Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

24.10.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 08 січня 2020 року до участі в справі в якості третіх осіб притягнуто Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області та Гаркушинську сільську раду Миргородського району (а.с.70). В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 11 серпня 2014 року її матері [PERSON] належало право на отримання земельної частки (паю) внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району . Проте за життя [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). [INFO] її мати [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло вказане право. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв батько позивачки - [PERSON] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 10.02.2017 року визнано право [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на отримання земельної частки (паю) внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району. [INFO] [PERSON] помер не встигши отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла вона, позивачка по справі, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. В той же час, зважаючи на відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) після смерті батька , постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на отримання земельної частки (паю) внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» розміром 5,3549 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, який успадкував дане право за законом після смерті [PERSON] [INFO] , яка дане право успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Представник позивачки адвокат Огризков А.А. в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним підтримується, а справу він просить розглянути у його відсутності. Представник відповідача Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що він не має заперечень проти задоволення позову, а справу просить розглянути у його відсутності. Представник третьої особи -Гаркушинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився. З установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що сільська рада вважає позов [PERSON] обґрунтованим та просить його задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника Гаркушинської сільської ради Миргородського району. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 11 серпня 2014 року за [PERSON] визнано право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Івваненка» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.15-16). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Спадщину після смерті [PERSON] , зокрема на земельну частку (пай) прийняв її чоловік [PERSON] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року за [PERSON] визнано право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається з права на отримання земельної частки (паю) площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Гваркушинської сільської ради Миргородського району, яке успадкувала остання після смерті [PERSON] , [INFO] , внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка (а.с.19-20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла за заповітом його дочка позивачка [PERSON] , шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи. Частково оформила спадкове майно (а.с. 33-66). Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.26). Отже, [PERSON] не встиг за життя отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), на яку набув право, що позбавляє можливості його дочку позивачку [PERSON] , яка прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) і нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На відміну від паювання, приватизація земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств здійснюється за правилами, передбаченими ст. 25 Земельного кодексу, яка надає гарантоване право працівникам таких підприємств на безоплатне одержання земельної частки (паю), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки спадкодавець [PERSON] мав право на земельну частку (пай) площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів , яка розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, то це право відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого Протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. Так, відповідно до пунктів 32-35 рішення ЄСПЛ «Stretch v. United Kingdom» від 24 червня 2003 р., майном, у значенні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, право на земельну частку (пай) позивача підлягає судовому захисту на рівні із правом власності, яке, відповідно до ст. 321 ЦК України є непорушним. За таких обставин, права позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved