Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

24.09.2021 [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - заповіту складеного 27 березня 2014 року [PERSON] , [INFO] , посвідченого секретарем Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №32. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя батько склав заповіт, який 27 березня 2014 року посвідчено секретарем Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Проте при складанні заповіту, спадкодавцем її ім`я зазначено українською мовою « [PERSON] », в той час як згідно паспорту ім`я записано як « [PERSON] ». 15 травня 2021 року вона та її брат [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса, однак отримати свідоцтво про спадщину вона не може через помилку в імені допущену в заповіті. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заяви наполягала та просила її задовольнити. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (нова редакція ст. 315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві ставиться питання про встановлення факту належності заявниці [PERSON] правовстановлюючого документу - заповіту складеного 27 березня 2014 року [PERSON] . З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] .(а.с.10) Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.7) Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу,01 вересня 1979 року [PERSON] одружився з [PERSON] . (а.с.8) Адреса зареєстрованого місця проживання заявника [PERSON] є [ADDRESS] . (а. с. 5-6). Відповідно заповіту від 27 березня 2014 року складеного [PERSON] , [INFO] , посвідченого секретарем Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №32, який заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 7,2222 га. (а.с.4) На підставі наданих заявником письмових доказів судом достовірно встановлено, що ім`я заявника у заповіті від 27.03.2014 року не збігається з записом ім`я зазначеному в паспорті заявника. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме заповіту є необхідним заявнику для виникнення майнових прав на спадкове майно, тобто має для неї юридичне значення, а іншим порядком підтвердити цей факт заявник не має можливості. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved