Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

24 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 287. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає виникнення сварок. Фактично як сім`я перестали проживати більше півроку. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Ухвалою судді від 06 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених в позові. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суду пояснив, що позивач не бажає проживати спільно. Разом не проживають один рік. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2005 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 287 (а.с. 7). Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 25.07.2006, серії [NUMBER] від 02.09.2020 відповідно (а.с.8,9). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved