overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

24.10.2018позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишився заповіт, за яким спадкодавець вказаний будинок заповів позивачу. Позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права не може після смерті заповідача у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Від представника Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області селищного голови Маркова І.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, у якій одночасно зазначено, що селищна рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

24.10.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою вказуючи, що для оформлення спадщини та для реєстрації її законного права на спадкове майно після смерті [INFO]. матері [PERSON], необхідно встановити факт, що [PERSON] є її рідною матір'ю, оскільки у свідоцтві про її народження в графі мати на російській мові зазначено «[PERSON]», а згідно свідоцтва про смерть зазначено «[PERSON]», зазначені обставини перешкоджають заявниці реалізувати право на спадщину, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, письмово просила справу розглянути у її відсутність, вимоги задовольнити повністю (а.с.17); Представник заінтересованої особи Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутність.(а.с.16); З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянка площею 3,56га, що розташована на території Гранівської сільської ради Гайсинського району, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.12.2001 року. (а.с.а.с.7,9) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.1966 року, [INFO] народилась [PERSON], в графі мати зазначено на російській мові «[PERSON]» (а.с.5). Зазначені правовідносини регулюються: - п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла [INFO] в с. Бондурі Гайсинського району, [PERSON] є рідною бабою [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

24.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей немає; майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.14). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом тривалого часу, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

24.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 21.03.2005р. помер її баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями в с. Ярмолинці по вул. Гагаріна-64 Гайсинського району, спадкоємицею за законом майна померлої є [PERSON], за заповітом [PERSON], який помер 20.05.2017р., через скрутне матеріальне становище пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не зявилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї. (а.с.33). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.34). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої 21.03.2005 р. [PERSON], спадкоємицею за законом є [PERSON], за заповітом [PERSON], який помер 20.05.2017р.; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин через скрутне матеріальне становище. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби 21.03.2005р. [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

24.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS], спадкоємицею за законом майна померлої є [PERSON], за заповітом [PERSON], який помер [INFO], через скрутне матеріальне становище пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї. (а.с.33). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.34). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON], спадкоємицею за законом є [PERSON], за заповітом [PERSON], який помер [INFO]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин - через скрутне матеріальне становище. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби [INFO] [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення позики. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється власником будинку, який розташований за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Уварова, 168. В цьому будинку зареєстровано відповідачку [PERSON], яка з 29.11.2005 року в даному будинку не проживає. Добровільно знятись з реєстраційного обліку вона не бажає, внаслідок чого створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком. Посилаючись на викладене, він просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування належним йому будинком. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач являється власником будинку, який розташований за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Уварова, 168, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 01.06.1990 року. [PERSON] в цьому будинку не проживає з 29.11.2005 року, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад шість місяців, проводиться в судовому порядку. Оскільки відповідачка не є співвласником частини будинку, понад шість місяців без поважних причин не проживає у даному будинку, тому слід відповідачку визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, На обґрунтування вимог зазначив, що на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області від 25 лютого 2004 року № 58/А на його ім'я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,53 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області. В 2018 році заявник вирішив укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки, однак виявилось, що в державному акті вказано власника земельної ділянки як «[PERSON]», а в його паспорті ім'я та по батькові записано як «[PERSON]». Таким чином, в державному акті заявника було допущено помилку в написанні його імені та по батькові, тому він просить встановити факт належності йому зазначеного державного акту. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області від 25 лютого 2004 року № 58/А на ім'я «[PERSON]» було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,53 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області. (а.с.5) В паспорті заявника його ім'я та по батькові записано як «[PERSON]». (а.с.4) Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] заявнику дійсно належав державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,53 гектарів, розташовану на території Пасатської сільської ради Балтського району Одеської області. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку належить [PERSON], оскільки у ньому прізвище та по батькові заявника помилково було зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 80, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, відмінностей поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2017 року, збереження шлюбу неможливе, від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], тому він змушений звернутися до суду. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна, строк для примирення просить не надавати. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеській області, актовий запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 17.05.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5). У сторін під час шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17.05.2018 року, а/з № 702 від 12.06.2014 року (а.с.6). Сторони разом не проживають з серпня 2017 року, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

24.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01.02.2018 року, актовий запис № 111. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Підставою для розпаду сім'ї стали постійні сварки та несумісність характерів. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Примирення між нею та відповідачем не можливе. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та розірвати шлюб через несумісність характерів. Відповідач у судовому засіданні надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки поважає почуття позивачки. Спору про розподіл майна та про участь у вихованні дитини не виникає. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 111. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

24.10.2018\~року [PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовом до\~[PERSON]про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved