overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачем у шлюбі з 20 червня 2012 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 452. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ними склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2012 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 452 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спір про місце проживання дітей та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 червня 2015 року Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно актового запису № 11 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначила, що 25 червня 2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 25 червня 2015 року уклали шлюб. /а.с.7/. Від зазначеного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. /а.с. 8/. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 243 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 11 серпня 2012 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі у них 19 липня 2013 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, розірвати шлюб та судові витрати з відповідачки не стягувати. Від відповідачки також надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 11 серпня 2012 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них 19 липня 2013 року народився син [PERSON] (арк.с.4). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2015 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 26 липня 2017 року, який було зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 45. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між ними склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2017 року, який було зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 45 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спір про місце проживання дітей та майновий спір відсутній, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Полонського районного суду від 10.07.2015 року про стягнення з відповідача на її користь на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1900 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, а також витрати по правничій допомозі. Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач 18 квітня 2019 року подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов визнає частково, та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 813 грн. щомісячно, оскільки не працює, інших доходів не має, а також має на утриманні батьків, які є інвалідами та потребують його допомоги. Позивачка відповідь на відзив до суду не подавала. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 лютого 2019 року, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Полонського районного суду від 10 липня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідно до ст.192 СК - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач офіційно не працевлаштований, згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який на думку суду, має становити по 1200 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , яка буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

25 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 02 вересня 2016 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Рівненській області , актовий запис № 121. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім`я уже давно розпався. Тривалий час вони з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сім`ї та примирення між ними є неможливими. Між сторонами згідно рішення Здолбунівського районного суду від 11.10.2012 року шлюб уже було розірвано, однак 02.09.2016 року сторони зареєстрували шлюб вдруге, який просять розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги, визнав просив їх задовольнити. Вислухавши сторін по справі, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2016 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Рівненській області , актовий запис № 121. Сторони розривають шлюб вдруге, так як згідно рішення Здолбунівського районного суду від 11.10.2012 року шлюб , який був укладений 27.07.1996 року розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

25 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від грудня 2014 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам о дного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 13.12.2014 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 1014) (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Від вересня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе. Спору з приводу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

25 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначила,\~що 05\~жовтня 2013\~року перебуває\~у шлюбі\~з [PERSON] \~Від шлюбу\~мають спільну\~малолітню дитину,\~сина [PERSON] ,\~2017\~року народження.\~На теперішній\~час сторони\~спільно не\~проживають,\~спільного господарства\~не ведуть,\~дитина знаходяться\~на повному\~утриманні матері.\~Відповідач не\~виконує належним\~чином обов`язки\~утримувати родину\~та дружину,\~не надає\~належної матеріальної\~допомоги,\~що ставить\~її у\~скрутне матеріальне\~становище,\~оскільки остання\~наразі не\~працює і\~перебуває у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~досягнення трирічного\~віку.У зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги, просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського району управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №737. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження №0804011/00/AU/2017/879702 від 21 лютого 2017року. На даний час дитина проживає разом з матір`ю. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме на утримання дружини у твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved