Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

25.10.2013 року представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 550 грн. 35 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови укладеного між сторонами договору, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки не надійшло, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 січня 2012 року між кредитною спілкою «Родинний кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 190112-2425500916, згідно якому відповідачем були отримані кошти у розмірі 12 000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 60% річних за користування кредитними коштами та строком погашення до 19.01.2013 р. Відповідно до умов п.1.4. кредитного договору відповідач зобов'язується сплачувати платежі в рахунок погашення кредитного зобов'язання протягом строку чинності Договору на умовах, в порядку, передбаченому графіком згідною п.3.2. Відповідно до п.8.2, кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання на відповідача покладається обов'язок сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 90% річних за весь період прострочення. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, а статтею 629 цього Кодексу встановлено, що «договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 12 000 грн., що підтверджується видатковим - касовий ордером від 19.01.2012 р. За умовами п.2.4.1. Кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно вносити грошові кошти у рахунок погашення кредитного зобов'язання, у строк та у розмірах, встановлених умовами Кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотки від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Проте відповідач, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства України, свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, не здійснює повернення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 04.10.2013 року становить 24 550 грн. 35 коп., з яких: залишок по тілу кредиту - 11 821 грн.74 коп.; прострочені відсотки за користування кредитом - 9 405 грн. 57 коп., додаткові відсотки - 3 323грн. 04 коп. Статтею 651 ЦК України передбачено можливість розірвання договору однією із сторін при істотному порушені договору іншою стороною. При цьому істотним вважається таке порушення стороною договору, коли в результаті спричинення цим шкоди інша сторона у значній мірі втрачає те, на що розраховувала при укладанні договору. Пунктом 2.1.2. кредитного договору передбачена можливість позивача вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту або її частини та процентів за користування кредитом у разі порушення позичальником умов кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодаваць має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити належні йому проценти. Видача кредитів здійснюється кредитною спілкою на принципі платності, тобто за користування кредитом позичальник повинен сплатити Кредитній спілці відсотки та інші суми, передбачені кредитним договором. Неповерненням позичених кредитних коштів відповідач спричинив позивачу матеріальної шкоди, а несплата відсотків за користування кредитом зробила неможливим одержання прибутку Кредитній спілці, на який вона розраховувала при укладенні Кредитного договору. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, відповідно до визначеного умовами кредитних договорів та норм законодавства, позичальник порушує їх умови неналежним виконанням, і таке порушення надає позивачу право вимагати від відплвідача повернення всієї суми заборгованості як за кредитним договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved