Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

25 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3 грудня 2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення вимог ст. ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідачка зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач просить достроково повернути кредит на загальну суму 61573,11 гривень станом на 31 березня 2017 року, з яких 6072,57 грн. заборгованість за кредитом, 48909,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3182,31 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 2908,24 грн. штраф (процентна складова). Позивач про час і місце судового розгляду оповіщений належним чином, його представник в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, не повідомила про причини неявки, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідно до них про відносини. 3 грудня 2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконувати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплаті Винагороди Банку. Згідно з п.1.1.3.2.2 Умов і правил надання банківських послуг [PERSON] має право у випадках порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у випадку виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших зобовязань за цим Договором. Відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим у неї утворилась заборгованість за договором в сумі 61573,11 гривень станом на 31 березня 2017 року, з яких 3072,57 грн. заборгованість за кредитом, 48909,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3182,31 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 2908,24 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б\\н від 3 грудня 2010 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та клієнтом [PERSON] Разом з тим, визначаючи суму заборгованості по кредитному договору, суд вважає за необхідно зазначити наступне. Ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи зобовязані скасувати зазначеним у зазначеній статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до п.20 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015р. на виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» с. Запоріжжя Покровського району (колишнього Красноармійського) Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в [INFO] (колишнього Красноармійського) Донецької області, отже на неї поширюється дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем безпідставно на суму заборгованості по кредитним договором нараховано заборгованість за пенею та комісією в сумі 3182,31 грн., а також штрафи: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 2908,24 грн. штраф (процентна складова), які підлягають виключенню із суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно розяснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.36 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. № 10 із змінами, внесеними згідно з постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015р. № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-У1). З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог за первісним позовом становить 89,30 %, з розрахунку 61573,11 грн. 100%, 54982,56 грн. х%, х = 54982,56 грн. х 100% : 61573,11 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1428,80 грн., з розрахунку 89,30 % х 1600 грн. : 100%. Відповідно до ст. ст.525, 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial