Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 21.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та нею (позивачем) укладено договір поруки. У жовтні 2013 року, їй (позивачу) стало відомо, що 21.09.2007 року між відповідачами укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої (п.1.5), без попереднього узгодження з нею, як поручителем, відповідачі внесли зміни до кредитного договору в результаті яких збільшився обсяг відповідальності позичальника та поручителя, а саме: п.5.2 доповнено абзацом, відповідно до умов якого банк отримав право на збільшення процентної ставки вдвічі. Посилаючись на те, що своєї згоди, як поручитель, на збільшення процентної ставки не надавала, Додаткової угоди до договору поруки не укладала, та вимоги ст.559 ЦК України, [PERSON] просила, визнати поруку, яка виникла на підставі Договору поруки, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та нею, 21.09.2007 року в забезпечення зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11219713000 від 21.09.2007 року - припиненою. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.03.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» у зв'язку із відступленням права вимоги по кредитному договору №11219713000, замінено правонаступником ТОВ «Кей-Колект». У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. У судове засідання представник ТОВ «Кей-Колект» не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 21.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11219713000, відповідно до умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав останньому кредит у розмірі 65000 дол.США, строком до 21.09.2028 року зі сплатою 10,50% річних. В забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.2.1 договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.1,2 ст.553 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11219713000 від 21.09.2007 року, відповідно до якої Банк та позичальник домовились збільшити процентну ставку до 25%. Згода поручителя [PERSON] на зміну процентної ставки не надавалась, про укладання Додаткової угоди остання не повідомлялась. Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 10.09.2014 року у справі №6-70цс14, установлення додаткової угоди до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладання такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3,12-15, 20 ЦК України, ст.ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України). За змістом ч.1 ст. 559 ЦК України припинення поруки зумовлюють такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести для збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладання на останнього відповідальності за невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена (постанови Верховного Суду України від 21.11.2012 року у справі №6-134цс12 від 05.12.2012 року у справі №6-147цс12). На підставі викладеного, суд приходить до висновку що укладена додаткова угода від 21.09.2007 року до кредитного договору, між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», без згоди поручителя [PERSON], збільшила обсяг відповідальності останньої, що є підставою для визнання поруки припиненою. На підставі викладеного,

Outcome: approved