Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

26.12.2017 року ТОВ «ФК «Актив+» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] 16.04.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., після усунення недоліків, постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 02.03.2020 року Голосіївським районний судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну сторони позивача ТОВ «ФК «Актив+» на його правонаступника ТОВ «Глобал Спліт». В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що 25.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Актив+» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 . На виконання умов договору, банк надав позичальнику 37 314, 00 дол. США. кредитних коштів, що за курсом НБУ на день укладення договору еквівалентно 188 435, 70 грн. на строк до 25.12.2014 року з процентною ставкою 13, 00 % річних. Відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за договором № 11276370000 від 25.12.2007 року, у зв`язку з чим станом на день звернення до суду з позовом розмір заборгованості за договором № 11276370000 від 25.12.2007 року становить 640 875, 17 грн. Просили стягнути з [PERSON] на їх користь 640 875, 17 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 від 25.12.2007 року та понесені судові витрати. У судовому засіданні 01.07.2020 року сторони відсутні. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про завершення розгляду справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних. 20.06.2018 року відповідачка [PERSON] направила на адресу суду заяву про застосування строків позовної давності, з підстав пропущення позивачем строків звернення до суду з позовом, оскільки чергові платежі та відсотки не сплачуються за договором з січня 2009 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише в грудні 2017 року, при вирішенні заявленого спору просила застосувати загальні строки позовної давності. Врахувавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Актив+» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 (а.с. 5-9). На виконання умов зазначеного вище договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 37 314, 00 дол. США. кредитних коштів, що за курсом НБУ на день укладення договору еквівалентно 188 435, 70 грн. на строк до 25.12.2014 року з процентною ставкою 13, 00 % річних. 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 17, а 30.11.2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Актив+» договір факторингу № 279/ФК-16, відповідно до змісту якого до останнього перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 від 25.12.2007 року (а.с. 11-13, 19-21). 16.10.2018 року між ТОВ «ФК «Актив+» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу № 1610/ФК-1, відповідно до змісту якого до останнього перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 від 25.12.2007 року (а.с. 103-105). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до. умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За даними проведеного позивачем розрахунку, станом на день звернення до суду з позовом розмір заборгованості за договором № 11276370000 від 25.12.2007 року становить 640 875, 17 грн. (а.с. 4). За правилами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Правилами ст. 12 цього Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом ; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Заперечуючи проти позову, відповідачка [PERSON] просила застосувати строки позовної давності, оскільки чергові платежі та відсотки не сплачуються за договором з січня 2009 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише в грудні 2017 року, тобто більш, ніж через три роки. Приймаючи до уваги, що ПАТ «УкрСиббанк» при укладенні договору № 11276370000 від 25.12.2007 року виконував свої зобов`язання, надавши кредитні кошти у розмірі 37 314, 00 дол. США. кредитних коштів, що за курсом НБУ на день укладення договору еквівалентно 188 435, 70 грн. на строк до 25.12.2014 року з процентною ставкою 13, 00 % річних, а позичальник порушила строки погашення кредиту та відсотків за договором, суд приходить до висновку, що має місце зазначена позивачем заборгованість за договором № 11276370000 від 25.12.2007 року. Статею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до правил ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Звертаючись до суду з позовом 26.12.2017 року про стягнення заборгованості за договором № 11276370000 від 25.12.2007 року, строк погашення останнього платежу за яким настав 24.11.2014 року, про що зазначено у доданому до позову графіку погашення кредиту, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11276370000 від 25.12.2007 року, позивач пропустив строк загальної позовної давності, а тому у задоволенні заявленого позову необхідно відмовити. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed