Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

24 лютого 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 05 грудня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. Також, зазначала, що їх дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка та її представник в позові просили провести розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 05 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 937. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~За встановлених\~під час\~судового засідання\~обставин суд\~вважає,\~що подальше\~сумісне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам кожного\~з них,\~що має\~істотне значення\~і шлюб\~між сторонами,\~відповідно до\~вимог ст.112,\~ч.3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України,\~ має\~бути розірвано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. \~ \~ \~ \~Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~частини \~2\~статті 182\~СК України,\~ розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров`я та стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку (доходу), але їх розмір повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд задоволює позов в цій частині частково, оскільки визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню в 1/4 частині від доходів платника, а не в 1/3 частині, яка просила позивачка, оскільки такий розмір витікає з положень ст. 182 СК України та ст. 95 ЦПК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial