Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

24 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, через канцелярію суду представник Сорока М.С.., який діє на підставі довіреності № 2281-О від 06.08.2013 року, подав заяву від 10.07.2014 року, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. /а.с.25,46/. У позовній заяві зазначено, що 16 травня 2007 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір № DOXRRX86630017, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2676,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку, які складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно Умов. Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник [PERSON], який зобов'язувався щомісяця погашати заборгованість суми виданих кредитних ресурсів та нарахованих відсотків, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним. За цих підстав позивач у травні 2008 року звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. 30 травня 2008 року Совєтським районним судом м. Макіївки було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 5767,80 грн. У зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] продовжуються порушуватися умови укладеного кредитного договору та не виконуються зобов'язання щодо погашення відсотків за користування кредитом, штрафних санкції, станом на 12 лютого 2014 року заборгованість складає 53287,83 грн., з якої: 15092,16 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 37408,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 786,72 - заборгованість по комісії за користування кредитом. Але ж від цієї суми віднімається сума, стягнута з відповідача за судовим наказом від 30.05.2008 року у розмірі 5767,80 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року станом на 12 лютого 2014 року складає 47520,03 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2376.00 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 50396,03 грн. та понесені судові витрати в розмірі 503,96 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи, а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками житлово-експлуатаційній організації (ч.3 ст.76 ЦПК України). Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] навмисно не з'являвся до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, працівникам житлово-експлуатаційної організації також не вдалося передати йому судову повістку, про що складені відповідні акти. /а.с. 23,26,28,32,34а,35,39-41-а,42,44,45/ Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, він навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча йому відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 16 травня 2007 року юридична особа - закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір № DOXRRX86630017, за умовами якого цей договір складається із заяви позичальника про надання грошової суми у кредит та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). На підтвердження укладання зазначеного кредитного договору суду надано заяву позичальника [PERSON] № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). /а.с.6, 7-10/ Судом встановлено, що кредитний договір, який складається із письмової заяви [PERSON] № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковими для виконання. Згідно укладеного договору Банк надав відповідачу [PERSON] строковий кредит в сумі 2676,00 грн. на строк 12 місяців з 16.05.2007 року по 16.05.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути суму кредиту у передбачений договором строк, сплатити відсотки за користування ним, та інші витрати згідно Умов. /а.с. 6 зворот/. За правилами статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 4 статті 631 Цивільного кодексу України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З кредитного договору № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року вбачається, що строк виконання зобов'язання за цим договором сплинув 16 травня 2008 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем загальна сума заборгованості у розмірі 50396,03 грн. утворилася у відповідача [PERSON] станом на 12 лютого 2014 року. Положеннями частин 1 і 5 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Із пункту 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), погоджених сторонами, вбачається, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами протягом п'яти років. /а.с.10/ Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності, що не заборонено положеннями ст. 259 ЦК України. Звернення позивача до суду із позовом відбулося 24 квітня 2014 року, що виходить за межі збільшеної на підставі договору позовної давності, але відповідно до вимог частини 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем [PERSON] така заява зроблена не була. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 12 лютого 2014 року становить 53287,83 грн., у тому числі: за відсотками за користування кредитом - 15092,16 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 37408,95 грн., заборгованість по комісії - 786,72 грн. При цьому позивачем зазначено, що від цієї суми відраховується сума у розмірі 5767,80 грн., яка була стягнута з відповідача [PERSON] за судовим наказом від 30.05.2008 року. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 12 лютого 2014 року складає: загальна сума заборгованості за відсотками, комісією та пенею - 47520,03 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2376,00 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. На підставі ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за кредитним договором № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року нарахована пеня в сумі 44424,99 грн., з якої погашено у тому числі списано 7016,04 грн., таким чином залишок до стягнення складає 37408,95 грн. Нарахування суми пені 37408,95 грн. було проведено позивачем за період з липня 2007 року. Враховуючи, що згідно положень ст. 258 ЦК України позовна давність для стягнення неустойки (штрафу, пені) складає один рік з дати звернення до суду із позовом, позивач звернувся до суду у квітні 2014 року, розрахунок пені необхідно зробити лише з квітня 2013 року по квітень 2014 року. З урахуванням позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і його розрахунку заборгованості, а також вимог ст. 258 ЦК України, розмір пені визначається таким чином: Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, Банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає: 15092,16 грн. (заборгованість за процентами за користування кредитом) + 786,72 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) - (мінус) 5767,80 грн. (сума заборгованості, стягнута з відповідача за судовим наказом від 30.05.2008 року) = 10111,08 грн. Цю суму необхідно помножити на 0,15% = 15,17 грн. на день. 15,17 грн. х 295 (кількість днів прострочення за рік за період з 24.04.2013 року по 12.02.2014 року включно) = 4475,15 грн. Саме така сума пені і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до пункту 5.3 цих же Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Суму заборгованості відповідача суд розраховує наступним чином: 15092,16 грн. (заборгованість за відсотками за користування кредитом) + 786,72 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) - (мінус) 5767,80 грн. (сума заборгованості, стягнута з відповідача за судовим наказом від 30.05.2008 року) = 10111,08 грн. + 4475,15 грн. (сума пені за період з 24.04.2013 року по 12.02.2014 року). Таким чином загальна сума заборгованості становить 14586,23 грн. П'ять відсотків від цієї суми дорівнює 729,31 грн. З урахуванням фіксованої частини штрафу 500 грн., загальна сума штрафу складає 1229,31 грн. (729,31 + 500), тому саме така загальна сума штрафу підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню, а загальна сума заборгованості [PERSON] яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DOXRRX86630017 від 16.05.2007 року складає: загальна сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (з урахуванням загальної суми, стягнутої за судовим наказом) - 10111,08 грн., пеня - 4475,15 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 729,31 грн., а всього - 15815,54 грн. Положеннями статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позову ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 503,96 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача частково, у розмірі 158,15 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial