Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

25 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Старокостянтинівського районного суду з позовною заявою до квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького, Головного управління майна та ресурсів Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство оборони України та просив: -Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницького подати до Головного управління майна та ресурсів Збройних Сил України ( правонаступника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України) клопотання про виключення з числа житлових квартири [ADDRESS] та надання [PERSON] та членам його сім`ї для постійного проживання; -Зобов`язати Головне управління майна та ресурсів Збройних Сил України ( правонаступника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України) подати його облікову справу та список надання житлової площі для постійного проживання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями з метою розгляду питання про виключення зазначеного житла та надання його для постійного проживання йому та членам його сім`ї; -Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницького подати до Старокостянтинівської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири [ADDRESS] та надання її для постійного проживання йому та членам його сім`ї. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є військовослужбовцем перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] і має календарну вислугу 24 роки, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій. Під час проходження служби позивач разом з дружиною та двома дітьми отримав службову квартиру за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 41,01 м. кв., згідно ордеру від 27.09.2007 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради і іншого житла у позивача та членів його сім`ї не має. Позивач перебуває на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов у Старокостянтинівському гарнізоні з 01.09.2001 року №50 та у пільговій черзі за №164. 01 квітня 2019 року позивач звернувся до КЕВ м.Хмельницького щодо неподання начальником гарнізону звернення про виключення житла із числа службових, однак листом начальника КЕВ від 15 квітня 2019 року №1794 йому було повідомлено, що згідно наказу МОУ від 31 січня 2019 року №40 проводиться експеримент із забезпечення службовими приміщеннями шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗСУ та виключення квартири з числа житлових та надання її для постійного проживання можливе за наявності вислуги на військовій службі не менше 25 календарних років, а тому надано відповідні розпорядження стосовно ненадання начальниками гарнізонів до КЕВ пропозицій щодо забезпечення постійним житлом військовослужбовців шляхом виключення жилий приміщень з числа службових у яких вислуга на військовій службі становить менше 25 років. 27 вересня 2019 року на засіданні житлової комісії військової частини [NUMBER] розглянуто питання про виключення зі складу службової квартири [ADDRESS] та надання її для постійного користування майору [PERSON] , його дружині, сину та доньці. У жовтні 2019 року [PERSON] подав КЕВ м. Хмельницький пакет документів щодо виключення вищевказаної службової квартири, з числа службових та йому вдруге відмовлено з посиланням на те, що подані ним документи не містять рішення Головного квартирно-ексвплуатаційного управління, крім того, згідно з рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020р. №19360/3/1-2019 вирішено питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових, розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військової служби в запас або відставку. Позивач уважає, що відмова КЕВ м. Хмельницький не узгоджується з чинним законодавством, в тому числі не відповідає пунктам 3, 11 22 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановок Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, пункту 10 розділу 7 Інструкції організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим» приміщеннями та п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень к користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого1988 року № 37. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав відзив, в якому зазначив, що рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 року №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 року з військової служби в запас або відставку та у зв`язку з впровадження практичного етапу систематизації відомостей про наявне відомче житло, уніфікації та переведення процесів його видачі відомостей онлайн, тимчасово обмежено виключення житлових приміщень із числа службового житла. Представник Головного управління майна та ресурсів подав відзив, у якому уважав позовні вимоги безпідставними, з огляду на те, що відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба у його використанні, а також у випадках, коли у встановленому порядку воно виключено з числа жилих, тобто сам факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для виключення цих приміщення з числа службових. Також стверджував, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та генерального штабу ЗСУ від 05 листопада 2019 року №Д322/1/10дск Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ розформовано, правонаступником визначено Головне управління майна та ресурсів,яке не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі. Уважає, що оскільки Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ визначалось як структурний підрозділ, що є органом військового управління без статусу юридичної особи, правонаступництво у розумінні переходу прав та обов`язків жодним чином не обумовлює покладення на Головне управління майна та ресурсів функцій та обов`язків, які виконувались Головним квартирно-експлуатаційним управлінням ЗСУ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з наведених підстав. Представник КЕВ м.Хмельницького в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити. Визнала, що позивач перебуває на загальному та пільговому обліку як такий, що потребує поліпшення житлових умов однак, КЕВ м.Хмельницького зобов`язана виконувати наказ Міністра оборони України від 09.04.2020 року №19360/3/1-2019. Заслухавши думку представника позивача, та представника КЕВ м.Хмельницького, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, за змістом положень ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Судом установлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] (довідка від 29.12.2019 року /а.с.69/) і має загальну вислугу 24 років 5 місяців, станом на 28 грудня 2020 року, що підтверджується відомостями витягу з послужного списку /а.с.68 /. Позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 04.05.2017 року/а.с.9/. Установлено, що під час проходження військової служби [PERSON] згідно ордеру №604 від 27.09.2007 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради, отримав службову трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 41,01 м.кв. Як убачається з вищевказаного ордеру, останній видано на сім`ю [PERSON] в складі осіб [PERSON] , його дружини [PERSON] , сина [PERSON] , та дочки [PERSON] (а.с.81). Згідно довідки про склад сім`ї № 2459 від 23.09.2019 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, у вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання та проживає чотири особи: [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] (а.