Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

26.01.2021р. позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в її користь грошову компенсацію ? вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , як спільного майна подружжя в сумі 95051 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2017р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу сторонами нажито спільне майно - автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску. Правовстановлюючі документи на автомобіль оформлено на відповідача. Оскільки з відповідачем вона не досягла згоди щодо користування, розпорядження та володіння спільним майном, тому звернулася в суд за захистом своїх прав. 24.02.2021р. [PERSON] , подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить здійснити поділ спільного майна подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину квартир , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,4 кв.м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.04.2017р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] . В період шлюбу сторонами придбано за спільні кошти майно - квартира [ADDRESS] , загальною площею 62,4 кв.м. Правовстановлюючі документи на квартиру оформлено на [PERSON] . Оскільки з відповідачем він не досягнув згоди щодо користування, розпорядження та володіння спільним майном, тому звернувся в суд за захистом своїх прав. 28.01.2021року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області відкрито провадження по справі і призначено підготовче засідання. 18.03.2021 ухвалою суду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна , об`єднано в одне провадження, із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 24.03.2021 [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якому вона просить в зустрічному позові відмовити, оскільки такий заявлений безпідставно, а спірна квартира являється її приватною власністю, оскільки 28.06.2016р. [PERSON] (дівоче [PERSON] ) уклала попередній договір купівлі-продажу квартири у ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп», тобто до укладення шлюбу між сторонами. Крім цього мати позивачки [PERSON] здійснювала платежі за попереднім договором купівлі-продажу. [PERSON] не представив суду доказів придбання спірної квартири за спільні кошти Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021р. вищевказану справу передано в провадження судді Бачуна О.І. у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.06.2021 прийнято справу до розгляду та призначено підготовче засідання. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.07.2021р. закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] та її представник заявлені первісні позовні вимоги підтримали повністю, надавши суду пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просили стягнути з відповідача 1/2 вартості автомобіля, а саме 95051грн. Додатково пояснили, грошові кошти на придбання автомобіля були з весілля. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] заперечили. Вказали, що у 2016році був укладений попередній договір купівлі-продажу спірної квартири. Із графіком платежів., де останній платіж проведено 29.02.2017року. Кошти на придбання квартири надавали дідо та бабця позивачки, шляхом переказу в євро, які одразу були обмінені на гривні і здійснено оплати. Будинок із спірною квартирою зданий в експлуатацію у 2018році і тоді оформлено право власності. Вважають, що квартира набута у власність до шлюбу. Крім цього, позивачка вказала, що до реєстрації шлюбу не проживала однією сім`єю із [PERSON] . Згоду на придбання квартири у нотаріуса [PERSON] надавав, оскільки цього вимагає інструкція із вчинення нотаріальних дій. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано у 2021р. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення первісних позовних вимог не заперечили. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснили, що сторони по справі проживали однією сім`єю до реєстрації шлюбу. Спірна квартира була придбана за їх спільні кошти, також за спільні кошти робили ремонт, купляли меблі. [PERSON] додатково пояснив, що до реєстрацію шлюбу проживав разом із позивачкою в [ADDRESS] . Вони познайомилися у грудні 2015році. Був присутній під час укладення попереднього договору купівлі-продажу квартири. Ствердив, що давав частину грошей для покупки квартири, однак квитанцій не має. Він вибирав забудовника та квартиру. Вказав, що була усна домовленій про те, що квартиру реєструють на позивачку, а автомобіль на нього. Не заперечив, що більше частину коштів для придбання квартири надала позивача, він оплачував ремонтні роботи. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, шо родичі [PERSON] казали, що спірна квартира мала бути для них. Він брав фінансову участь у придбанні квартири, однак квитанцій не підтвердження не має. Як приватний підприємець він зареєстрований з лютого 2018р. [PERSON] перебувала в декретній відпустці з липня 2018р. по липень 2020р. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її батьки перебували закордоном на заробітках. В червні 2016року вирішили купити в розстрочку квартиру. За дев`ять місяців сплатили вартість квартири. Грошові кошти пересилав її батько, декілька раз мама. Останній платіж був здійснений у лютому 2017р. Автомобіль сторони по справі купили після весілля. Вказала, що її батько з 2001р., а мати з 2010року на заробітках в Португалії. Пошуком майстрів та ремонтними роботами займалася [PERSON] , зять ні. Вказала, що батьки пересилали кошти їй, а вона віддавала їх [PERSON] . Квартира куплялася, що [PERSON] мала де жити. До реєстрації шлюбу, сторони по справі не проживали разом. Судом встановлено: Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , 22.04.2017року зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 26.06.2021 зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Із інформації від 31.10.2020р. наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів громадянином [PERSON] , 28.08.2017року було зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску. Із звіту про оцінку автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2004року випуску, номер шасі - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] його вартість станом на 21.01.2021року становить 190105,00грн. 28.06.2016року [PERSON] уклала з ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп» попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . До даного договору підписано Додаток №2, в якому визначено графік сплати , де зазначено кількість платежів та термін їх здійснення. Останній платіж 29.02.2017р. Як вбачається із представлений суду квитанцій Приватбанку, [PERSON] внесла на рахунок ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» призначення платежу «за попереднім договором [PERSON] купівлі продажу квартири від 28.06.2016», грошові суми: 29.06.2016р. - 50000грн.; 30.06.2016р. -95550грн., 01.07.2016р. -95324грн.; 18.07.2016р., 17.08.2016р., 22.09.2016р.,21.10.2016р., 24.11.2016р.- по 36978грн. та 29.12.2016р. - 41584,16грн. Крім цього, як вбачається із квитанції ТОВ «БІК Рубікон Груп» від 15.09.2017р. [PERSON] сплатила за теплу підлогу та рушникосушку в квартирі [ADDRESS] суму 13730грн. Як вбачається із квитанції ТОВ «БІК Рубікон Груп» від 12.10.2017р. [PERSON] сплатила за сантехніку та каналізацію в квартирі №33 суму 5400грн. Як вбачається із довідки виданої АТ КБ « Приватбанк» від 03.03.2021р. [PERSON] за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017року отримала 13 переказів по сиcтемі WesterUnion. Із акту прийому-передачі квартири в будинку [ADDRESS] від 21.05.2018р. вбачається що ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія « Рубікон Груп» передало, а [PERSON] прийняла квартиру [ADDRESS] . 22.05.2018 між ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія « Рубікон Груп» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 22.05.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргун О.С. прийнято рішення про реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на квартири [ADDRESS] . Із заяви [PERSON] від 22.05.2018 посвідченої нотаріусом Моргун О.С. вбачається, що останній надав згоду на купівлю [PERSON] квартири [ADDRESS] , за кошти, набуті ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за ціною та на умовах на її розсуд. Як вбачається із будинкової книги в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] слід задоволити, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Щодо заявленого первісного позову [PERSON] то такий підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. У ч.1 ст.70 СК встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, те, що [PERSON] визнав позовні вимоги, суд задовольняє вимогу [PERSON] про стягнення з [PERSON] в її користь грошову компенсацію ? вартості автомобіля марки, як спільного майна подружжя в сумі 95051 гривень. Щодо заявлено зустрічного позову [PERSON] то такий задоволенню не підлягає з наступних підстав. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.06.2016року [PERSON] уклала з ТзОВ «Будівельно-Інвестиційна Компанія « Рубікон Груп» попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Мати позивачки - [PERSON] вносила на рахунок ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» платежі за вказаним договором. Крім цього, [PERSON] сплатила кошти ТОВ «РУБІКОН ГРУП БІК» за теплу підлогу, рушникосушку, сантехніку та каналізацію в квартирі [ADDRESS] . Довідкою АТ КБ « Приватбанк» від 03.03.2021р. підтверджується факт, що [PERSON] за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017року отримала 13 переказів по сиcтемі WesterUnion. В судовому засіданні встановлено, що вказані грошові кошти надсилали дідо та бабця позивачки із Португалії, які обмінювалися на грошову одиницю «гривня» та вносилися в рахунок оплати за квартиру. Враховуючи те, що згідно додатку «2 до договору купівлі-продажу квартири №33 від 28.06.2016року останній ( девятий) платіж мав бути здійснений до 29.02.2017року, кошти за спірну квартиру були внесені протягом червня 2016 -січня 2017року, тобто до реєстрації шлюбу, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо прийняття [PERSON] участі в оплаті спірної квартири, суд вважає, що у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в сумі 2050,24грн., оскільки такий при подані позову був сплачений в неповному розмірі.

Outcome: approved