Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

25 серпня 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00112.07.2. Відповідно до умов даного договору банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 40357 доларів 85 центів США. Згідно з п.п. 1.5 кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 9 % річних. 01 листопада 2008 року ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору № 77.1/АА-ОО 112.07.2 від 23 жовтня 2007 року, згідно умов якої п. 1.5 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена в розмірі 11 % річних. Згідно з п.п. 1.5.1 кредитного договору щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2 % від суми отриманого кредиту. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та процентами [PERSON] має сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процента від суми простроченого платежу (п. 3.9. кредитного договору). Відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати необхідних платежів. Станом на 12 серпня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 895375 гривень 08 копійок, яка складається з: -суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1045 гривень 56 копійок; -суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 823912 гривень 25 копійок; -суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 64148 гривень 94 копійки; -суми 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 5491 гривень 46 копійок та інфляційні втрати. ПАТ «Родовід Банк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача зазначені суми та судові витрати в справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з наведених у позові підстав. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00112.07.2 (а.с. 5-7). 01 листопада 2008 року між сторонами була укладена додаткова угода до кредитного договору № 77.1/АА-00112.07.2 (а.с. 11). Вбачається, що банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на 40357 доларів 85 центів США зі сплатою процентної ставки в розмірі 11 % річних терміном до 23 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам кредитного договору та додаткової угоди до нього свої зобов'язання в повному обсязі не виконує. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з п.п. 1.5.1 кредитного договору щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2 % від суми отриманого кредиту. Пунктом 3.9. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожний день прострочки пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченого платежу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своєчасно кошти за кредитним договором не сплачував, тому у нього станом на 12 серпня 2015 року виникла заборгованість, яка складається з: -суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1045 гривень 56 копійок; -суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 823912 гривень 25 копійок; -суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 64148 гривень 94 копійки; Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплачуючи у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] станом на 12 серпня 2015 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 14-18). Також суду була надана виписка по особовому рахунку відповідача з 23 жовтня 2007 року по 12 серпня 2015 року (а.с. 34-52). За таких обставин, підлягає стягнення з відповідача 1045 гривень 56 копійок суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 4560 гривень 80 копійок суми 3 % річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам за весь період; 930 гривень 66 копійок суми 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період та 776 гривень 86 копійок інфляційних втрат. Позивач також просить суд стягнути: суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 823912 гривень 25 копійок та суму пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 64148 гривень 94 копійки, що нарахована за період з січня 2008 року по 12 серпня 2015 року. Разом з тим, ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч. 1 ст. 258 ЦК України вказано, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. У п. 1 ч. 2 цієї статті зазначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У своєму розрахунку сторона позивача надала суду розрахунок сум пені за один рік, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача за період з 12 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року 1824 гривні 46 копійок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 01 гривню 73 копійки пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: partial