Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

25 вересня 2008 року між [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала а [PERSON] прийняв 1300000 грн., з кінцевим терміном повернення позики 25 вересня 2009 року. [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] у встановлений договором позики строк грошові кошти їй не повернув а в подальшому ухилявся від виконання свого зобов'язання, звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 1300000 грн., процентів за користування позикою, трьох відсотків річних від простроченої суми, індексу інфляції за весь час прострочення та судових витрат. В судовому засіданні позивачка свої вимоги збільшила, просила стягнути борг в сумі 1300000 грн., три відсотки річних від простроченої суми в сумі 26000 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 10429 грн. 90 коп., проценти на рівні облікової ставки НБУ в сумі 368038 грн. 94 коп. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що договір позики він не укладав, а грошові кошти в сумі 1300000 грн. від позивачки не отримував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 25 вересня 2008 року між [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. (т.1 а.с.4). Відповідно до п.1,2 договору [PERSON] передала а [PERSON] прийняв 1300000 грн., з кінцевим терміном повернення позики 25 вересня 2009 року. Як вбачається з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси від 24 січня 2012 року, [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №11 від 10 лютого 2011 року. (т.1 а.с. 14). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. У вказаний в договорі позики строк [PERSON], від імені та в інтересах якого був укладений договір позики грошові кошти не повернув. Суд не приймає як доказ повернення коштів за договором позики від 25 вересня 2008 року, надану відповідачем розписку-зобовязання від 21 жовтня 2011 року (т.2 а.с.12), оскільки з вказаної розписки не вбачається яка сума боргу повернута та за яким договором позики, оскільки 25 вересня 2008 року між [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] був укладений ще один договір позики на суму 2700000 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що договір позики від 25 вересня 2008 року він уклав від імені та в інтересах свого сина - [PERSON], який на момент укладання договору був власником рухомого та нерухомого майна, а грошові кошти в сумі 1300000 грн. від позивачки отримав він, чого не заперечувала в судовому засіданні сама позивачка. Крім того пояснив, що між ним та [PERSON] існує не одне грошове зобовязання і він неодноразово брав кошти борг у [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики становить 1300000 грн. Як вбачається з розрахунку наданого позивачкою ( т.1 а.с. 43-46), станом на 31 травня 2012 року відповідач, відповідно до ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1050 ЦК України за користування грошовими коштами та прострочення повернення боргу заборгував позивачці 368038 грн. 94 коп., процентів на рівні облікової ставки НБУ, індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 10429 грн. 90 коп., та три відсотки річних від простроченої суми в сумі 26000 грн. Вказані розрахунки відповідачем не спростовані. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачкою становить 1704468 грн. 84 коп. (1300000 грн.+ 368038 грн. 94 коп.+ 10429 грн. 90 коп.+ 26000 грн.). Оскільки договір позики був укладений за довіреністю та в інтересах [PERSON], який відповідно до ст. 1049 ЦК України повинен був повернути позивачці позику в строк передбачений договором позики, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1704468 грн. 84 коп. боргу за договором позики від 25 вересня 2008 року. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн.

Outcome: approved