overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

25.03.2014 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у виді 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній малолітній дочці. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, просила справу розглянути без неї (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав частково, вказав, що він може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (а.с.14). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] р. н., але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання малолітній дочці, хоча має таку можливість, отримуючи регулярний дохід в сумі 3787 грн. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання малолітній дочці [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, отримуючи регулярний дохід, то задля захисту законних інтересів останньої аліменти в розмірі 3/10 частини усіх видів його заробітку на місяць, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дочки,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.04.2010 р., за яким [INFO] р. народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); - довідкою виконавчого комітету Карбівської сільської ради Гайсинського району № 276 від 07.03.2014 р., за якою дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с.9); - довідкою Гайсинського районного відділу освіти про доходи № 76 від 05.03.2014 р., видану [PERSON], де зазначено середньомісячний заробіток в сумі 3787 грн. (а.с. 5). Враховуючи заперечення відповідача про відсутність можливості виплачувати кошти на утримання дочки в запропонованому останньою розмірі, суд у поєднанні з законними інтересами позивачки і відповідача визначив справедливий розмір аліментів стосовно їх обох.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

25.03.2014 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що 29.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIW3AU08180922, за яким відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 130115 грн. 77 коп. до 28.08.2015 р., при порушенні зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 06.03.2014 р. має заборгованість - 30833 грн. 16 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.52). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв хоча повідомлення про час та місце розгляду справи відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України вручено йому належним чином (а.с.а.с.55, 56). Судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.61). З урахуванням позицій позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Достовірно доведено, що відповідно до кредитного договору № VIW3AU08180922 від 29.08.2008 року, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 130115 грн. 77 коп. до 28.08.2015 р., проте зобов'язання не виконує в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 30833 грн. 16 коп. Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526,530,554 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків; - ст.625 ЦК України , за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки; Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 30833 грн. 16 коп., чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та відсотків за користування ним, то необхідно стягнути з позичальника на користь позивача заборгованість за кредитом; 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.04.1999 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.1999 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30.01.2002 року перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 30.01.2002 року по червень 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 4) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В позові вказала, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має нерегулярний, мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Відповідач ставить сім'ю у скрутне становище, і тому позивач змушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. В позові просила суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментної плати на утримання малолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 09.06.2011 року про розірвання шлюбу; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.04.2006 року; довідку Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 790 від 25.03.2014 року про склад сім'ї [PERSON]; довідку Підлубівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 791 від 25.03.2014 року про те, що [PERSON], 12.04.06.2006 р. н., знаходиться на утриманні матері [PERSON]; довідку управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА № 1061/06 від 25.03.2014 року про те, що [PERSON] перебуває на обліку в даному управлінні та отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років; ксерокопію паспорта відповідача; ксерокопію трудової книжки відповідача; ксерокопію ідентифікаційного коду, суд має можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від утримання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], а відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. Суд рахує за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.180, ч.3 ст. 181, 184, ч. 1 ст. 191 СК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180, ч. 3 ст. 181, 184, ч.1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою, проте за даною адресою фактично не проживає більше ніж один рік, що підтверджується актами комунального підприємства від 14.02.2013 року, від 25.06.2013 року та від 17.03.2014 року. В судове засідання позивач не з`явилася подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору дарування квартири від 30.12.2003 року, позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.5) За змістом довідки КП «Жилсервіс» від 11.03.2014 за № 454, [PERSON] значиться зареєстрованим у вищезазначеній квартирі (а.с.17). На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.05.2012 року [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування житлом за вищезазначеною адресою, рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.01.2013 року рішення суду першої інстанції було скасовано з тих підстав, що на час розгляду справи позивач та відповідач були у законному шлюбі, та питання про поділ майна не вирішувалося. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.08.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Вказаним рішенням встановлено, що спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя між сторонами відсутній. Розірвання шлюбу дає підстави позивачу знову звернутися до суду с позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З актів комунального підприємства «Комунальник-1» від 14.02.2013 року, від 25.06.2013 року та КП «Жилсервіс» від 17.03.2014 року вбачається, що [PERSON] у спірному житловому приміщенні з вересня 2009 року не проживає (а.с.12-14). Судом встановлено, що в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], значиться зареєстрованим [PERSON] який фактично не проживає за вказаною адресою більше ніж один рік, що є підставою вважати його таким, що втратив право користування спірним приміщенням. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в достатньому обсязі. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], та просить стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р.н в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення в суд із позовом та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що між сторонами 13.09.2008 року укладено шлюб. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO] На даний час відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по наданню коштів на утримання дитини, не цікавиться його потребами. Позивачка [PERSON], подала до суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. (а.с.14). Відповідач [PERSON], подав до суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. (а.с.15) Вивчивши матеріали справи, судом встановлено: Спір витікає із сімейних правовідносин. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], (а.с.4) 13.09.2008 сторони зареєстрували шлюб у Долинянські сільські раді Городоцького району Львівської області. Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5). З довідки виданої Долинянською сільською радою Городоцького району Львівської області (а.с.3) вбачається, що [PERSON], проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.3). Відповідно до копії паспорта [PERSON], (а.с.6) [INFO]. Як видно із довідки виданої ФОП [PERSON], (а.с.7) [PERSON], працює з 13 жовтня 2012 року та отримує заробітну плату за місяць- 1300 грн. (а.с.7). Враховуючи наведене, а саме, що позивачка не має змоги самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби сина, які виникають у зв'язку з його вихованням та проживанням, визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. 23.05.2014 року [PERSON] надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме зазначила, що просить стягувати з [PERSON] 1/9 частину всіх видів доходів. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року, який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №376. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року в розмірі 1/9 частини всіх видів доходів щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року (а.с.2), відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження доньки, - а.с.3. Донька проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.4. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року, аліменти в розмірі 1/9 частини всіх видів його доходів. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved