Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 листопада 2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 389. Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. У них різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки. Вони втратили взаємну повагу, у звязку з чим шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Фактично сімя розпалася і її збереження не можливо, тому що між ними склалися вкрай неприязні стосунки. З червня 2014 року по теперішній час вони проживають окремо. Примирення вважає не можливим, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 листопада 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Долгова) А.М. укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис 389 (а.с. 5). Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвище, у звязку із розірванням шлюбу, також слід задовольнити.

Outcome: approved