Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

26.01.2021 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 04.07.2007 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 13131,17 грн., яка складається з наступного: 10776,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2355,05 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625. Тому, на підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10776,12 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивачем надано заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явивя, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2007 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідач уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У підписаній відповідачем анкеті-заяві було зазначено, що він погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу в період дії кредитного договору були видані кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії - липень 2011 року, № [NUMBER] з терміном дії - липень 2015 року, № [NUMBER] з терміном дії - березень 2019 року, № [NUMBER] з терміном дії - березень 2019 року. За час дії вказаних кредитних карток банком збільшувався та знижувався кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , що приймалось і не заперечувалося відповідачем в період використання ним кредитних коштів, оскільки він користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Однак відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 10776,12 грн.. Відповідачем наданий банком розрахунок суми заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.627-629,638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Досліджена в судовому засіданні анкета - заява позичальника, Умови та правила надання банківських послуг достатньо підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору та виникнення між сторонами кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Досліджений в судовому засіданні розрахунок заборгованості достатньо підтверджує факт неналежного відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач порушив взяте на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, з нього слід стягнути суму боргу за користування кредитом, тому, на підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі ст.ст. 11, 15-16, 509-510, 525, 526, 610,611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved