Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

24 лютого 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» посилалося на те, що 16 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0528/660, відповідно до якого банк надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 15 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом,0 передбаченими п. 2.1 Кредитного договору, з кінцевим терміном повернення не пізніше15 вересня 2024 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, але відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 30 січня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15 470,77 грн., яка складається з:заборгованості за основним боргом в сумі 14 499,98 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 914,63 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 50,52 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) згідно ст. 625 ЦК України в сумі 4,41 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1,23 грн. Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 20 березня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов до нижченаведеного. Судом встановлено, що 16 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір про спожитий кредит № 0528/660, на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному Кредитним договором. Так, згідно п.п 2.2,2.3 Кредитного договору, Кредит надається на споживчі цілі в загальному розмірі 15 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 15 серпня 2024 року. У відповідності до п. 2.4.1 Кредитного договору,за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в наступних розмірах: 11 % річних - з дати отримання кредитних коштів по дату, яка визначається в залежності від того, що настане раніше: 1) по 31 січня 2020 року включно; 2) по останнє число (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось припинення трудових відносин Позичальника з Банком (за виключенням припинення трудових відносин у зв`язку з виходом на пенсію) (пп. 2.4.1.1 цього Договору) та в розмірі 56,00 % річних - починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки, встановленої відповідно до підпункту 2.4.1.1 цього Договору, до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором (пп.2.4.1.2 цього Договору). Пунктом 3.3.2 Договору про споживчий кредит передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Згідно п. 3.3.3 вищезазначеного Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 250,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надання йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати(терміну) остаточного повернення кредиту , визначеної цим договором. Згідно п. 3.3.4 Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. п. 3.3.3. цього договору то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 цього договору. Відповідно до п. 3.9.1 Договору, банк має право вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще настав в повному обсязі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків його виконання забезпечені п. 8.3 договору про споживчий кредит пенею у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Крім того, п. 3.9 договору про споживчий кредит обумовлено право Банку достроково вимагати повернення кредиту. Банк свої договірні зобов`язання виконав повністю та належним чином. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв`язку з чим, станом на 30 січня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15 470,77 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 14 499,98 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 914,63 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 50,52 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) згідно ст. 625 ЦК України в сумі 4,41 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1,23 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 статті 546, статей 549, 611 ЦК України виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною 2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між тим, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено: 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов?язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.2. Якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приймаючи до уваги, що позивачем виконані всі зобов`язання за кредитним договором, а відповідачем [PERSON] не здійснювались належним чином встановлені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в зазначеному вище розмірі, розмір якої розрахований згідно умов договору, в тому числі, із застосуванням наслідків порушення боржником зобов`язання, передбачених умовами кредитного договору, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved