Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

25 листопада 2016 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення коштів (боргу) вимушено сплачених третьою стороною. Посилалась на те, що 18.05.2010 року [PERSON] надано нотаріально посвідчену довіреність [PERSON] та [PERSON] на право експлуатувати та розпоряджатися транспортним засобом - автомобілем легковий седан марки ВАЗ, модель 21070 СПГ, випуску 2005 року, номер шасі (кузова, рами) Y6D2107005D003382 XTA21070052145353, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованим в Полтавському ВРЕВ 05.04.2008 року. Аналогічне доручення на [PERSON] та [PERSON] видане 15.08.2016 року. Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.08.2016 року складеного інспектором ДПС ГУНП в Полтавській області, автомобіль був доставлений на майданчик тимчасового затримання. Під час затримання автомобілем керував [PERSON] Підставою для таких дій інспектора ДПС стало те, що Київським ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в січні 2015 року відкрите виконавче провадження щодо несплати [PERSON] аліментів на утримання дитини в сумі 14\~304 грн. 80 коп., а в лютому 2016 року винесена постанова про розшук та арешт майна боржника. Вона сплатила заборгованість [PERSON] щодо виплати аліментів на користь [PERSON], оскільки була небезпека втрати можливості для їхньої сімї експлуатувати та розпоряджатися вказаним транспортним засобом, який на той час перебував у власності [PERSON] Після того як нею сплачений за відповідача борг, виконавчою службою винесена постанова від 30.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження. За весь час на неодноразові прохання щодо сплати вищезазначеної суми коштів, які вона змушена була сплатити за відповідача, як боржника по аліментам, [PERSON] жодним чином не відреагував та не сплатив навіть частки коштів. Просила, стягнути з відповідача на її користь суму коштів (боргу) в розмірі 14\~304 грн. 80 коп. та понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи , заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Враховуючи клопотання позивача про заочний розгляд справи, суд ухвалив, розглядати справу у відсутність відповідача, що не зявився, у порядку заочного провадження. Заслухавши представника позивача адвоката [PERSON], свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 18.05.2010 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену довіреність [PERSON] та [PERSON] на право експлуатувати та розпоряджатися транспортним засобом - автомобілем легковий седан марки ВАЗ, модель 21070 СПГ, випуску 2005 року, номер шасі (кузова, рами) Y6D2107005D003382 XTA21070052145353, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованим в Полтавському ВРЕВ 05.04.2008 року. Аналогічне доручення на [PERSON] та [PERSON] видане 15.08.2016 року ( а.с.9-10). Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.08.2016 року складеного інспектором ДПС ГУНП в Полтавській області, автомобіль був доставлений на майданчик тимчасового затримання. Під час затримання автомобілем керував [PERSON] ( а.с.12). Підставою для таких дій інспектора ДПС стало те, що Київським ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в січні 2015 року відкрите виконавче провадження щодо несплати [PERSON] аліментів на утримання дитини в сумі 14\~304 грн. 80 коп., а в лютому 2016 року винесена постанова про розшук та арешт майна боржника. Позивач [PERSON] сплатила заборгованість [PERSON] щодо виплати аліментів на користь [PERSON] в сумі 14\~304 грн. 80 коп., що підтверджується копією квитанції ( а.с.13). Постановою Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 30.08.2016 року виконавче провадження закінчено. На адресу відповідача [PERSON] направлялась претензія про сплату коштів ( боргу) вимушено сплачених третьою особою ( а.с.14), але відповідач не неї не відреагував. Згідно ст.. 526 ЦК України з обов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, що понесені позивачем при предявленні позову у розмірі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved