overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

25 травня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 11 серпня 2012 року у Лучківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Мають одну спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільно проживати та вести господарство у серпні 2017 року та відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в зв'язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак прохав не залишати позивачу прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 серпня 2012 року у Лучківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 02. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони у 2017 році припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно та про місце проживання неповнолітньої дитини у сторін не має. В зв'язку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, суд не враховує заперечення відповідача, оскільки право залишити або змінити прізвище після розірвання шлюбу належить особі, яка його змінила при укладенні, а тому, враховуючи думку позивача, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід надалі іменувати прізвищем [PERSON]. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

25 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20 травня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області , актовий запис № 54. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім'я уже давно розпалася. Тривалий час вони з відповідачкою в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 15.03.2019 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 11.04.2019 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК \~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2005 року між сторонами був укладений шлюб , який зареєстрований в Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненській області , актовий запис № 54. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідачка визнала позов та не заперечувлав проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

25 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 липня 1995 року у виконкомі Олексіїво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області, актовий запис № 26, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначив, що з лютого 2007 року спільне проживання та шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно не з'явилась до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 липня 1995 року у виконкомі Олексіїво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області, актовий запис № 26, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с.7). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з лютого 2007 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

25 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу дітей не мають, однак відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його, позов підтримав та надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 27). Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомленою про розгляд справи, проте не з'явилась в судове засідання, не повідомила суд про поважні причини неявки, не подала відзиву та доказів, що його обґрунтовують (а.с. 21, 26). Згідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 08 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують, на протязі року проживають окремо. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки не надійшло, тому суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 25 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON]\~\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого\~ 01 липня 2015 року\~ відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за\~ актовим записом №\~ 108, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина\~ [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~ [PERSON]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму\~ про визнання позову, згоден на розірвання шлюбу, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з\~ 01 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 263581, актовий запис № 108 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина\~ [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] 1-ВЛ № 263581\~ виданого відділом\~ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління\~ юстиції у Харківській області, актовий запис № 224 (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити\~ інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

25 травня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на місяць, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки до її повноліття. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 24. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Посилаючись на те, укладений між ним та відповідачкою шлюб фактично розпався, оскільки одруження з останньою виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинені, вони втратили почуття поваги та любові, їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій крім того, зазначив, що заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та судові витрати просив віднести на його рахунок). Відповідачка до\~суду двічі не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 24. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї стали втрата почуття поваги та любові. Дітей від шлюбу не мають. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати, з врахуванням клопотання позивача, суд відносить на рахунок останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що 02 березня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 713 від 25.05.2020 (а.с. 7), знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач позовні вимоги визнає, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров`я, позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, позовні вимоги визнає, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 15.08.2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1521. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння між ними, з чоловіком вона з квітня 2020 року разом не проживає, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суд клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та з урахуванням інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 16.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2312. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось, тривалий час (з лютого 2019 року) проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Судові витрати по справі стягуються з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved