Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

24 вересня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №36 в будинку №5 по вул. Молодіжній в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 вересня 2018 року /а.с. 21/ до участі у розгляді прави було залученотретю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Южноукраїнську міську раду Миколаївської області. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що в 1990 році на сімю з чотирьох чоловік він отримав в користування трикімнатну квартиру№36 в будинку №5 по вул. Молодіжній в м. Южноукраїнську Миколаївської області. 08 жовтня 1999 року їх дочка [PERSON] знялась з реєстраційного обліку та стала проживати окремо. В 2000 році він, його дружина [PERSON] та син [PERSON] приватизували квартиру та стали власниками по 1/3 частці кожен. 12.05.2009 року [PERSON]С подарував йому свою 1/3 частку квартири і він став власником 2/3 часток квартири. Відповідач [PERSON] (його син) на даний час зареєстрований в [INFO], 2/3 частки якої належить йому, а 1/3 його дружині, на праві спільної часткової власності. На даний час відповідач зареєстрований в вказаній квартирі, однак з 2001 року в ній не проживає, при цьому з реєстраційного обліку в м. Южноукраїнську не знявся. Посилаючись на те, що реєстрація в квартирі [ADDRESS][PERSON] створює для нього з дружиною проблеми в додаткових витратах на оплату комунальних послуг, добровільно обрав собі інше місце проживання та втратив інтерес до вказаної квартири, просив суд на підставі ст. 405 ЦК України, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що його син [PERSON] в квартирі, яка належить йому на праві приватної власності по №36 в будинку №5 по вул. Молодіжній в м. Южноукраїнську Миколаївської області, не проживає з 2001 року. Син поїхав в 2001 році на навчання, потім одружився, забрав речі та став проживати у м. Полтава, точне місце перебування [PERSON] на теперішній час йому не відомо, оскільки в 2012 році він втратив з ним звязок. Зауважив, що змушений оплачувати комунальні послуги за сина, який продав йому своє частку в приватизованій квартирі.Просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на веб-порталі судової влади України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує /а.с. 33, 34/. Представник третьої особи Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд постановив ухвалу розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та розглядати справу заочно, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду та проти заочного розгляду справи позивач не заперечував. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] є сусідами, вона проживає на четвертому поверсі будинку №5 по вул. Молодіжній в квартирі №13. Сина позивача [PERSON] в квартирі батька близько 5-6 років не бачила та була присутня при складанні працівниками КП «ЖЕО» актів про його не проживання. Причини не проживання їй не відомі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] є сусідами, вона проживає на сьомому поверсі будинку №5 по вул. Молодіжній в квартирі №26. Є пенсіонером з 2008 року та з 2004 року вона не бачила сина позивача [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази в сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Частиною 4 ст. 156 ЖК України передбачено збереження права користування займаним житловим приміщенням за членами сімї у випадку припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири). При відсутності згоди між власником будинку і бувшими членами його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. Згідно копії\~свідоцтва про\~право власності на житло від 28 жовтня 2000 року та договору дарування 1/3 частки квартири від 12.05.2009 року, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]: [PERSON] належить 2/3 частки, а [PERSON]\~ 1/3\~частка /а.с. 5, 6-7/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 19 вересня 2018 року та відповіді про надання інформації від 26 вересня 2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с. 2, 20/. Згідно актів №127, 185, 197 про не проживання, складених комісією КП «ЖЕО» м. Южноукраїнська Миколаївської області /а.с. 9-11/ 30 травня 2017 року, 02 серпня 2017 року та 29 серпня 2018 року [PERSON] з 2001 року [ADDRESS] не проживає. Таким чином, з 2001 року, тобто понад рік, відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] без поважних причин, а тому втратив право користування нею.

Outcome: approved