Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

24 квітня 2015 року до суду надійшов позов ПАТ «Перший український міжнародний банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 2013 року між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 23436593, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 8309 гривень. [PERSON] у свою чергу зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування ним, та повернути кошти в порядку та у строки, обумовлені у п. 1.5 договору, до 28 лютого 2015 року. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після нього у вигляді частки квартири [ADDRESS], прийняла мати померлого, [PERSON] 27 лютого 2015 року на ім'я [PERSON] було направлено вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, яку вона отримала 05 березня 2015 року. Однак ло теперішнього часу спадкоємцем заборгованість не погашена, у зв'язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. Загальна заборгованість померлого станом на 25 травня 2014 року складає 10921,31 гривень, з яких 8309 гривень - заборгованість за кредитом, 1432,13 - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом, 1180,18 гривень - заборгованість за комісією за надання послуг. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборговансіть за кредитним договором № 23436593 від 29 серпня 2013 року в сумі 10921,31 гривень, а також судові витрати в сумі 243,60 гривень. Представник позивача за довіреністю Маштаков С.А. до судового засідання не прибув, надавши заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, надавши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, із розміром заборгованості згодна. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що 29 серпня 2013 року між ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі керуючого відділенням № 3 банку в місті Маріуполі Міщерекової Н.А. та [PERSON] 29 серпня 2013 року був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8309 гривень строком на 18 місяців, до 28 лютого 2015 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15% річних. Відповідно до п. 3.1.2 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з Графіком повернення кредиту та виходячи з 360 днів у році та однакової кількості днів у кожному розрахунковому періоді протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Нарахування процентів здійснюється щоденно. Відповідно до п. 3.1.4 кредитного договору у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту, нарахування процентів на заборгованість за сумою кредиту, яку не було своєчасно повернуто, здійснюється щоденно на суму такої простроченої заборгованості за ставкою у розмірі 55% річних виходячи з 360 днів у році. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору комісія за надання банком пакету послуг по видачі кредиту розраховується та сплачується позичальником на користь банку у розмірі 1,59% від суми кредиту, що надається позичальнику та сплачується щомісяця в термін сплати процентів за користування кредитом за відповідний розрахунковий період протягом всього строку кредиту. Повернення кредиту мало здійснюватись частинами в порядку та в строки, визначені договором (додаток № 1 до кредитного договору), а саме до 28 числа кожного місяця. При цьому позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25 травня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 23436539 від 29 серпня 2013 року становить: 8309 гривень - залишок непогашеної суми кредиту, 1432,13 гривень -заборгованість за процентами за користування грішми, у тому числі 734,60 гривень - відсотки за строковою заборгованістю за кредитом, 697,53 гривень - відсотки за простроченою заборгованістю за кредитом, 1180 гривень - комісія за надання банком послуг з надання кредиту. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до п.п. 1.3, 3.1.2, 3.1.4 договору, комісія - відповідно до п. 3.2.1 договору. Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого [INFO] Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 724. Як вбачається з повідомлення Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 06 січня 2015 року, вих. № 6/02-14, після померлого [INFO] [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (мати померлого). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO], є його мати, [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з ? частки квартири [ADDRESS]. Вартість спадкового майна складає 111643,50 гривень. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно до п. 32 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 23436539 від 29 серпня 2013 року, та приходить до висновку, що [PERSON], будучи спадкоємцем боржника, яка прийняла спадщину, є боржником перед ПАТ «Перший український міжнародний банк». Вартість одержаного у спадщину майна становить 111643,50 гривень, сума заборгованості перед кредитором - 10921,31 гривень, з яких відсотки в сумі 1432,13 гривень та комісія в сумі 1180,18 гривень розраховані позивачем станом на 25 травня 2014 року, тобто за життя позичальника. Відповідач позов визнає, із сумою заборгованості згодна, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 гривень судового збору. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 1282 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved