Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

24.10.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] суму матеріальних збитків у розмірі - 130 729,25 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], 24.09.2016 року о 05 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Києві по мосту імені Патона, не вибрав безпечної швидкості для руху, при винекнені перешкоди не вжив заходів для її безпечного об'їзду або повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Після чого, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів та завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу«Mercedes-Benz S 500» державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] Згідно висновку про визначення вартості матеріального збитку, величина вартості матеріального збитку досліджуваного об'єкту (транспортного засобу «Citroen» державний номерний знак [NUMBER]) внаслідок ДТП - 24.09.2016 року, складає 130 729,25 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдані збитки, це змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. Роз'яснено відповідачу його право подати письмові заперечення або пояснення щодо позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються в строк до 22 лютого 2018 року. (а.с.69). 08 листопада 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволені заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову було відмовлено.(а.с.70). Ухвалою Апеляційного суду м . Києва від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала. Відповідач правом на подання заперечень, або пояснень щодо позову не скористався. Відповідно до п. 9 Перехідних Положень Цивільно-процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року розгляд даної справи проведено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 26.11.2018 року. Ухвалою суду від 26.11.2018 року задоволено клопотання відповідача та оголошено у справі перерву до 06.12.2018 року для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. У судовому засіданні 06.12.2018 року відповідач заявив клопотання про продовження у справі перерви для надання йому часу звернутись за правничою допомогою. Ухвалою суду від 06.12.2018 року клопотання відповідача було задоволено та продовжено у справі перерву до 14.02.2019 року для надання можливості скористатись правничою допомогою. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, виходячи із доводів, якими обгрунтовується позовна заява, просили суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується даними розписки (а.с.132). Не направив до суду уповноваженого представника. Про причини неявки суд не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився хоча про день, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладання розгляду справи до суду не надійшло, заяв з проханням розглядати справу у відсутність відповідача до суду також не подано. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі №755/7928/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та закрито провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зі змісту постанови убачається, що [PERSON] 24.09.2016 року о 05 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Києві по мосту імені Патона, не вибрав безпечної швидкості для руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів для її безпечного об'їзду або повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Після чого, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1., 12.3 Правил дорожнього руху України. (а.с. 15). Крім того, Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування строком на один рік. Зі змісту постанови суду убачається, що [PERSON] 24.09.2016 року о 03:00 годині керував автомобілем [NUMBER], в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 134-135). Таким чином, на момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння. Власником транспортного засобу «Citroen» державний номерний знак [NUMBER], являється позивач [PERSON] Відповідно до звіту №С17-317 про визначення вартості матеріального збитку від 07.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen» державний номерний знак [NUMBER] складає 162024,89 грн. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER] за порівняльним підходом може складати 130 729,25 грн. На підставі виконаних досліджень, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку , заподіяного власнику транспортного засобу «Citroen» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП - 24.09.2016 року становить 130 729,25 грн. (а.с. 18-33). Відомостей того, чи була на момент ДТП застрахована цивільно - правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положенням п. 3,4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Судом було роз'яснено учасникам справи їхнє право на подання клопотань щодо надання та витребування, у випадку складнощів в самостійному отриманні, доказів на встановлення обставин обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобуMercedes-Benz S 500» державний номерний знак [NUMBER]. Незважаючи на тривалий розгляд справи в суді, жодна із сторін не надала суду належних та допустимих доказів для підтвердження обставин страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобуMercedes-Benz S 500» державний номерний знак [NUMBER]. Не надав відповідного договору (полісу) страхування і відповідач, не зважаючи на неодноразове оголошення судом перерви під час судового розгляду за його клопотаннями. За положенням ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, учасник справи розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ст. 15 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт настання дорожньо-транспортної пригоди 24.09.2016 року за участю належного йому на праві власності транспортного засобу з вини відповідача та розмір матеріального збитку заподіяного [PERSON] в результаті вказаного ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вартість матеріального збитку завданого позивачу з вини відповідача підтверджено належними доказами у розмірі 130 729,25 грн., відповідачем не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума завданої матеріальної шкоди у розмірі 130 729,25 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1307,29 грн. також підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved