Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

26 липня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою за участю заінтересованої особи Артемівського міського ВДРАЦС, в якій просила встановити факт, що її донька [PERSON] померла 22 червня 2016 року у м.Горлівка. Заявниця [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності /а.с.23/. У заяві зазначено, що 22 червня 2016 року в м.Горлівка померла донька заявниці [PERSON], яка була похована на цвинтарі Румянцево у м.Горлівка. 29.06.2016 р. у органах ДРАЦС м.Горлівка вона отримала свідоцтво про смерть доньки, яке є недійсним на території України. Згодом вона звернулася до Артемівського міського ВДРАЦС з проханням зареєструвати смерть [PERSON], однак їй відмовили у державній реєстрації смерті у зв?язку із відсутністю у неї оригіналу лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми з печаткою медичного закладу України. Зазначила, що встановлення факту смерті доньки їй необхідне для отримання свідоцтва про її смерть. Просила встановити факт смерті [PERSON] 22 червня 2016 року у м. Горлівка Донецької області. Представник заінтересованої особи Артемівського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання, але до зали суду не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що заперечень не має /а.с.27/. Відповідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~(зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. З копії сторінок паспорту громадянина України, виданого на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що 22 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] /а.с.7-9/. Таким чином, суд приходить до переконання, що [PERSON] є донькою [PERSON] Відповідно до довідки про причину смерті № 1318 від 23.06.2016 року [PERSON], померла 22 червня 2016 року у віці 42 роки, причина смерті інтоксикація, злоякісне новоутворення наднирників з метастазами у внутрішні органи /а.с.12/. З копії лікарського свідоцтва про смерть № 1318 від 23.06.2016 р. вбачається, що [PERSON] померла 22 червня 2016 року у м.Горлівка, за адресою: вул.Комсомольська, 26/14 /а.с.16/. Відповідно до свідоцтва про смерть серія ДНР № 028934 від 29.06.2016 р. [PERSON] померла 22 червня 2016 року, про що 29 червня 2016 року складено відповідний актовий запис № 650 у Калінінському відділі ЗАЦС м.Горлівка /а.с.14/. Згідно договору-замовлення № 147, укладеного з ритуальним салоном «Часовня», 24 червня 2016 року о 09-45 год. були надані послуги з організації та проведення поховання [PERSON] на цвинтарі «Румянцево» /а.с.17/. Як вбачається з дозволу на поховання, [PERSON] була похована у родинній огорожі з раніше похованим [PERSON] на цвинтарі «Румянцево» /а.с.18/. З фотографій, доданих до заяви, вбачається, що на цвинтарі знаходиться могила з хрестом, на хресті прикріплена табличка «[PERSON] 12.12.1973 22.06.2016 г.» /а.с.13/. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На звернення [PERSON] до Артемівського міського ВДРАЦС їй було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею пред?явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.15/. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто свідоцтво про смерть [PERSON], померлої 22 червня 2016 року, видане 29.06.2016 р. року в м. Горлівка - на території, тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. Згідно інформації № 128877/16 від 26.07.2016 р., наданої на запит суду Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську, актовий запис про смерть [PERSON], яка померла 22.06.2016 р. у м. Горлівка відсутній /а.с.27/. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги\~\~ [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до положення п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м.Горлівка є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved