Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

25.03.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач є її рідним батьком. В теперішній час вона навчається в Полтавському університеті економіки і торгівлі, є студенткою І курсу факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, денної форми навчання на контрактній основі. Плановий строк навчання до 30.06.2023 року. У зв`язку з навчанням вона несе постійні витрати, пов`язані з навчанням, а саме за навчання, витрати на проїзд, придбання сезонного одягу, продуктів харчування, канцтовари, підручників для навчання. Відповідач в теперішній час добровільно матеріальної допомоги на навчання не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно на період навчання до 30.06.2023 року. Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 14). Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю (а.с. 22). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Полтави (а.с. 3). Згідно з довідкою № 05-29/116 від 22.02.2020 року [PERSON] є студенткою першого курсу по спеціальності Туризм освітньої програми «Туризм», ступеня бакалавра, денної форми навчання, на факультеті харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» на контрактній основі з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (наказ про зарахування № 504-С) (а.с. 4). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі, який знаходиться в м. Полтава, вул. Коваля, 3, форма навчання денна (а.с. 4). Згідно з п.п. 5.2, 5.4 договору № 112019001309 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 09.08.2019 року (а.с. 5) загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 50200,00 грн., за один навчальний рік - 12550,00 грн. та 6275,00 грн. - за перший семестр (а.с. 5). Згідно з Витягу з державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , номер витягу 5333-1642472-2018, сформований 22.05.2018, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Таким чином, враховуючи, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, вона потребує матеріальних витрат на проїзд до місця мешкання на вихідні дні, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітнього окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення позивачкою повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, враховуючи визнання ним позову, суд вважає за необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 25.03.2020 року і на ввесь період навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, що буде належним захистом прав повнолітньої та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved