Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

25.10.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 грудня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3392, а також про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 25 жовтня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану міського відділу реєстрації Львівського міського управління юстиції було зроблено актовий запис за №3392. Від спільного шлюбу у них народились діти, зокрема: донька - [PERSON] ,, 2005р.н., син - [PERSON] , 2010р.н., донька - [PERSON] , 2013р.н. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Перші роки їх сімейного життя складались добре, проте поступово шлюбні відносини між ними почали погіршуватись. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Намагалися всіма силами зберегти сім`ю, але і народження дітей не допомогло це зробити. Вказує, що вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах і в інтересах дітей, вирішили розірвати шлюб. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Неодноразові намагання зберегти сім`ю та допомагати утримувати їх сім 'ю не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу формально підтримувати шлюбні відносини немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Крім того, позивач вказує, що вони з відповідачем досягли згоди щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків, а також що їх діти: донька - [PERSON] ,, 2005р.н., син - [PERSON] , 2010р.н., донька - [PERSON] , 2013р.н. після розірвання шлюбу будуть проживати разом із матір`ю - [PERSON] , а батько [PERSON] постійно братиме участь у вихованні дітей до досягнення ними повноліття, буде надавати матеріальну допомогу на утримання дітей для забезпечення умов її життя. А тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 25 грудня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №3392, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 квітня 2005 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-16). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дитини, що мають істотне значення. Крім того, як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с. 14-16). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з матір`ю та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від виконання даного обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дітей, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, те що він працює та отримує заробітну плату, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відтак, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 25 жовтня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов [PERSON] На підставі вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved