Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

26.02.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 21.10.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], з липня 2017 року вони припинили шлюбні відносини, вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємоповаги, любові та взаємодопомоги, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Близнюк, судові витрати залишити за нею. 02.03.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 30.03.2018 року. 20.03.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав розглянути без його участі. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 21.10.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], з липня 2017 року вони припинили шлюбні відносини, вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємоповаги, любові та взаємодопомоги, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Близнюк, судові витрати залишити за нею. В підготовче засідання відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 21.10.1995 року у виконавчому комітеті Новозлатопільскої сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області актовим записом №11 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 24.07.1996 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. 10.06.2008 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. З липня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини. Спору щодо майна подружжя у сторін немає. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню доньку, шлюбні відносини не склалися з вини відповідача, який перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин з липня 2017 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Куралех на Близнюк, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Близнюк то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про залишення [PERSON] прізвища Близнюк.

Outcome: approved