с.70). Позивач та члени його сім`ї іншого, крім зазначеної вище службової квартири, житла не мають. Ці обставини підтверджуються відомостями з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.09.2019 року (а.с.72-75). [PERSON] перебуває на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] у м.Старокостянтинові з 06 вересня 2001 року у загальній черзі №50 та у пільговій черзі №164. Із витягу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] м. Старокостянтинів № 24 від 27 вересня 2019 року убачається, що прийнято рішення клопотати перед начальником КЕВ міста Хмельницького про виключення зі складу службової трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 41,01 м.кв. та надання її у якості житла для постійного проживання майору [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до п.10 розділу 7 Інструкції. Це рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] затверджено наказом командира в/ч [NUMBER] №373 від 01.10.2019 р. (а.с.66). 01 квітня 2019р. за вих. №350/485/60/505 командир в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів звернувся до КЕВ м.Хмельницький з заявою про прийняття рішення щодо виведення із розряду службової та надання для постійного проживання позивачу квартири [ADDRESS] (а.с.7). На вищевказане звернення КЕВ м.Хмельницький 23 вересня 2020 р. за вих.№3423 надано відповідь у якій зазначено, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військове служби в запас або відставку та за наступними критеріями: 1) перебування на квартирному обліку у гарнізонах Збройних Сил України; 2) відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; 3) наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних рокіт 4) неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для постійного проживання, яке в подальшому було залишені (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування н квартирний облік та дати залишення або відчуження житла). Документи, які були подані для прийняття рішення про виключення займаного житла із числа службових не містять рішення ГКЕУ. Крім того, станом на момент звернення вислуга [PERSON] становить менше 25 років, що унеможливлює відповідно до вимог чинного законодавства виключити жиле приміщення із числа службових.(а.с.7, 8). Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Відповідно до п.2\~ст.2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст.118 ЖК Української РСР\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~ Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтею 5\~Закону України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Згідно ст.12 вказаного Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.\~Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п.3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла». Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1. наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого; 2. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового; 3. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4. надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом. Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Згідно вимог пункту 3 розділу VІІ\~Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018\~- для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Як вбачається з наданих суду копій документів, в обліковій справі військовослужбовця [PERSON] маються зазначені в\~пункті 3 розділу VІІ\~Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018\~документи, а саме: 1) Рішення житлової комісії військової частини в/ч [NUMBER] м. Старокостянтинів № 24 від 27 вересня 2019 року; 2) Наказ командира військової частини в/ч [NUMBER] №373 від 01.10.2019 р. про надання військовослужбовцю [PERSON] про затвердження рішення житлової комісії щодо звернення з клопотанням про виключення зі складу службової трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Пунктом 4\~розділу VІІ\~Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018\~встановлено, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. У відповідності до вимог пунктів 5-7 розділу VІІ\~Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018\~- для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів. Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Ордер на постійну житлову площу може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи вищенаведене, а також вимоги статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України №380 від 31.07.2018, отримавши зазначені в пункті 3 Інструкції документи вівдповідач повинен був\~підготувати список надання військовослужбовцю [PERSON] житлової площі для постійного проживання, який разом з його обліковою справою, витягом із наказу командира військової частини та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу 23 роки станом на день розгляду житловою комісією військової частини його рапорту про виключення квартири з числа службових, є учасником АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку у в/ч [NUMBER] м.Старокостянтинів та проживає разом з сім`єю у службовій квартирі, що перебуває на балансі КЕВ м.Хмельницький, але постійного житла до цього часу не отримав. Разом з тим, не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м.Хмельницький прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені\~Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України. Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст.8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявника було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло». Подібні за змістом висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2020 року у справі № 750/13081/18 (провадження № 61-15239св19), від 22 грудня 2020 року у справі № 750/8002/19 (провадження № 61-23255св19). Відтак,\~на переконання\~суду,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~до КЕВ\~м.Хмельницького\~про зобов`язання\~останнього подати\~відповідне клопотання\~з необхідним\~пакетом документів,\~зокрема,\~обліковою справою\~військовослужбовця,\~витягом із\~наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~№373\~від 01\~жовтня 2019\~року,\~копією протоколу\~засідання житлової\~комісії військової\~частини [NUMBER] \~та списком\~надання військовослужбовцю\~ [PERSON] \~житлової площі\~для постійного проживання, до Головного управління майна та ресурсів Збройних Сил України, підлягають задоволенню. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки\~рішення щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла приймається після розгляду списку надання постійного житла\~Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, якою таке питання відносно [PERSON] ще не розглядалось, а саме на підставі рішення Комісії з контролю ГКЕУ готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України, який є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕВ та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу. Тобто позовні вимоги в частині зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького подати до Старокостянтинівської міської ради клопотання про виключення з числа житлових зазначеної квартири є передчасним. Таким чином, бездіяльність КЕВ м.Хмельницького щодо неподання відповідного клопотання, є позбавленням процесуальних гарантій позивача у процесі прийняття рішення щодо права на житло, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial