Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

24 листопада 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява (уточнена згідно заяви від 18.01.2021) [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь по 7 877 грн 94 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та по 5 000,00 грн у відшкодування спричиненої моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками по 1/2 частці квартири [ADDRESS] . Поверхом вище над квартирою позивачів за вказаною адресою знаходиться квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , з вини якого 30.07.2020 сталось залиття квартири позивачів, що підтверджується актом про залиття квартири. В позові вказують, що вартість ремонтних робіт їх залитої квартири склала 7 700,00 грн, будівельних матеріалів, придбаних позивачами у період серпня-жовтня 2020 року, склала 8 055 грн 88 коп. У зв`язку із залиттям квартири позивачам було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, безвідповідального ставлення відповідача, негативних переживаннях. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 27.11.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік. 07.12.2020, на виконання вимог ухвали судді від 27.11.2020, позивачами надіслано виправлену позовну заяву. Ухвалою судді від 15 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 18.01.2021. 18.01.2021 розгляд справи відкладено на 03.02.2021, у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 03.02.2021 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивачів у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі в порядку заочного провадження. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. За письмовою згодою позивачів суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі є власниками по 1/2 частці квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 24.11.2004, посвідченим державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Сапон Г.М., зареєстрованим в реєстрі за №3-4129, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6751522 від 16.03.2005, виданим Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 13, 14). Квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач, розташована над квартирою, що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформаційної довідки № 242825651 від 03.02.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. З акта про залиття від 31.07.2020, складеного Дільницею обслуговування житлового фонду №1 Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, підписаного [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що під час обстеження квартири [ADDRESS] було виявлено: на кухні вологі плями на стелі - приблизно 6 кв.м, вологі шпалери на стінах - приблизно 8 кв.м, відставання фарби від столярних виробів - приблизно 0,5 кв.м, вологу підлогу по всьому периметру кухні - приблизно 8 кв.м, руді плями на віконних укосах - приблизно 1 кв.м та відставання шпаклівки з укосів - приблизно 0,25 кв.м.; у ванній кімнаті волога стеля - приблизно 2 кв.м, вологі стіни - приблизно 1,5 кв.м та відставання шпаклівки зі стін на стелі - приблизно 1 кв.м; в туалетній кімнаті волога стеля та стіни - приблизно 0,5 кв.м; в коридорі вологі плити на стелі - приблизно 2,5 кв.м, відставання шпалер зі стін - приблизно 0,25 кв.м та волога підлога - приблизно 4 кв.м; в спальні вологі плями на стелі - приблизно 2 кв.м та на стіні - приблизно 0,5 кв.м. Під час обстеження розташованої вище квартири за адресою [ADDRESS] , було виявлено, що причиною її залиття був відкритий кран « Маєвського » на рукосушарці у вказаній квартирі, що спричинило залиття підлоги в останній, після чого вода через перекриття залила квартиру [ADDRESS] (а.с. 18). В рахунок проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] (кухні, санвузла, ванної кімнати, коридора), у період з 16 жовтня по 30 жовтня 2020 року, позивачами було передано фахівцю з ремонту квартир - [PERSON] грошові кошти в сумі 7 700,00 грн, що підтверджується розпискою останньої про отримання коштів від [PERSON] у вказаному розмірі. Вартість будівельних матеріалів, придбаних позивачами у період серпня-жовтня 2020 року, склала 8 055 грн 88 коп. , що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Позивачі зазначили, що у зв`язку із залиттям квартири їм було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, безвідповідальності відповідача, негативних переживаннях. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдану позивачам шкоду. Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством Української РСР, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень, а при звільненні приміщення - здати його в належному стані. Такі ж обов`язки покладаються на членів житлово-будівельного кооперативу (частини перша та друга статті 177 Житлового кодексу Української РСР). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, шоста статті 81 ЦПК України). Суд вважає, що позивачами доведено розмір завданої їм матеріальної шкоди, вину відповідача, що не спростовано останнім, а тому на користь позивачів належить стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 15 755 грн 88 коп. Також, на думку суду, ґрунтуються на положеннях пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України та статті 1167 ЦК України доводи позивачів про спричинення їм моральної шкоди, завданої відповідачем залиттям їх квартири тобто, пошкодженням майна, в результаті чого, вони змушені були змінити свій звичний спосіб життя, вживаючи заходів щодо ліквідації наслідків залиття. Отже, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивачів, виходячи з принципу виваженості, розумності та справедливості, тривалості вимушених змін у житті, та враховуючи роз`яснення пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», становить по 3 000,00 грн на користь кожного. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (60%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial