Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26.10.2016 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про збільшення розміру аліментів (а.с.1-2). Так, позивач просить суд: - збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми 100 грн. щомісячно на 600 грн., які повинні стягуватися з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який мешкає за адресою: вул. Поповича, 42, с. Турлаки, Білгород-Дністровського району, Одеської області, на користь [PERSON], [INFO], уродженки Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, яка мешкає за адресою: вул. Затишна (Чапаева) 4-6, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 25.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття , а саме до 21.03.2026 року; - зобовязати виконавчу службу повернути до суду без виконання виконавчий лист № 2-2659, виданий 05.12.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 100 грн. щомісячно на утримання дитини: сина [PERSON] [INFO]. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2016 року відкрито провадження по справі № 495/8456/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.13). Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.26). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якою з позовом [PERSON] згоден та претензій не має, розгляд справи просить провести без нього (а.с.22). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], у період з 14.10.2007 року по 16.10.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у сторін 21.03.2008 року народився син [PERSON], що підтверджується виданим 25.03.2008 року Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 128959, актовий запис за 31 (а.с.4). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2012 року по справі № 1505/7259/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2009 року по справі № 2-2659/2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON],су розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з починаючи з 23.02.2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). На виконання даного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано відповідний виконавчий лист (а.с.10). Відповідно до довідки з Випаснянської сільської ради №1427 від 11.10.2016 року [PERSON] проживає з [PERSON] та повністю знаходиться на її утримані (а.с.8). Згідно довідки з Випаснянської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 1 Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] навчається в 3-A даної школи (а.с.7). За твердженням [PERSON], отриманих коштів з [PERSON] недостатньо для належного утримання сина, тому що дитина повністю знаходиться на утриманні [PERSON], батько дитині взагалі не надає ніякої додаткової допомоги, не займається її вихованням. Дитина ходить на додаткові заняття з англійської мови, на уроки математики та компютерної техніки, у зв'язку з чим виникли додаткові витрати на дитину. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті. Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.) Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2009 року по справі № 2-2659/2009, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Збільшуючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). В свою чергу, сторони, у відповідності ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них або їх дитини. Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Outcome: approved