Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

24 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, в обґрунтування якого зазначив, що 10.08.2016 року [PERSON] був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю 221 «Стоматологія», спеціалізація « Стоматологія ортопедична» коледжу комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради згідно наказу ректора інституту від 10.08.2016 року. 12 серпня 2016 року між коледжем Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної радита відповідачем [PERSON] укладено договір №4-2/30 про підготовку молодшого спеціаліста. 10 серпня 2016 року на підставі наказу Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради№171-у «Про зарахування на навчання», [PERSON] з 10.08.2016 року було зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. 14 червня 2019 року Наказом ректора вищевказаного навчального закладу №129-у [PERSON] студента 3 курсу, денної форми навчання групи 301 спеціальності «Стоматологія», спеціалізації «Стоматологія ортопедична» освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за невиконання навчального плану відраховано за порушення умов договору (несплата за навчання). 25 лютого 2019 року на адресу відповідачки направлялась претензія №15 з вимогою сплатити суму заборгованості по оплаті за навчання, яка зі сторони останньої залишилась без виконання станом до теперішнього часу. У зв`язку з вказаним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь навчального закладу суму заборгованості у розмірі 18945,38 грн., а також судовий збір у розмірі 1 2102 грн. 27 січня 2020 року позовну заяву ухвалою суду залишено без руху. 02 лютого 2020 року недоліки позивачем усунуто. Відповідно до адресної довідки про реєстрацію місця проживання нинішнє прізвище відповідачки [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (14.02.2020) подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяв та клопотань до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходило. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Частиною першою ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року між коледжем Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної радита відповідачем [PERSON] укладено договір №4-2/30 про підготовку молодшого спеціаліста, відповідно до п.3.1 умов якого замовник повинен своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в строки, що встановлені цим договором (а.с. 5). 10 листопада 2017 року назву комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради змінено на комунальний вищий навчальний заклад « Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради на підставі рішення сесії Житомирської обласної ради від 02.11.2017 року № 824. 13 листопада 2017 року назву коледжу комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради змінено на коледж комунального вищого навчального закладу «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради. Пунктом 4 вищевказаного Договору встановлено розмір плати за надання освітньої послуги та порядок розрахунків. 10 серпня 2016 року на підставі наказу Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради№171-у «Про зарахування на навчання», [PERSON] з 10.08.2016 року було зараховано студентом першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Згідно з п. 6 Договору, його дія припиняється: за згодою сторін; якщо виконання стороною Договору своїх зобов`язань є неможливим у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені Договором щодо освітньої послуги, і будь-яка із сторін не погоджується з внесенням змін до Договору; у разі ліквідації виконавця, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування з навчального закладу одержувача, згідно із законодавством; за рішенням суду у випадках систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов Договору. Позивачем обов`язки щодо надання [PERSON] освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, відповідачкою оплата за навчання не здійснювалася, внаслідок чого заборгованість склала 18945,38 грн. Вказані обставини підтверджуються долученою до матеріалів справи довідкою, які відповідачкою не спростовані (а.с.6). 14 червня 2019 року Наказом ректора вищевказаного навчального закладу №129-у [PERSON] студента 3 курсу, денної форми навчання групи 301 спеціальності «Стоматологія», спеціалізації «Стоматологія ортопедична» освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за невиконання навчального плану відраховано за порушення умов договору (несплата за навчання)(а.с. 9). Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору, (п.5 Договору). 25 лютого 2019 року на адресу відповідачки направлялась претензія №15 з вимогою сплатити суму заборгованості по оплаті за навчання, яка зі сторони останньої залишилась без виконання, станом на час звернення з вказаним позовом до суду, останньою в добровільному порядку не виконано. З огляду на вищевказане, враховуючи встановлені обставини, підтверджені належними доказами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 18945,38 грн. Окрім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved