Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, в обґрунтування якого зазначив, що є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. З матір'ю дітей [PERSON] - відповідачем по справі, він перебував у зареєстрованому шлюбі з 1997 року, який розірвано рішенням суду від 07.05.2015 р. Відповідач перешкоджала йому у вихованні та в спілкуванні з дітьми, налаштовувала дітей проти нього, тому він змушений був звернутися до органу опіки та піклування для вирішення цього спору. Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної в м. Дніпропетровську ради від 28.08.2015 р. № 270 визначено йому спосіб участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними: надано можливість зустрічатися з дітьми понеділок, вівторок, пятниця з 16 год. 00 хв. до 19 год.00 хв. З двома дітьми без присутності сторонніх осіб, враховуючи навчальний процес старшої дитини. Але і після цього відповідач перешкоджає йому у зустрічах з дітьми, ухиляючись від виконання рішення органу опіки та піклування. Вважає за необхідне, щоб йому був визначений такий спосіб спілкування з дітьми як: один раз на тиждень кожної пятниці з 16.00 год. по суботу 19.00 год. За його місцем проживання з ночівлею дітей, а також спільний відпочинок у межах України: три тижні на рік, два тижні у літній період та один тиждень у зимовий період; проводити з дітьми не менше 4 годин в дні наступних свят: День народження, Новий рік, Святвечір та Великдень; необмежене спілкування з донькою та сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; у разі якщо святкові дні припадають на день мого побачення з дітьми або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводять з батьком. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що не проти того щоб діти бачилися з батьком, однак заперечує щодо їх побачень в присутності теперішньої дружини [PERSON] та її сина. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, в подальшому надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, додала до заяви висновок Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради від 13.07.2016 р.. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, заслухавши сторони, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження серії І-КИ № 044731 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Бабушкінської районної ради у м. Дніпропетровська, актовий запис № 983 (а.с. 9), який був розірваний згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2015 року, позивач у звязку з розірванням шлюбу змінив прізвище на «Голоту» (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №285603 позивач [PERSON] є батьком, відповідач [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON] [INFO].. (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №125352 позивач [PERSON] є батьком, відповідач [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON] [INFO]. (а.с.9) Після розірвання шлюбу діти залишились проживати\~\~з відповідачем. Згідно Рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 28 серпня 2015 рок № 270 позивач звернувся з заявою про\~\~визначення\~\~способу\~\~та порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми та було визначено спосіб участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними: понеділок, вівторок, пятниця з 16 год. 00 хв. до 19 год.00 хв. з двома дітьми без присутності сторонніх осіб, враховуючи навчальний процес старшої дитини. (а.с.6) Згідно наданих характеристик вбачається, що позивач за місцем роботи характеризується позитивно.(а.с.44) Згідно довідки [PERSON] Білецької Дитячого клубу «Радуга» від 17.05.2016 року вбачається, що батько оплачує навчання дитини [PERSON] Данііла, щомісяця починаючи з січня 2016 року та активно цікавиться успіхами дитини.(а.с.46) Згідно роздруківки з особової банківської картки [PERSON] №5168755935039061 за період 05.03.2015 року - 20.05.2016 року позивач здійснює регулярні відрахування на утримання доньки (а.с.36-43) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON] [INFO], який проживає за адресою [INFO] від 24.06.2016 року комісія прийшла до висновку, що умови проживання задовільні. (а.с.48) До того ж, з висновку органу опіки та піклування\~Шевченківської районної у м. Дніпропетровську ради від 13.07.2016 року № 13/15-263 вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, було встановлено думку батьків та старшої дитини [PERSON]. Мати не заперечувала щодо спілкування дітей з батьком, але без присутності його дружини та інших осіб. Дитина [PERSON] [INFO] відмовилася від спілкування з батьком та його новою сімєю. Батько наполягав на тому, що він бажає спілкуватися з дітьми в присутності своєї нової сімї. На підставі викладеного, Шевченківська районна в м. Дніпропетровську рада прийшла до висновку щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, кожної суботи з 10.00 год. До 19.00 год. з однією або обома дітьми без присутності інших осіб. (а.с. 32) Стаття 153 СК України\~закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до\~ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до\~ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до\~ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки мають вирішувати спільно, батько має право на особисте спілкування з дітьми, а відповідач не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у її вихованні. Частиною 2\~ст. 155 СК України\~визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї». Також відповідно до ст.ст.\~11,15 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Отже, із тлумачення зазначених вище норм законодавства України та зі змісту Конвенції про права дитини вбачається, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом також враховано, що дітям необхідно мати постійний тісний зв'язок із матір'ю, саме матір і саме у такому віці формує майбутню особистість дитини, відчуття захищеності, впевненості та довіри до світу та вважає неможливим розлучення дитини та матері, оскільки це може спричинити у дитини важкі порушення у вигляді розладів поведінки та емоцій. Під час вирішення спору суд керується інтересами дітей, бере до уваги, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, стан їх здоров'я, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, інші обставини, що мають істотне значення. Доцільним буде визначити спосіб та порядок участі кожного з батьків у вихованні дітей із врахуванням віку дітей, стану їх здоров'я, в тому числі психічного, режиму дня дітей та особливостей харчування. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані сторонами, відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст.\~58,\~59 ЦПК України, і вони свідчать про необхідність задовольнити позовні вимоги частково, а саме: визначити спосіб участі позивача у вихованні дітей, таким чином вихідні дні 2 (другого) та 4 (четвертого) тижня кожного місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі без присутності інших осіб та з урахуванням інтересів та стану здоровя дітей, спільний відпочинок дітей з батьком у межах України під час канікул три тижні на рік: два тижні у літній період та один тиждень у зимовий період, з урахуванням інтересів та стану здоровя дітей, проводити час в святкові дні з урахуванням інтересів та стану здоровя дітей, спілкуватися з донькою та сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного засобу звязку відповідно до розпорядку дня дітей та з урахуванням інтересів та стану здоровя дітей. Відповідно до .ч 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати. Якщо\~позов\~задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial