Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 20 червня 2015 року біля 23 год. по вул. Ковельська в м. Камені-Каширському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю керованого ним на підставі довіреності автомобіля марки «Peugeot 605», номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки «Опель Віваро», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю (далі ТзДВ) «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». В результаті вказаної ДТП керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Камінь-Каширського районного суду від 26 червня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Вважає, що вказана ДТП є страховим випадком, внаслідок якого у ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Надіславши 27 липня 2015 року заяву про виплату страхового відшкодування, на день подання позовної заяви ні повідомлення, ні страхового відшкодування не отримав. Вважає, що відмова відповідача ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» у здійсненні страхового відшкодування свідчить про його намагання ухилитися від виплати страхових платежів, що є порушенням норм чинного законодавства. Згідно висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 20007,29 грн. Оскільки він не є підприємцем, він не може бути платником податку на додану вартість, тому вартість відновлювального ремонту визначається без вирахування цього податку. Страхова компанія, будучи повідомлена про страховий випадок, не здійснила визначених дій для встановлення розміру збитків та не направила свого представника до місцезнаходження автомобіля для складання відповідного акту. 15 вересня 2015 року звернувся до ПП «АС Експерт» з проханням встановити вартість відновлювального ремонту його пошкодженого внаслідок вказаної ДТП автомобіля. Під час огляду автомобіля була присутня [PERSON] Згідно висновку експертного дослідження вартість нових складових автомобіля, що потребують заміни під час його ремонту, складає 38654,02 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля він сплатив 803,20 грн. На підставі наведеного, в ході розгляду справи уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із страхової компанії «Глобус» АТ в свою користь 19497 грн. 29 коп. страхового відшкодування, понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., оплату за проведене автотоварознавче дослідження автомобіля в сумі 803 грн. 20 коп. та 750 грн. витрат за надання правової допомоги, а всього 21537 грн. 69 коп. З відповідача [PERSON] просить стягнути суму франшизи 510 грн. ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» подані заперечення на позовну заяву, в яких воно зазначило, що позов не визнає виходячи з такого. Згідно рахунку №ППЛ-000002 від 07 липня 2015 року виписаного ПП [PERSON], який надав [PERSON], фактична вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 13293,41 грн. (з ПДВ), що також підтверджено власним підписом позивача у вказаному рахунку, а тому наданий позивачем висновок експерта [PERSON] від 21 вересня 2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу становить 20007,29 грн., є хибним та завищеним. Вважає названий висновок таким, який не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, хоча й містить формальне посилання на неї, складений з грубими порушеннями його прав і про нього вперше дізналося отримавши разом із ухвалою про відкриття провадження. Грубо порушено право на участь товариства в огляді та оцінці пошкодженого транспортного засобу, передбачене вказаною методикою, у зв'язку з чим товариство не могло реалізувати своє право подати зауваження та заперечення на таку оцінку. Вартість відновлювального ремонту є явно завищеною, а тому позовні вимоги про стягнення 803,20 грн. є незаконними. Відшкодування матеріального збитку повинно здійснюватися без ПДВ та повинно бути зменшене на суму франшизи, яка становить 510 грн. Таким чином вважає, що належна до виплати сума страхового відшкодування складає 10567,84 грн., яка розрахована наступним чином: 13293,41 грн. (сума матеріального збитку згідно рахунку №ППЛ-000002 від 07.07.2015 р. з ПДВ) - 2215,57 грн. (сума ПДВ) - 510 грн. (франшиза). Також зазначив, що запчастини позначені в ремонтній калькуляції, які виробник не вробляє та не постачає, не відносяться до оригінальних та не можуть бути використані в розрахунку матеріального збитку відповідно до п. 8.5.10 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. У зв'язку з цим просить не враховувати вказаного висновку при постановленні судового рішення та не стягувати витрати за його проведення. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позову та стягнути 10567,84 грн. страхового відшкодування. При розгляді справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позовній заяві та пояснили, що на даний час пошкоджений автомобіль не відремонтований, а буде це зроблено лише після стягнення страхового відшкодування. Просять позов задовольнити та стягнути із страхової компанії 19497 грн. 29 коп. страхового відшкодування, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., оплату за проведене автотоварознавче дослідження автомобіля в сумі 803 грн. 20 коп. та 750 грн. витрат за надання правової допомоги, а всього 21537 грн. 69 коп. З відповідача [PERSON] просять стягнути франшизу в сумі 510 грн. Представник товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», у поданому 18 січня 2016 року запереченні просив судове засідання провести без його участі, відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТзДВ СТзДВ «Глобус» та стягнути 10567,84 грн. страхового відшкодування. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання, на розгляд справи не з'являлася, причини неявки суду не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В силу ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається із постанови судді Камінь-Каширського районного суду від 26 червня 2015 року (а.с. 12), яка 07 липня 2015 року набрала законної сили, [PERSON] 20 червня 2015 року о 23 год. 00 хв. по вул. Ковельська в м. Камені-Каширському, керуючи автомобілем марки «Опель Віваро», номерний знак [NUMBER], на порушення вимог п. п. 2.9(а), 10.4 Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, при здійснення маневру ліворуч не впевнилась, що автомобіль, який рухався позаду у попутному напрямку, приступив до обгону, виїхала на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення керованого нею автомобіля з автомобілем марки «Пежо 605», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення таких дій [PERSON] вказаною постановою визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 ч. 1, ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. З наведеного вбачається, що порушення [PERSON], як водієм транспортного засобу, п. 10.4 Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв'язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Як убачається із довідки інспектора ВДАІ з обслуговування Камінь-Каширського, Ратнівського та Старовижівського районів (м. Камінь-Каширський) УДАІ УМВС України у Волинській області виданої [PERSON] (а.с. 9), 20 червня 2015 року по вул. Ковельська в м. Камені-Каширському трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб марки «Пежо 605», номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER] отримав механічні пошкодження: деформація правого крила, переднього капота з правої сторони, переднього бампера, розбита права фара та покажчик поворотів. В силу ст. 1 п. 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Автомобіль марки «Опель Віваро», номерний знак [NUMBER], був застрахований ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» згідно полісу № АІ/5706521 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 квітня 2015 року терміном дії до 20 квітня 2016 року включно (а.с. 13 зворот). Страхувальником є [PERSON], житель [ADDRESS], тобто вказаний транспортний засіб згідно вищеназваного Закону вважається забезпеченим. Страховим випадком згідно вказаного полісу є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (полісом), що також відповідає положенням ст. 8 Закону України «Про страхування». З наведеного вбачається, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода, згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, що сторони під сумнів не ставлять. Відповідно до ст. 22 ч. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В силу ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як убачається із висновку експертного дослідження № 1132 складеного 21 вересня 2015 року (а.с. а.с. 16-21) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Пежо 605», номерний знак [NUMBER], складає 47065 грн. 10 коп., матеріальний збиток завданий власнику цього автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 20007 грн. 29 коп. Встановлено, що позивач на правовій підставі користувався та розпоряджався вказаним автомобілем, що вбачається із довіреності від 27 липня 2015 року, яка дійсна до 27 липня 2020 року (а.с. 11), а тому, згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України наданих у п. 9 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 із змінами і доповненнями та Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 13 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», він має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому автомобілю. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник (страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України - ст. 3 Закону України «Про страхування»). Збитками у контексті положень ст. 22 ч. 2 п. 1 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З наведеного вбачається, що відшкодуванню позивачу підлягає матеріальний збиток завданий керованому ним автомобілю марки «Пежо 605», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при вищезгаданій ДТП, який становить 20007,29 грн. та який не перевищує встановленої полісом № АІ/5706521 страхової суми за шкоду, заподіяну майну (ліміт відповідальності), максимальний розмір якого встановлений в розмірі 50 000 грн. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу ст. 990 ч. 1 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до ст. 35 ч. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем для отримання страхового відшкодування, в межах строку, передбаченою цією статтею, подано відповідачу заяву про страхове відшкодування (а.с. а.с. 14-15). Відповідно до ст. 36 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved