Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав розірвати договір оренди землі від 01.11.2007 року, укладений між ним і СФГ «Атланта». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено та підписано 01.11.2007 року договір оренди землі, за яким позивач отримав у строкове платне користування розташовану на території Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області земельну ділянку розміром 6,89 гектари, кадастровий номер 5322084200:00:005:0099, право власності на яку належало позивачу на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 689880, виданого 10.10.2007року Козельщинською районною державною адміністрацією. При цьому вказував, що відповідно до п.9 зазначеного договору оренди розрахунки по орендній платі повинні проводитись щорічно за поточний рік на протязі року, в натуральній формі до 31 жовтня поточного року. 04.02.2008року між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно якої договір оренди продовжено до 2028року і збільшено орендну плату до 3% нормативної оцінки земельної ділянки. Порушуючи умови договору, відповідач протягом 2014 року не провів розрахунку за користування земельною ділянкою, що примусило позивача у січні поточного року звертатися до орендаря з письмовою заявою про проведення оплати і до суду з вимогою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки в зв»язку з порушенням умов договору. Позивач в судове засідання не з»явився через погане самопочуття, направив представника для участі у розгляді справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав і прохав його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невиконання відповідачем як стороною договору оренди обов»язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і прохав відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що СФГ «Атланта» умови договору виконувала щорічно і систематичної невиплати орендної плати позивачу не допускала, орендну плату за користування земельною ділянкою позивача за 2014 рік сплатила 10.02.2015 року, так як орендодавець не приїздив отримувати нараховані кошти, а підприємство не мало інформації про анкетні дані позивача і його точну адресу для направлення коштів поштовим переказом. Зауважив, що протягом всього строку користування земельною ділянкою підприємство сплачувало орендну плату на прохання позивача в день його звернення і строків виплати не порушувало. У судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справи доказів було встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин. На підставі розпорядження Козельщинської райдержадміністрації від 03.07.2007 року №286 [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,6га, розташовану на території Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області серії ЯГ № 689880, виданого 10.10.2007року Козельщинською районною державною адміністрацією (а. с. 10). Між позивачем та відповідачем було укладено та підписано 01.11.2007 року договір оренди землі, за яким позивач отримав у строкове платне користування розташовану на території Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області земельну ділянку розміром 6,6 гектари, кадастровий номер 5322084200:00:005:0099, зареєстрований у Козельщинському райвідділі ПРФ ДП «Центр ДЗК» 04.02.2008 року за № 040854500021 (а. с. 6-7). Відповідно до умов договору, зазначених в пунктах 7 і 9 цього договору сторони зазначили розмір орендної плати в сумі 627,56грн , що становить 2% вартості земельної ділянки і строки виплати орендної плати щорічно за поточний рік на протязі року, в натуральній формі оплаті до 31.10. поточного року. 17.11.2008 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки,, якою збільшили нормативно грошову оцінку земельної ділянки, розмір орендної плати до 3% і строк дії договору до 31.12.2028року, яку зареєстрували в ПРФ ДП «Центр ДЗК» 23.12.2008року за № 040854500104 ( аркуш - 8). 22.01.2015 року [PERSON] направив відповідача заяву з вимогою виконати п.9 договору оренди і сплатити йому орендну плату за 2014 рік ( а. с. 11-12). Згідно довідки СФГ «Атланта» № 17-б від 05.03.2015року позивачу нарахована орендна плата в сумі 2073,06грн, утримано податок і нараховано до виплати 10.02.2015 року 1731.00грн ( а. с. 69). Виплата позивачу орендної плати за 2014 рік підтверджена платіжною відомістю від 10.02.2015року, згідно якої за дорученням позивача від 24.07.2014року його представнику [PERSON] виплачено 5193,01грн орендної плати за користування трьома земельними ділянками (а. с. 70). За інформацією, наданою відповідачем, позивачу орендна плата за 2012 рік сплачена у вересні 2012року, за 2013 рік 09.08.2013року і її нарахування проводилась з урахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки і зміни її вартості (а. с. 72, 74). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, з'ясувавши фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, нори, правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати. Статтею 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця в установленому законодавством порядку зводити жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому порядку законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар зобов»язаний: приступати до використання земельної ділянки в стоки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об»єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватись режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історійко-культурного призначення; у п»ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» розмір, форми і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди… Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно досліджених судом відомостей про нарахування і виплату орендної плати за договором, на розірванні якого наполягає позивач, вбачається, що орендна плата за користування спірної земельної ділянки нараховувалась відповідно до вимог закону і виплачувалась протягом поточних років з початку укладання договору за виключенням 2014року, коли виплата орендної плата була затримана на один місяць і 10 днів і на час розгляду спору заборгованість перед позивачем за період з 2008-2014 років відсутня. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, передбачених договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною ( ст.651 ЦК України). Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Частиною 1 статті 141 Земельного кодексу України передбачено підстави для припинення права користування земельною ділянкою, однією із яких є систематична несплата орендної плати. Верховний Суд України у своїй постанові № 6-146цс12 від 12.12.2012року звернув увагу судів на те, що дана норма закону дає підстави для висновку, що розірвання договору вимагає систематичної несплати орендної плати. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, враховуючи вимоги закону і умови договору оренди земельної ділянки, суд прийшов до висновку, що СФГ «Атланта» як орендар земельної ділянки позивача допустило порушення умов укладеного між ними договору в частині своєчасної сплати орендної плати за 2014 рік, сплативши її з запізненням. Однак таке порушення не носить систематичний характер і не може визнаватись підставою для розірвання договору. До того ж, суд встановив, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом після отримання орендної плати. (10.02.2015року отримав орендну плату за користування земельною ділянкою, а 21 лютого 2015року направив позов до суду). Позивачем не надано суду доказів, які б підтвердили факт неодноразової невиплати орендної плати або наявність інших порушень орендарем вимог статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», а тому вимоги позивача про дострокове розірвання договору задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 526, 651 Цивільного кодексу України, ст. 141 ч.1 п «д» Земельного кодексу України , ст. ст. 21, 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed