Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

25.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23.09.2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Відповідно до договору, позивач передала у власність відповідачу 1/2 частки належної їй на праві власності квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобовязалась довічно утримувати позивача на умовах цього договору. Позивач вважає, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки: не надає матеріальне забезпечення, не забезпечує триразове щоденне харчування, не надає побутові послуг (прання постільної білизни 1 раз на 14 днів), не забезпечує необхідним одягом та взуттям, не надає побутових послуг та поточних ремонтних робіт, не надає коштів на придбання для позивачки лікарських засобів; не забезпечує позивача лікарською допомогою вдома. Фактично відповідач самоусунулась від виконання договору, та мешкає в іншому місті Охтирка. Позивач вказує, що вона потребує щоденної допомоги, їй проблемно пересуватися, і тому вона вимушена постійно звертатися до сторонніх осіб за допомогою. Посилаючись на ст. 744-757 ЦК України, позивач просить припинити договір довічного утримання та застосувати односторонню реституцію щодо повернення їй частини квартири. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Позивач зазначила, що з вересня 2017 року відповідачка взагалі перестала надавати їй будь-яку допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмові пояснення та заяву про розгляд справи без її участі (а.с.35, 50). Відповідач пояснила, що позивач гнітить її морально, що вона виконувала домовленість в повному обсязі до вересня 2017 року, а у жовтні 2017 року перестала їздити до позивачки з причини того, що позивачка не пускала її в квартиру. Відповідач пояснила, що гроші вона виплачувала повністю, два або три рази в місяць приїздила і займалась всіма справами. Здійснювала навіть поховання чоловіка позивачки, а за необхідності забирала позивачку до себе в Охтирку. Відповідач повідомила, що з рішення суду вона згодна (а.с.35). Допитана в суді свідок [PERSON], яка є сусідкою та подругою позивачки, пояснила, що знає, що хоронити чоловіка позивачки приїздила [PERSON]. Після того [PERSON] приїздила рідко, і тому саме свідок допомагала позивачці все робити: закуповувати продукти, зайти у погріб, зїздити на кладовище. Свідок пояснила, що [PERSON] дуже рідко привозила гроші, десь раз на 2 місяці по 200 грн. Один раз [PERSON] приїздила, коли позивачка лежала хвора. Потім після похорон чоловіка позивачки [PERSON] не їздила і допомоги не надавала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку щодо позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (а.с.6-7). Відповідно до п. 1 Договору, позивач передала у власність відповідачу 1/2 частки належної їй на праві власності квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобовязалась довічно утримувати позивача на умовах цього договору, щомісячно сплачувати позивачу утримання в розмірі 300 грн. (п. 7 Договору), та надавати утримання (догляд) у вигляді (п. 8 Договору): забезпечення відчужувача житлом шляхом довічного проживання у квартирі; забезпечення триразового щоденного харчування; надання побутових послуг (прання постільної білизни 1 раз на 14 днів); забезпечення необхідним одягом та взуттям; надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, ремонт побутової техніки, комунікацій, надання перукарських послуг, вологе прибирання квартири 1 раз на тиждень), виконання різних видів ремонтних робіт, поточний ремонт квартири, витрати на придбання для відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарських рецептів на його лікування; забезпечення надання відчужувачу медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами(діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції) (а.с.6 зворот). Судом встановлено, що позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні № 1 СМКЛ № 4 з 10 вересня 2013 року по 02 жовтня 2013 року (а.с.13-14), проходила стаціонарне лікування в хірургічному відділенні КУ СМКЛ № 5 з 10 вересня по 23 вересня 2014 року, проведена операція (а.с.9-10), проходила стаціонарне лікування у неврологічному відділенні з 19 травня 2017 року по 09 червня 2017 року (а.с.11-12); проходила стаціонарне лікування у хірургічному відділенні КЗСОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» з 16.03.2018 року по 03.04.2018 року (а.с.39). Як вбачається з виписного епікризу, виписок з медичних карт (а.с.9-14), позивачці призначалось лікування, в звязку з чим позивач придбавала ліки. Як вбачається з наданих позивачкою пояснень, ліки придбавались нею за власні кошти, що підтверджується чеками з аптек (а.с. 38). Позивач просить припинити договір довічного утримання з тих підстав, що відповідач не виконує взятих на себе за цим договором обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувала або третьої особи, на користь якої він укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] (а.с.35), відповідачка сама визнає ту обставину, що вона перестала виконувати домовленість з жовтня 2017 року. Будь-яких доказів того, що вона належним чином до жовтня 2017 року виконувала свої обовязки за договором, відповідач суду не надала. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, та розірвати договір довічного утримання від 23.09.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. На підставі вказаного, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] у власність ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, та в звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1089, 52 грн., що становить 1% від вартості предмету договору (а.с.6). На підставі ст.ст. 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved