overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

25.10.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА на її користь в порядку спадкування неодержані за життя матері [PERSON], яка померла 05 липня 2015 року, щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, відповідно до ст. 37 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5263,70 грн.. Мотивуючи свої вимоги тим, що постановами Овруцького районного суду було визначене право її матері на отримання щомісячної грошової допомоги в звязку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, однак, остання за життя коштів не отримала, а тому вважає, що має право на отримання належних матері коштів. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи без участі свого представника, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є спадкоємцем за законом померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП №268022 від 08.07.2015 року, свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВС №066570 від 02.03.2016 року. Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З листа управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирські області від 24.10.2016 року №07-04/7440 видно, що останнім [PERSON] відповідно до постанов Овруцького районного суду Житомирської області по справі №2а-8550/11 нараховано 1836,70 грн., по справі № 286/4053/14-а нараховано 2910,60 грн., по справі №286/7825/14-а нараховано 516,40 грн., що в загальному складає 5263,70 грн., які залишилися невиплаченими на день смерті останньої. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позивач має право на отримання нарахованої, але не одержаної її матір»ю за життя грошової допомоги в звязку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

25.10.2016 року до Казанківського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.02.2012 р. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні , оскільки сторони з квітня 2016 року проживають окремо , тому вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.\~\~\~\~ Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи суд приходить до наступного. Сторони є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO]. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні , оскільки сторони з квітня 2016 року проживають окремо.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв'язку з тим, що відповідач не довів, що не може надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з нього аліментів на тримання дружини у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

25.10.2016 року до Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення в тому числі для квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований та мешкає відповідач. Внаслідок неналежної оплати вказаних послуг, за відповідачем утворилась заборгованість за особовим рахунком №016188 за період з квітня 2013 року по березень 2016 року в сумі 2285,49 грн. Просить стягнути зазначену заборгованість та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, втім, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги, у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін /тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до довідок про заборгованість по особовому рахунку, відкритого на імя [PERSON] заборгованість за опалення за період з квітня 2013 року по березень 2016 року складає 2285,49 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку що відповідач є споживачем наданих послуг та вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

25.10.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі: 2000 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні адвокат позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Адвокат позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Заслухавши думку адвоката позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 27.03.2009 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 2000 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

25.10.2016 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що 24.09.1997 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. З жовтня 1983 року вони мешкали у квартирі [ADDRESS] донецької області. Чоловік зловживав спиртними напоями, неодноразово засипав на вулиці та не приходив ночувати додому. 16.12.2004 року її чоловік знаходячись у стані алкогольного сп'яніння пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся. З того часу відомостей від нього не надходило. У зв'язку з цим, заявниця звернулась до Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, де 21.03.2005 року [PERSON] було оголошено у розшук, як безвісно зниклого, однак ніяких відомостей не надійшло. Оголошення [PERSON] померлим не обхідно для зняття його з реєстрації та оформлення субсидії. Просила оголосити [PERSON] померлим. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Судом встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON], що вбачається з копії паспорта заявниці, відомості про її сімейний стан (а.с.5). З довідки Волноваського РО УМВД України у Донецькій області вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться у розшуку як безвісно відсутній, більш ніж як три роки, до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено. Цей факт також підтверджується копіями оголошень, розмішених у засобах масової інформації (а.с. 6, 10.11). З акту обстеження матеріально- побутового обстеження, складеного депутатом селищної ради Тасбаш Л.А. у присутності свідків- сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що у квартирі [ADDRESS] у с-щі Донське Волноваського району Донецької області зареєстрований [PERSON], але з 2004 року у вказаній квартирі не проживає, його місцезнаходження не відоме. Згідно відповіді УПФУ у Волноваському районі Донецької області [PERSON] не сплачує соціальних внесків з доходу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що місце перебування [PERSON] не відоме на протязі більш ніж три роки, а тому, на підставі ч.1 ст.46 ЦК України, можливо оголосити його померлим, що надає заявниці можливість зняти його з реєстрації у квартирі та оформити субсидію на сплату комунальних послуг. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

25.10.2016 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що їй на праві власності належить будинок №45 по вул. Больничній в смт. Ольгинка Волноваського району Донецької області, в якому вона на даний час проживає з донькою та онукою. В даному будинку з 1977 року зареєстрований [PERSON], який з травня 2003 року не проживає в даному будинку та виїхав з смт. Ольгинка. З того часу будь-який\~ звязок з ним втрачено. Її звернення до селищної ради, знайомих та в адресні бюро інших областей були безрезультатними. У звязку з тим, що вона не може оформити субсидію, просить визнати його безвісно відсутнім. Заявниця у судове засідання не зявилась,\~ у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи\~ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.. Стаття 45 ЦК України\~передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування належить житловий будинок №45 по вул. Больничній в смт. Ольгинка Волноваського району Донецької області (а.с.3-4). Згідно домової книги в вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с.6). З довідки №2020 від 08.09.2016 року, виданої Ольгинською селищною радою, встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає (а.с.9). З акту обстеження депутатом від 09.08.2016 року встановлено, що [PERSON] не проживає в даному будинку понад 10 років (а.с.10). Запити, здійснені до відділів адресно-довідкової роботи інших областей та УПФУ у Волноваському районі Донецької області, не надали жодної інформації про місце знаходження [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] протягом більш ніж десяти роки підтверджено, а тому, на підставі ст. 43 ЦК України, необхідно визнати його безвісно відсутнім. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

25.10.2016 року між сторонами укладено шлюб у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 752, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в на початку липня 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

25.10.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.03.2010 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 02.08.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 135985,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 08.03.2010 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 02.08.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 27335,75 грн.; по відсоткам за користування кредитом 99468,67 грн.; по комісії 2229,21 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 6451,68 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 135985,31 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved