Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

25.10.2019 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи та зазначив, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , котра на день смерті постійно проживала в [ADDRESS] , яка у тому числі прийняла спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дочка - [PERSON] та [PERSON] , котрі строк на прийняття спадщини пропустили, на спадщину не претендують. Після смерті [PERSON] спадкоємицею була також [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 08.10.2019 р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої бабусі [PERSON] , що складається з 2/5 часток квартири [ADDRESS] . Посилаючись на ст.ст.527, 529 ЦК УРСР, ст.ст.1223, 1266, 1276, п.4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України, за позовом [PERSON] просить визнати за ним право власності на 2/5 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після померлої [INFO] бабусі [PERSON] , яка прийняла в тому числі спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Ухвалою від 14.11.2019 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 19.12.2019 р. 19.12.2019 р. відкладено підготовче судове засідання на 22.01.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. 22.01.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25.02.2020 р. 25.02.2020 р. розгляд справи відкладено на 02.04.2020 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України для повторного виклику позивача. 02.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 30.04.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 30.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 29.05.2020 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачі направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його присутності. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.04.1994 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] належить по 1/5 частині. [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були дружина [PERSON] , та діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12, 88, 88 зв., 89). Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась, спадкоємці до нотаріальної контори не завертались (а.с.46). Відповідно до довідки, виданої Департаментом реєстраційних послуг ЗМР від 17.07.2019 р. (а.с.96), [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи положення ч.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд застосовує до спірних правовідносин положення ЦК України в редакції 1963 р. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України в ред. 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 р.). Таким чином, дружина спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець першої черги, успадкувала 1/5 частину квартири [ADDRESS] у порядку, визначеному ст.549 ЦПК України, оскільки вступила у володіння спадковим майно, про що свідчить її реєстрація разом з [PERSON] на час його смерті. [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 2/5 часток квартири [ADDRESS] , 1/5 частка, як частка у спільному майні співвласників, 1/5 частка, як частка, що успадкована після смерті [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.88, 88 зв., 89). [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняли, подали нотаріусу заяви відповідно до яких на спадщину після смерті [PERSON] не претендують (а.с.85, 86). [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.77). Разом з [PERSON] , на час відкриття спадщини, були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.95). Спадкова справа після померлої [PERSON] заведена на підставі заяви позивача, яка була подана 19.06.2019 р. (а.с.77зв). Наведене вище свідчить, що жоден із спадкоємців першої черги спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , що не узгоджується з положеннями ст.529 ЦК УРСР, оскільки мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , була живою на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Наведене вище є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Окрім того, згідно ч.1 ст.4 ЦПК україни кожна сооба має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст.42 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно зі ст.175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові. Ст.51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Ст.555 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) визначені випадки, коли спадщина переходить до держави, зокрема, якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини, або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Аналогічна норма міститься у ст.1277 ЦК України. При цьому відповідачами у таких справах повинні бути органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. З матеріалів справи встановлено, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] не прийняли у встановленому законом порядку спадщину, і крім того [PERSON] та [PERSON] від неї відмовились, а тому вказані особи є неналежними відповідачами у справі. Зважаючи на викладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] не підлягають задоволенню, окрім іншого, з підстав пред`явлення вимоги до неналежних відповідачів.

Outcome: dismissed