Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

26.09.2014 р. позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом , вказавши , що з 1993 року проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS] , який придбала у гр.. [PERSON] за договором купівлі - продажу . Договір купівлі - продажу зазначеного будинку в установленому порядку посвідчений не був . Після продажу вказаного будинку [PERSON] виїхав з [ADDRESS]. В даний час його місцезнаходження невідоме. Земельну ділянку , на якій розташований даний будинок , вона в установленому порядку приватизувала , отримавши відповідне свідоцтво про право власності. Посилаючись на те , що вона на протязі більше 10 років проживає в зазначеному будинку , просила суд винести рішення про визнання її права власності на вказаний будинок за набувальною давністю. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила , що з 1993 року проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS] , який придбала у гр.. [PERSON] за договором купівлі - продажу . Договір купівлі - продажу зазначеного будинку в установленому порядку посвідчений не був . Після продажу будинку [PERSON] виїхав з [ADDRESS]. В даний час його місцезнаходження невідоме. Земельну ділянку , на якій розташований даний будинок , вона в установленому порядку приватизувала. . Представник відповідача в судове засідання не з»явився , надавши суду лист про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що Любашівська селищна рада заперечень по справі не має. Вислухавши позивачку , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до статті 344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність ) , якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як зазначено у ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як пояснила в судовому засіданні в якості свідка позивачка , вона 1993 року проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS] , який придбала у гр.. [PERSON] за договором купівлі - продажу . Договір купівлі - продажу зазначеного будинку в установленому порядку посвідчений не був . Після продажу будинку [PERSON] виїхав з [ADDRESS]. В даний час його місцезнаходження невідоме. Земельну ділянку, на якій розташований даний будинок , вона в установленому порядку приватизувала. Дане пояснення узгоджується з поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , які пояснили , що дійсно позивачка з 1993 року проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS] , який придбала у гр.. [PERSON] за договором купівлі - продажу. Як видно з свідоцтва про право власності , позивачці на праві власності належить земельна ділянка , розташована в [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд площею 0, 141 га. З технічного паспорту на вказаний житловий будинок видно , що будинок придатний для проживання , розташований за адресою : [ADDRESS] , його вартість становить 31891 грн., загальна площа будинку - 64,3 кв.м., житлова - 39,10 кв.м. За таких обставин належить винести рішення про визнання права власності позивачки на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], визначений на плані літ. «А», загальною площею 64,3 кв.м., житловою - 39,10 кв.м. а також - на прилеглі господарські будівлі : сарай - літ. Б , погреб - літ Г, колодязь № 1 , огорожу № 1-2. На підставі викладеного ,

Outcome: approved