Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

25 квітня 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме [PERSON] з [PERSON], зазначивши заінтересованою особою - територіальну громаду села Наддністрянське в особі Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 1956 року і до дня смерті останньої - 23 січня 2005 року, проживали однією сімєю в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області по провулку Комарова, 9; вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували майно для сумісного користування, доглядали та у всьому одне одному допомагали, проте шлюб за життя не зареєстрували. 23.01.2005 року померла [PERSON], а 05.12.2006 року помер [PERSON] Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, земельну частку (пай), площею 1, 86 га. Зазначає, що встановлення факту проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], йому необхідно для оформлення спадщини, оскільки поданих заявником документів недостатньо для визнання [PERSON] спадкоємцем після [PERSON] та, відповідно, оформлення свідоцтва про право на спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання 29.06.2016р. не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що підтримує свою заяву та просить її задоволити (а.с. 40). Представник заінтересованої особи сільський голова Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області [PERSON], в судове засідання 29.06.2016р. не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просила розглядати цивільну справу без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с. 32, 48). У звязку із відсутністю в судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК Укрїни фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Свідок, допитаний в судовому засіданні 12.05.2016р., [PERSON] показав, що заявник [PERSON] є його зятем, а [PERSON] рідною бабцею [PERSON] по матері. Так, свідок підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] з 1956 року жили однією сімєю, але офіційно шлюб не зареєстрували. Зазначив, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який не повернувся з війни, про що йому відомо зі слів своєї матері. В [PERSON] від цього шлюбу народилась донька [PERSON], інших дітей у [PERSON], в тому числі із [PERSON], не було. На даний час, [PERSON] бабця заявника, та Лукаш (дівоче прізвище [PERSON]) Г.К. матір заявника, померли. При цьому, зазначив, що Лукаш (дівоче прізвище [PERSON]) Г.К. померла у 2001р., тобто раніше своєї матері [PERSON] Також свідок показав, що з дитинства знав [PERSON] та [PERSON], їх відносини ним сприймались як відносини чоловіка та дружини, підтвердив, що останні спільно проживали та вели спільне господарство. Зазначив, що з 2000 року заявник [PERSON] із своєю дружиною проживали разом із [PERSON] та [PERSON] та, враховуючи похилий вік останніх, доглядали за ними та допомагали по господарству. Щодо спадкового майна, то свідок зазначив, що [PERSON] з [PERSON] за життя вважали своїм спадкоємцем заявника, проте, як відомо свідку, на даний час спадщина ніким не оформлена. Свідок, допитаний в судовому засіданні 12.05.2016р., [PERSON] показав, що є рідним братом заявника, а [PERSON] їх рідною бабцею по матері. Свідок підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] з 1956 року жили однією сімєю, вели спільне господарство та мали спільний побут, однак, офіційно шлюб не зареєстрували, про що йому відомо зі слів матері та батька, а в подальшому він сам був очевидцем їхніх відносин. Повідомив, що його мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Г.К. ставилась до [PERSON] як до батька, а вони (діти [PERSON]К.) як до свого дідуся. Також свідок [PERSON] показав, що у 2001році померла їх із заявником мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Г.К., а в 2005році бабця [PERSON] Зазначив, що з 2000 року його брат - заявник [PERSON] проживав разом із [PERSON] та [PERSON], доглядав за ними, допомагав по господарсту. Щодо наявного спадкового майна, то свідок вказав, що йому нічого невідомо про оформлення спадщини. Заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд встановив, що 23.01.2005р. в с. Наддністрянське, Мурованокуриловецького району, Вінницької області померла [PERSON] у віці 88 років, про що зроблений актовий запис за № 1 і що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 252983, виданим виконкомом Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 24.01.2005р. (а.с. 7). Згідно довідок № 120 та № 121 від 01.03.2016 року, виданих виконкомом Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, та виписок № 122 та № 123 від 01.03.2016р. з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки та за 2001-2005 роки, виданих Наддністрянською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON], [INFO], постійно проживала [INFO] та померла 23.01.2005р.; із нею проживав [PERSON] без реєстрації шлюбу(а.с. 8-9, 11-12). Згідно довідки № 120 від 01.03.2016 року, виданої виконкомом Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та права на земельну частку (пай), а спадкоємцем померлої є її співмешканець [PERSON], інформація про інших спадкоємців у виконкому відсутня (а.с. 8). Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дністер», с.Наддністрянське, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186606, виданим Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією 26.12.1996р., зареєстрованим 27.12.1996р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 424 (а.с. 13). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 44115036, виданої 08.06.2016р. Муровано-куриловецькою державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі зареєстрований чинний заповіт [PERSON], посвідчений 09.04.1985 року секретарем Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.54-55). Відповідно до заповіту [PERSON] від 09.04.1985р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області [PERSON], [PERSON] заповіла житловий будинок та все належне їй майно [PERSON] (а.с. 68-69). При цьому, як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44115029, виданої 08.06.2016р. Муровано-куриловецькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с. 56). Постановою № 64 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2016р., винесеною державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON], заявнику [PERSON] відмовлено в посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [INFO], який помер 05.12.2006 року, у звязку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 10). В подальшому рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19.04.2016р. по справі № 719/77/16-ц встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], який помер 05.12.2006р. (а.с. 15-17). Як вбачається із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 44115068 та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44115079, виданих 08.06.2016р. Муровано-куриловецькою державною нотаріальною конторою, заповіти, складені [PERSON], відсутні, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с. 57-58). Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 16.01.1973року, що підтверджується паспортом громадянина України КР № 195632, виданим 27.05.1997р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, та свідоцтвом про народження серії І-АМ № 316517, виданим 15.02.1973р. Наддністрянською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5, 14). Матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 14). Також судом встановлено, що до одруження прізвище матері заявника [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 812238, виданим 11.02.1956р. Березівським сільським бюро ЗАГС Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 42). Батьками [PERSON], 21.09.1937року народження, є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 966186, виданим 23.09.1937р. Березівським сільським бюро ЗАГС Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 41). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідною бабцею заявника [PERSON], [INFO], зі сторони матері. Судом також встановлено, що Лукаш (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] померла у 2001 році, тобто раніше ніж померла її матір [PERSON], [INFO], що підтвердили свідки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини та згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини, відсутність свідоцтва про право на спадщину згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях1261-1265 цього Кодексу. Так, згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. При цьому, згідно ч. 1ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В п. 5.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК). Таким чином, заявник [PERSON], будучи сином [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Г.К., 21.09.1937року народження, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за правом представлення як внук померлої по лінії матері, проте не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та/або про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті бабці. На даний час спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Разом з тим, заявник [PERSON] звертався в нотаріальну контору для оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], з яким проживав однією сімєю до смерті останнього. При цьому, судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], не звертався в нотаріальну контору щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44115029, виданою 08.06.2016р. Муровано-куриловецькою державною нотаріальною конторою (а.с. 56). На даний час [PERSON] спадщину оформити після смерті [PERSON] не може, оскільки помер 05.12.2006р., що встановлено рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19.04.2016р. по справі № 719/77/16-ц (а.с. 17). Згідно ст. 256 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки в даній справі встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за правом представлення, проте, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та/або про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті бабці, а встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу не породжуватиме для [PERSON] юридичних наслідків, повязаних із оформленням права на спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу слід відмовити. На підставі ст. 1216, 1218, 1222-1223, 1258, 1261, 1266 ЦК України,

Outcome: dismissed