Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

24.07.2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилаються на те, що 19.01.2011 року між банком та відповідачем було укладено договір без номера, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, за умови повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом. Відповідач грошові кошти отримав, але зобовязання по поверненню грошей та сплати процентів за користування кредитом не виконує, у звязку з чим станом на 31.05.2018 року виникла заборгованість 16606,77 грн.. яка складається із заборгованості за кредитом 1367.17 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом 10583,30 грн., заборгованості за пенею та комісією 3389,31 грн., а також штрафів: 500 грн. фіксована частина, 766.99 грн. процентна складова. Відповідач заборгованість не сплатив, тому банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та судових витрат, судового збору 1762 грн. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з 24.07.2018 року по 16.11.2018 року не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.01.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір без номера, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач гроші отримав, але зобовязання по поверненню грошових коштів та сплати процентів за користування грошима не виконує у звязку з чим виникла заборгованість, яка на 31.05.2018 року становить 16 606.77 грн., та складається із заборгованості за кредитом 1367,17 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 10583.30 грн., заборгованості за пенею та комісією 3389.31 грн.. а також штрафів : 500 грн. фіксована частина, 766,99 грн. процентна складова. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення штрафів:фіксована частина -500 грн., 766.99 грн.- процентна складова задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд відповідно до вимог ст..141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial