Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

25.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Московського району м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.09.1992 року зроблено актовий запис № 1050. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19.09.1992 року між нею та Відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Московського району м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.09.1992 року зроблено актовий запис № 1050. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище - [PERSON]. Дітей народжених у шлюбі немає. В червні 1993 року Відповідач зібрав свої речі і поїхав в невідомому їй напрямку. З 1993 року вони з Відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між нею та Відповідачем фактично припинено сімейні (шлюбні) відносини. Зі слів Відповідача їй відомо, що він проживав і іншою жінкою з якою мають спільних дітей. Відповідно до Закону України №2147-УІІІ від 03.10.2017 року були внесені зміни до Цивільного процесуального кодексу України, які набрали чинності 15.12.2017 року. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved