Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач КС «Харківська Каса Взаємодопомоги» звернувся до суду з вище вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №39/1 від 06.03.2013року в розмірі 4502грн.83коп. та судові витрати в сумі 243,60грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06.03.2013року [PERSON] уклав з КС «Харківська Каса Взаємодопомоги» кредитний договір №39/1 на підставі якого отримав кредит у розмірі 5500грн. Відповідно до графіку, відповідач [PERSON] зобов'язався 10 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Строк сплати кредиту до 10.09.2014року. Майже відразу після оформлення кредиту відповідач почав порушувати умови виконання договору. Згідно п.п. в) п. 5.4.3. кредитного договору: у разі затримання сплати Позичальником частини кредиту або процентів на строк, що перевищує один календарний місяць Кредитор має право дострокового стягнення всієї суми боргу. Згідно п.п. г) п 5.4.3. кредитного договору: у разі перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків Кредитор також має право дострокового стягнення всієї суми боргу. Згідно договору поруки від 06.03.2013року, поручителем по зобов'язанням [PERSON] виступив [PERSON] На дату подачі заяви борг перед Кредитною спілкою складає: по кредиту 3405грн 59 коп.; по процентам 1097 грн. 24 коп.; загальний - 4502 грн. 83 коп. Представник позивача Онищенко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечували. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 06 березня 2013 року, між КС «Харківська Каса Взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено кредитний договір №39/1, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5500,00 грн. зі строком погашення до 10.09.2014р. /а.с.3/. Згідно п.п. в) п. 5.4.3. кредитного договору: у разі затримання сплати Позичальником частини кредиту або процентів на строк, що перевищує один календарний місяць Кредитор має право дострокового стягнення всієї суми боргу. Згідно п.п. г) п 5.4.3. кредитного договору: у разі перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків Кредитор також має право дострокового стягнення всієї суми боргу. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, між КС «Харківська Каса Взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено договір поруки від 06.03.2013 р., згідно п. 2 якого у разі порушення Боржником зобов'язання, що випливає з кредитного договору №39/1 від 06.03.2013р., боржник і поручитель відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники /а.с.6/. Станом на 18.04.2014 року за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 4502,83 грн., з яких: залишок по кредиту - 3405,59 грн.; по процентам - 1097,24 грн./а.с.5/. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1050 ч. 2 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем [PERSON] не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, чим було суттєво порушено його умови. Тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved