутні(а.с.10,11,12). Згідно постанови державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної кон тори від 14 листопада 2017 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві, тобто [PERSON].(а.с.58). Відповідно до ст.1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином позивач, як рідна донька спадкодавця, є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином право позивача щодо визнання за нею права власності на спадок після смерті [PERSON] підлягає захисту, оскільки не визнання за ним права власності на зазначене майно, та не отримання відповідного свідоцтва, заважає йому володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

24.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, через відсутність спільних інтересів, а також втратити один до одного інтересу, завдяки чому їхнє спільне життя і збереження сімї стало не можливим, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Василик». Позивач у судовому засідання позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки на даний час проживає з іншим чоловіком. Примиритися з відповідачем не бажає. Відповідач у судовому засіданні позов позивача не визнав та прохав відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що шлюб який укладений між ним та позивачем можливо зберегти. Суд, вислухавши сторін та вивчивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 09.09.2005 року сторони уклали шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 646. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2017 року спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Василик». На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України,\~приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового з відповідача на користь позивача у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом ДРАЦС по м. Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 238, шлюбі з відповідачем з 10.08.2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд дослідивши докази по справі, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.15) згідно якого дійсно сторони зареєстрували шлюб 10.08.2013 році; суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав:. Відповідно до ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 10.08.2013 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

24.11. 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 19.12.2014 року, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2014 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх позовних вимог повідомив, що 02.12.2011 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Кравчук), про що свідчить актовий запис №696 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З серпня 2017 року шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та розпаду сімї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна вирішено. Позивач у зал судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не зявилась, через канцелярію суду 11.12.2017 року надала заява з проханням слухати справу без її участі, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 грудня 2011 року, про що свідчить актовий запис № 696 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку. (а.с.6). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна на час розгляду справи сторонами вирішено. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.02.1996 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 2, В обґрунтування позову зазначив, що разом з відповідачкою не проживає та не підтримує шлюбні відносини. Шлюб розпався через втрату почуття любові та поваги. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] не має, дитина залишиться проживати разом із батьком. В судове засідання позивач не зявився надавши суду заяву про розгляд страви за його відсутність та підтримання уточнених позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність та визнання уточненого позову. Зазначивши, що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою шлюбне прізвище. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 17.02.1996 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №143761 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved