Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

25 січня 2021 року позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а уразі якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребуватиме матеріальної допомоги - до досягнення нею двадцяти трьох років, та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а уразі якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребуватиме матеріальної допомоги - до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 21 листопада 2009 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого народились доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем фактично припинилось у березні 2020 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, хоча шлюб офіційно не розірвано, доньки проживають з матір`ю за згодою сторін, спорів між сторонами стосовно місця їх проживання немає. Через те, що відповідач не надає фінансової допомоги на утримання дітей позивач звернулась до суду з означеним позовом. Ухвалою судді від 15 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, позивач уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 21 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1452, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2012 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого вони спільно не проживають, не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, хоча шлюб офіційно не розірвали, діти проживають разом з нею за згодою сторін, відповідач фінансової участі в утриманні дітей не бере. Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільних малолітніх дітей. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги також положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом беруться до уваги положення ч. 5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі однієї третини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908,00 грн. відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved