Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

25 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31 жовтня 2006 року належить 1/2 частина квартири № 80, розташованої у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області та ? частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 березня 2008 року після смерті чоловіка [PERSON]. 26 листопада 2013 року за проханням невістки позивач за місцем свого мешкання у квартирі № 80, розташованої у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області зареєструвала невістку [PERSON] та онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, за зазначеною адресою ані невіства, ані онуки позивача ніколи не мешкали. В теперішній час позивач, будучи власником квартири, обмежена у своєму праві, оскільки внаслідок реєстрації [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в зазначені квартирі вона несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися належним їй майном. Просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 80, розташованою у буд. 60 по вул. Калініна у м. Костянтинівка Донецької області. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутністю. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав висновок органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради про доцільність визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення та заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій позов визнала, просила справу розглянути за її відсутністю. Зясувавши позицію сторін по справі, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації від 30 січня 2007 року позивачу [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 31.10.2006 року, виданого відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві «ЖЕУ» на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири № 80, розташованої у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області (а.с.4). [PERSON] помер 16 травня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 204179 (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем на цілу частку майна [PERSON], який помер 16 травня 2007 року є його дружина [PERSON] (а.с.6), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації від 18 березня 2008 року (а.с.7). Згідно з довідкою КП «Служба Єдиного Замовника» від 18 травня 2015 року № 14 (а.с. 8) в квартирі № 80, розташованій у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області значаться зареєстрованими: позивач по справі [PERSON], [INFO], невістка позивача [PERSON], [INFO] та онуки позивача малолітня [PERSON], [INFO] та неповнолітній [PERSON], [INFO]. Як вбачається з актів про перевірку паспортного режиму КП «СЄЗ» від 02 квітня 2014 року (а.с.9), 22 травня 2015 року (а.с.10), [PERSON], [INFO] та її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не мешкають з 26 листопада 2013 року, комунальні послуги не сплачують, що підтверджують сусіди. Відповідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або за законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] з 26 листопада 2013 року не мешкає у квартирі № 80, розташованій у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області, обставин на підтвердження поважності причин такої відсутності відповідачем судом не встановлено. Перешкоди для проживання в зазначеній квартирі відповідачу не чинилися, участі в утриманні квартири\~\~вона не приймає, комунальні платежі не оплачує, її особисті речі в квартирі не зберігаються, до квартири вона не повертається, вселитися не намагалась, позовні вимоги визнала у повному обсязі. З огляду на вказане суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 80, розташованою у будинку № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області Обговорюючи законність та обґрунтованість позовних вимог щодо визнання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 80, розташованою у будинку № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 15 жовтня 2015 року № 846/12, орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає недоцільним інтересам дітей визнання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою №и80, розташованою у буд. № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецьклї області (а.с.44-45). Статтями\~47,\~48 Конституції України, визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 176 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~право на достатній життєвий рівень має кожна дитина на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~\~\~ Згідно з\~ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. \~\~\~\~ Як зазначено в ч. 2\~ст. 27 Конвенції «Про права дитини»\~батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~ Зважаючи на вимоги закону та докази, які були досліджені в ході судового розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що навіть при доведеності факту не проживання у спірному житлі понад 1 рік, виключно в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] слід відмовити в задоволенні позову в частині визнання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право корстування житловим приміщенням - квартирою № 80, розташованою у будинку № 60 по вул. Калініна в м. Костянтинівка Донецької області, оскільки задоволення позову в цій частині грубо порушить гарантоване\~Конституцією\~та вищеназваними Законами України право неповнолітніх дітей на забезпечення житлом.

Outcome: partial