Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

25 вересня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в якій він просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 112000,00 грн., та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 липня 2019 року позивач позичив [PERSON] суму кошті в розмірі 112000,00 грн. строком до 04 листопада 2019 року. Відносно цього в присутності двох свідків [PERSON] , та [PERSON] була складена розписка відповідачем. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. В усній формі позивач неодноразово звертався до відповідача, проте борг досі не повернуто, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач та його представник, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення рішення не заперечували. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 112000,00 грн., що підтверджується оригіналом розписки, яка міститься в матеріалах справи. (а.с.22) У визначений у договорі строк, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконав. Свої зобов`язання відповідач не виконав і на час розгляду справи. Відповідно до\~ст.\~509\~ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч.1\~ст.\~626\~ЦК України\~встановлено,\~що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відтак, судом було встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 112000,00 грн. та зобов`язався їх повернути позивачу до 04.11.2019, проте грошові кошти повернуті не були, а також враховуючи те, що позов визнано відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у поновному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 1120,00 грн., які сплачені позивачем при подачі позову. На підставі ст. ст. 509, 526, 610, 611, 612 625, 626, 629, 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved