Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

24 липня 2015р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 1 грудня 2012р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі і проживала із ним разом до 5 травня 2014р, від якого мають малолітню доньку Софію, 22.05.2013р.н, яка мешкає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, на протязі останнього часу у неї із відповідачем виникають постійні непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до взаємного відчуження та фактичного припинення між ними у травні 2014р. шлюбних відносин. Сумісне господарство із відповідачем не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з травня 2014р. були припинені шлюбні стосунки із відповідачем. Просила не надавати час для примирення, оскільки подальше сумісне життя і збереження родини вважає неможливим, а також пояснила, що відповідач повідомлений про розгляд справи, але не бажає зявлятися у судові засідання. Відповідач неодноразово у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ніяких заперечень суду не надіслав. Клопотання позивача задоволено, цивільну справу розглянуто заочно. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що із 1 грудня 2012р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серії І-КИ №238801 (а.с.4). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку Софію, 29 травня 2013р.н.(а.с.5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки 5 травня 2014р, сімя по суті існує формально і позивачка на примирення не згодна. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін вбачається, що вони втратили повагу один до одного, між ними склалися неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивач просила судові витрати поділити навпіл та стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 121грн.80коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved