Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

24.11.2021 [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. В обгрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . Проте, отримати свідоцтво про смерть тітки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, і будь-які документи, що видані органами, створеними всупереч законодавству України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті тітки. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] є тіткою [PERSON] ,б [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 14), копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.12-13), копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 15), копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16), копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 19), копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Калінінським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки 03.11.2021, [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької обл., актовий запис № 1404 (а.с. 5). Заявник звернувся до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про проведення державної реєстрації смерті тітки - [PERSON] . Однак, 23.11.2021 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заявнику надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подані заявником документи не є підставою для державної реєстрації смерті і не відповідають вимогам чинного законодавства України (а.с. 2). Відповідно до положень статті 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Пунктом 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 15 квітня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до приписів статті 1 цього Закону, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, оскільки смерть [PERSON] настала в м. Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України, і отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України - є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За таких обставин, у зв`язку з тим, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть, виданого органом влади, який створений всупереч законодавству України, не можлива, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved