Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

25.07.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з реєстраційним номером 5609025 на 1/2 частину квартири, що знаходиться в с. Ігнатпіль Овруцького району по вул. Леніна, 5, мотивує це тим, що відповідно до договору дарування від 13 липня 1996 року їй та її чоловікові [PERSON] було подаровано квартиру [ADDRESS], що становило 1/2 частину будинку, тобто вона стала власницею 1/2 частини квартири. У спадщину від померлого чоловіка отримала іншу 1/2 частину квартири. В свідоцтві про право на спадщину вказано, що спадщина складається з 1/2 частини квартири, що фактично складає 1/4 частину будинку. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON] державною нотаріальною конторою на 1/2 частину квартири, фактично видано на 1/4 частину житлового будинку. Із даним рішенням звернулася до [PERSON] сільської ради із заявою про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але такі зміни внесені не були, оскільки сільську раду не зобовязано внести зміни. Рішенням від 27.04.2017 року по справі №286/273/17 було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 12.05.2014 року. На її звернення до нотаріальної контори вона отримала відмову у видачі повторного свідоцтва про право на спадщину, оскільки не скасовано запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно в реєстрі від 12.05.2014 року за №5609025. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі, щодо розгляду справи та винесення остаточного рішення покладається на погляд суду. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено Овруцьким районним судом у рішенні від 27.04.2017 року в цивільній справі №286/273/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора, яке набрало законної сили, що [PERSON] та [PERSON] було подаровано в рівних частках кожному квартиру №2 в селі Ігнатпіль по вулиці Леніна буд. 5 Овруцького району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцем 1/2 частини квартири №2 по вул. Леніна в с. Ігнатпіль Овруцького району стала [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21471193 від 12.05.2014 року, [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] ДНК від 18.10.2016 року №1792/02-14 [PERSON] було відмовлено внести зміни та виправлення помилки в свідоцтві про право на спадщину за законом від 12.05.2014 року та запропонавано звернутися до суду для встановлення факту належності 1/4 частини житлового будинку №5, яка становить 1/2 частину квартири №2 в с. Ігнатпіль Овруцького району по вул. О.Василенка (Леніна). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22.11.2016 року було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 травня 2014 року, видане [PERSON] державною нотаріальною конторою на 1/2 частину квартири, що знаходиться в с. Ігнатпіль по вул. Леніна, 5 фактично видано на 1/4 частину житлового будинку №5, яка становить 1/2 частину квартири №2, що знаходиться в с. Ігнатпіль по вул. Леніна, 5 ([PERSON]). [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області від 21.12.2016 року [PERSON] відмовлено внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки резолютивна частина рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22.11.2016 року не носить зобовязального характеру щодо внесення змін до Державного реєстру прав. У звязку з цим, рішенням Овруцького районного суду від 27.04.2017 року по справі №286/273/17 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12 травня 2014 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром №1-659, на 1/2 частину квартири 32, що знаходиться в селі Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області по вулиці Леніна, 5. 12.07.2017 року позивач звернулася до [PERSON] ДНК із заявою скасувати запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про те [PERSON] ДНК листом від 12.07.2017 року повідомила позивача, що скасування запису в Державному реєстрі прав проводяться на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації. Посилання представника відповідача на те, що сільська рада не може бути відповідачем по даній справі, суд не бере до уваги, оскільки спадкове майно знаходиться на території сільської ради. Також, як видно з рішення суду від 27.04.2017 року [PERSON] сільська рада заперечень проти позову не надавала, тобто погодилася з тим, що вона може бути відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що рішенням суду від 27.04.2017 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, а без скасування рішення про державну реєстрацію права власності, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права щодо нерухомого майна, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved