Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

24 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] громадянина Російської Федерації про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні інтереси і погляди на життя в цілому, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.09.2016 у вказаній цивільній справі відкрито провадження і справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 04.10.2016 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.10.2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено провадження та направлено до компетентного суду Російської Федерації доручення про допит [PERSON] в якості відповідача, а також вручення йому копії позовної заяви та повідомлення про дату слухання справи. 21.02.2017 на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області з Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшло повідомлення про виконання доручення на території Російської Федерації щодо вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно [PERSON]. Відповідно до протоколу судового засідання Правобережного районного суду Республіки Північна Осетія - Аланія від 20 грудня 2016 року відповідачу [PERSON] було вручено процесуальні документи та ознайомлено з позовною заявою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що вони з позивачем налагодили стосунки, і йому відомо про намір позивача звернутися до суду із заявою про залишення позовної заяви про розірвання шлюбу без розгляду. Також відповідач зазначив, що не буде приймати особистої участі при розгляді справи і не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01.03.2017 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відновлено. У судове засідання позивач позивач [PERSON] не з'явилася, при цьому 22.03.2017 подала до суду заяву, в якій повідомила, що не підтримує пояснення відповідача [PERSON] і просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, а також просить розглянути справу без її участі. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. 12 квітня 2016 року сторони уклали шлюб (а. с. 3). У шлюбі у подружжя дітей не має. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з положеннями ст. 52 СК України дружина та чоловік мають рівне право на фізичний та духовний розвиток, на здобуття освіти, прояв своїх здібностей, на створення умов для праці та відпочинку. Статтею 54 СК України встановлено, що дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов'язки в сім'ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім'ї. Усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім'ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім'ї вчинені за згодою другого з подружжя. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Згідно з положеннями ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, враховуючи доводи позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, отже за таких обставин шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved