Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

25 січня 2012 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/5322SFPRP7 на суму 3 542,51 грн. строком до 25 січня 2015 року. 21 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 58/5322SFPRP7 на суму 4 478,78 грн. строком до 21 лютого 2015 року. В подальшому, ПАТ «Платинум банк» було відступлено право вимоги за вказаними договорами, а саме: - ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012 на підставі договору факторингу № 20120926-Г від 26 вересня 2012 року, укладеного з ПАТ «Платинум банк», що підтверджується листом ПАТ «Платинум банк» № 50-04-03/13663 від 08.06.2015 та витягом з реєстру відступлених боржників, доданого до цього листа; - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012 на підставі договору факторингу № 20121010-г від 10 жовтня 2012 року, укладеного з ПАТ «Платинум банк», що підтверджується листом ПАТ «Платинум банк» № 50-04-03/13663 від 08.06.2015 та витягом з реєстру відступлених боржників, доданого до цього листа, а також право вимоги за кредитним договором № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012 на підставі договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, укладеного з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» № ФК/383 від 04.06.2015 та доданим до цього листа реєстром боржників; - ТОВ «Кредекс Фінанс», позивач по справі, набуло право вимоги за кредитними договорами № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012 та № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012 на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується витягом із зазначеного договору факторингу та реєстром боржників. Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012 в сумі 3 636,90 грн., з яких: 3 245,50 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 225,00 грн. - заборгованість за відсотками; 166,40 грн. - заборгованість за пенею. Також, відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012 в сумі 4 742,90 грн., з яких: 4 226,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 276,00 грн. - заборгованість за відсотками; 240,10 грн. - заборгованість за пенею. За умовами кредитного договору № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012, сума кредиту становить 3 542,51 грн., строк на який надано кредит - 36 місяців з щомісячним поверненням кредиту (п.п. 1.1.1, 2.5 Договору). Проте, в період з 25.01.2012 по 03.07.2015 відповідачем було сплачено за кредитним договором № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012 лише 920,00 грн. на користь ПАТ «Платинум банк», при цьому останній платіж здійснено 09.08.2012. За умовами кредитного договору № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012, сума кредиту становить 4 478,78 грн., строк на який надано кредит - 36 місяців з щомісячним поверненням кредиту, згідно з графіком платежів, встановленим Додатком № 1 до Договору. Проте, в період з 21.02.2012 по 03.07.2015 відповідачем було сплачено за кредитним договором № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012 лише 780,00 грн. на користь ПАТ «Платинум банк», при цьому останній платіж здійснено 10.08.2012. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за зазначеним договором в розмірі 3 636,90 грн., а також за кредитним договором № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за зазначеним договором в розмірі 4 742,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, позивач по справі є новим кредитором за кредитними договорами № 5/5322SFPRP7 від 25.01.2012, № 58/5322SFPRP7 від 21.02.2012. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, з урахуванням наведених положень чинного законодавства та беручи до уваги відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 1321 від 09.07.2015, яким підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved