Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

26.08.2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № КСБЛФ/2010.9, за яким банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 180000 грн. строком до 12.10.2018 року зі сплатою 15% річних. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого, станом на 06.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 68310,42 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 60000 грн.; - сума заборгованості за відсотками 8310,42 грн., у тому числі прострочена заборгованість 8162,46 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через розміщення повідомлення про виклик сторін до суду на веб-сторінці Дзержинського міського суду від 01.09.2015 року. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, 16 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № КСБЛФ/2010.9, за яким банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 180000 грн. строком до 12.10.2018 року зі сплатою 15% річних. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі (а.с. 5-11). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого, станом на 06.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 68310,42 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 60000 грн.; - сума заборгованості за відсотками 8310,42 грн., у тому числі прострочена заборгованість 8162,46 грн. (а.с. 4). У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на день подання позовної заяви), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку від сплати судового збору звільняються. Оскільки ціна позову становить 68310,42 грн., то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 683,10 грн. Таким чином, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити повністю.

Outcome: approved