Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

26 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 12 вересня 1998 року уклала шлюб з відповідачем. Шлюб було зареєстровано в Бугаївській сільській раді Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 03. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, з листопада 2018 року припинено фактичні шлюбні стосунки з відповідачем, з цього часу відповідач мешкає окремо. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і позивач не має наміру на примирення. Позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору. 11 вересня 2019 року відповідач подав до канцелярії Ізюмського міськрайонного суду Харківської області відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що шлюбні стосунки подружжя ніколи і не припинялись та вважає за можливе зберегти сім`ю. Просить суд надати строк для примирення та збереження сім`ї. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.11.2019 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено до закінчення строку для примирення та встановлено сторонам термін для примирення строком на 2 місяці. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2020 провадження у справі було відновлено та призначено підготовче засідання. До підготовчого судового засідання позивач не з`явилася, однак відповідно до поданої письмової заяви просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явився, згідно заяви, поданої до суду, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом у підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 1998 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.09.1998 Бугаївською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 03 (а.с.7). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15.02.2005 Бугаївською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 02 (а.с.9). Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків з листопада 2018 року, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище, тому прізвище позивача залишити без змін « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved