Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

25 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Снігурівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. У позові зазначила, що з 01 вересня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Сімейне життя не склалося, у звязку із чим 7 грудня 2006 року Комсомольський районний суд м.Херсона ухвалив рішення про розірвання шлюбу між ними. З того часу, сімейних відносин вони не підтримують, проживають окремо. 22 вересня 2016 року вона народила доньку [PERSON], походження якої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану було визначено від подружжя й батьком у свідоцтві про народження записано колишнього чоловіка, оскільки розірвання шлюбу нею посвідчене не було. Просить виключити відомості про [PERSON], як про батька з актового запису про народження №176 від 27 серпня 2016 року про народження її доньки [PERSON]. Ухвалою суду від 28 серпня 2017 року залучено до участі у справі належного відповідача [PERSON], та [PERSON], третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за за визнання свого батьківства відносно їх спільної з позивачкою доньки [PERSON] поданням суду заяви про таке, датованої 16 серпня 2018 року. В судове засідання особи, що беруть участь у справі не зявилися. Відповідно поданих ними на адресу суду заяв, в порядку ст.158 ЦПК України, просили про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка, третя особа наполягали на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матірю дитини заяви про визнання батьківства (ст.122 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.138 Сімейного кодексу України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Позовна давність в один рік до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини застосовуватися з урахуванням правових приписів, закріплених в частині третій статті 267 ЦК України (правова позиція Верховного суду України у справі за № 6-617цс17 від 27 квітня 2017 року). Судом встановлено, що з 01 вересня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про одруження актовий запис №565 від 01.09.2001 року, складений Херсонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися, й шлюб між подружжям було розірвано у судовому порядку на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 07 грудня 2006 року. З часу розірвання шлюбу ніяких стосунків сторони не підтримували, проживали окремо. Державна реєстрація розірвання шлюбу складенням відповідного актового запису №10 була проведена Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 12 червня 2017 року, про що позивачці за її звернення видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ФП №084052. [PERSON] є матірю [PERSON], яка народилася 22 вересня 2016 року, що підтверджується оригіналом повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00018600468 та копією актового запису про народження №176 від 27 вересня 2016 року. У вказаних документах зазначено, що підставою запису відомостей про батька було свідоцтво про шлюб, актовий запис №565 від 01.09.2001 року. При державній реєстрації народження дитини до Снігурівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області не було подано заяв матері та особи, що вважає себе батьком дитини про визнання батьківства. Батьком дитини було записано [PERSON]. Законні підстави для внесення змін органом державної реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження дитини відсутні, дані про біологічного батька дитини можуть бути внесені в актовий запис про народження дитини лише на підставі судового рішення. Листом від 14 липня 2017 року Снігурівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області розяснено позивачці про необхідність звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до п.п.9-11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В судовому порядку батьківство може бути оспорено у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК). Оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Сторони визнають, що донька [PERSON] народжена позивачкою через десять років після розірвання шлюбу з відповідачем, у період припинення будь-яких стосунків між ними, не є дитиною відповідача, кровного споріднення між ними немає. Біологічним батьком дитини визнав себе інший чоловік [PERSON], підтвердивши своє батьківство особистою заявою поданою на імя суду 16 серпня 2017 року та відповідним зверненням до відділу реєстрації актів цивільного стану, на яке отримав відмову. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає наявними підстави для висновку про те, що [PERSON] не є батьком [PERSON], [INFO], а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вимоги про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Outcome: approved