Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

25.02.2021 позивач звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від 05.08.2003 року. В даному шлюбі спільних неповнолітніх дітей немає. Через несумісність характерів сімейне життя погіршилось, спільне життя стало неможливим. З 2018 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактично припинились шлюбні відносини, тому піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях любові, поваги та взаємодопомоги подружжя не в змозі. Позивач подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2003 року виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівській області, актовий запис №73, зареєстровано шлюб (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Статтею 24\~СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику\~застосування судами\~законодавства при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як у позов задоволено, з відповідача слід стягнути 908 грн. судового збору в користь позивачки.

Outcome: approved