Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

26.01.2017р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що з 2006р. по червень 2015р. сторони проживали разом в незареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В наданій суду 20.04.2017р. заяві, позивачка та її представник [PERSON] ( діє на підставі договору про надання правової допомоги від 09.09.2015р.) позовні вимоги підтримали та просили розглядати справу у їх відсутність, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 26). Відповідач [PERSON] у судове засідання 20.04.2017р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх своїх доходів щомісячно, до досягнення донькою повноліття визнав в повному обсязі (а.с. №23). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. № 6). Малолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] знаходиться на її утриманні. Дані обставини не оскаржувались і відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що позивачка просила стягувати аліменти у частці від доходу відповідача та із документів, наданих відповідачем, вбачається, що він працює, а отже має регулярний дохід, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з 26.01.2017р. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved