overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 26.05.2001 року між сторонами зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, постійні суперечки та конфлікти. Позивач з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Ухвалою судді від 16.12.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу, просить проводити розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 26 вересня 2018 року позивач,\~\~ [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12 серпня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції\~ Харківської області, актовий запис № 141. В обґрунтування позову зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з чоловіком втратили почуття любові та поваги один до одного через непорозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. У звязку з цим подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У звязку з вищевикладеним позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], судові витрати просить залишити за нею. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 000340, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський\~ Первомайського міськрайонного управління юстиції\~ Харківської області за\~ актовим записом № 141 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ\~ № 026571, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану\~ Первомайського міського управління юстиції\~ Харківської області (а.с.6). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити\~ інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу має неповнолітніх дітей: сина- Файдюка [PERSON], 04.01.2006 р.н та сина - [PERSON], 14.01.2012 р.н В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила неповнолітніх дітей залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив дітей залишити на подальше проживання з матір'ю . Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.200,\~206 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вирішив залишити їх на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 (двох тисяч) гривень щомісячно і до набуття дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 13.07.2016 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 110, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 255504. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~З урахуванням вимог ст.\~141\~ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], який зареєстрований 19 квітня 2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 171. В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені рік потому, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Спору щодо місця проживання їх сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати разом із матірю, немає. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. У разі задоволення позову та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Ніпошенко». З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у звязку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 19 квітня 2017 року (а.с. 7), а 12 липня 2017 року народився їх син [PERSON] (а.с. 6). Проте сторони припинили шлюбні стосунки, як вказує позивач рік потому, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин. На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання неповнолітньої дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 березня 2015 року між сторонами було укладено шлюб. В подальшому, спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я фактично розпалася, намірів підтримувати шлюбні відносини позивач не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В своїх поясненнях позивач зазначила, що відносини між нею та відповідачем погіршилися, шлюбних стосунків вони не підтримують, а подальше збереження з відповідачем шлюбу суперечитиме її інтересам. Часу для примирення їм давати не потрібно. Відповідач відзиву до суду не надав, в судовому засідання проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Також зазначив, що часу для примирення їм з позивачем не потрібно. Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази суд дійшов наступних висновків. 27 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 304, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27 березня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони мають спільну дитину - малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження (ПОВТОРНО) серія [NUMBER] від 08 квітня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Вдповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, враховуючи те, що судом було встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, наполягання сторін на тому, що примирення між ними неможливе, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

26 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 58 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 23 березня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 23 березня 2012 року уклали шлюб (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з березня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

26 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області згідно актового запису № 27 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 26 січня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 26 січня 2007 року уклали шлюб (арк.с.5). Від зазначеного шлюбу спільних дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2008 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved