Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

24 березня 2014 року від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій просить ухвалити додаткове рішення, зазначивши, що скасування державної реєстрації за наслідками визнання недійсними договорів дарування підлягає за [PERSON] , скасувавши відмітку про перехід права власності на земельну ділянку площею 0, 0577 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910200000:09:004:0027, на [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК №480207 від 13 березня 2012 року, виданого Управлінням Держкомзему у м. Охтирка, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №591020001000474, по [ADDRESS]. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2500 грн. компенсації за надання правової допомоги. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти ухвалення додаткового рішення суду. Інші сторони до судового засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені під розписку, представник позивача [PERSON] надав заяву про слухання справи у його відсутність. В даному випадку суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 220 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] підлягає задоволенню частково виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Договір дарування житлового будинку з прибудовами, тамбуром зазначений під літерами А, а, а1, а2, погріб -п.г., сарай - літня кухня з прибудовами - Б, б, б1, б2, огорожа - №1, 2, колодязь 1/2 - №3, за адресою [ADDRESS], укладений між [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] від 03 квітня 2012 року, зареєстрований в реєстрі № 825, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] визнати недійсним з моменту його укладення, скасувавши державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON]. Договір дарування земельної ділянки площею 0,0577 га надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 5910200000:09:004:0027 за адресою [ADDRESS] укладений між [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] від 03 квітня 2012 року, зареєстрований в реєстрі № 826 посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] визнати недійсним з моменту його укладення, скасувавши державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] Вирішено питання про стягнення судових витрат у вигляді судового збору та скасування заходів забезпечення позову. Як видно із матеріалів справи, в позовній заяві від 25 лютого 2013 року по справі була заявлена вимога про скасування відмітки про перехід права власності на земельну ділянку площею 0, 0577 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910200000:09:004:0027, на [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК №480207 від 13 березня 2012 року, виданого Управлінням Держкомзему у м. Охтирка та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №591020001000475 по [ADDRESS]. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку у випадках встановлених законом, рішень судів, які набрали законної сили. Така вимога судом помилково не була вирішена, тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення, скасувавши відмітку про перехід права власності на земельну ділянку на [PERSON] у державному акті, виданому на [PERSON] від 13 березня 2012 року, яка здійснена приватним нотаріусом [PERSON] 03 квітня 2012 року на підставі договору дарування земельної ділянки за реєстровим №826 (а. с. 58), як наслідок визнання недійсним вказаного правочину в розумінні ст. 216 ЦК України. Вирішуючи заяву в частині ухвалення додаткового рішення щодо скасування державної реєстрації за наслідками визнання недійсними договорів дарування за [PERSON], суд не вбачає законних підстав в цій частині для ухвалення додаткового рішення, оскільки, це є очевидна технічна описка, яка була виправлена ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 07 квітня 2014 року. Крім того, представник позивача [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. Так, дійсно по вказаній цивільній справі [PERSON] виступає представником позивача [PERSON], як фахівець у галузі цивільного права у відповідності до положень ст. ст. 42, 56 ЦПК України про що ухвалено судом і це підтверджується журналом судового засідання від 04 березня 2014 року (а. с.113), від 17 березня 2014 року (а. с. 131-133), у справі мається копія диплому спеціаліста та копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (а. с. 126). В позові [PERSON] просив стягнути судові витрати. До заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача додав договір про надання правової допомоги, квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн. та акт виконаних робіт, тому суд враховуючи викладене, вважає, що маються законні підстави для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу та ухвалення в цій частині додаткового рішення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» мінімальна заробітна плата в період з 23 січня 2014 року по 17 березня 2014 року становить 1218 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», граничний розмір компенсації витрат не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що стороні на користь якої ухвалено судове рішення, витрати, пов'язані з правовою допомогою не можуть перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи представника. Враховуючи складність справи, виходячи із принципів об'єктивності, розумності та справедливості, з урахуванням часу витраченого на участь у судовому засіданні, а саме 6 год. 01 хв. , суд вважає, що маються законні підстави для стягнення судових витрат в розмірі 2500 гривень на правову допомогу, оскільки, вони підтверджується договором про надання правової допомоги, актами виконаних робіт та квитанцією про оплату правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в даному випадку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 2500 гривень понесених ним витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial