Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.10.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на життя, права та обов'язки. [PERSON] не приділяв уваги для сім'ї, в результаті чого склались неприязні стосунки один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з 05.06.2016 року, шлюб носить формальний характер. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 10 жовтня 2015 року, про що зроблено запис за №2195. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з червня 2016 року не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітньої дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved