overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

24 грудня 1991 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС виконавчого комітету Канашскої міської ради, Російської Федерації за актовим записом № 353 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.1991 року). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2012 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого виникали постійні сварки, що призвело до втрати взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача, яка наполягала на позовних вимогах, та неодноразові неявки відповідача, розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, до даного часу мір до примирення не приймали, позивач на примирення не згідна, тобто її вільна згода на проживання у шлюбі відсутня, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам дружини. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

24 грудня 2002 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 315955, дата видачі 25.12.2002 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку (пай) площею 8,36 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ОД № 039856 від 29 березня 1996 року, Сертифікат зареєстровано 01 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1095). Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач, як син, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом. Для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як необізнаний у діючому законодавстві, вважав, що заява про прийняття спадщини подається та всі інші питання вирішуються після шести місяців після смерті матері, а також через те, що важко переживав її смерть. На даний час позивач не може оформити спадщину тому, що пропущений встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його мами [PERSON] , яка померла 24 грудня 2002 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 315955, дата видачі 25.12.2002 року, в с. Комарашеве Миколаївського району Одеської області, оскільки він його пропустив з поважної причини, так як не обізнаний в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.3), копією Свідоцтва про народження [PERSON] (в графі «мати» зазначено: [PERSON])(а.с.5), копією Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 7), копією Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ОД № 039856 від 29.03.1996р. (а.с.4), заявою Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 19.05.2017р. № 112 (а.с.16), заявою [PERSON] від 24.02.2017р (а.с. 9). На підставі ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати додатковий строк, достатній для подання ним зави про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24 грудня 2010 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно. 15 січня 2019 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, мотивуючи тим, що при ухваленні рішення судом не було вказано загальну площу 51/100 частки нежитлової будівлі №77 по пр. Будівельників в м. Маріуполі, яка складає 633 кв.м. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить суд її задовольнити, розглянувши заяву за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини його неявки суд не повідомлений, вона не перешкоджає розгляду заяви. Представник третьої особи, Маріупольської універсальної товарної біржі ім.. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій вирішення питання про ухвалення додаткового рішення залишає на розсуд суду, просить заяву розглянути за його відсутності. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Отже, неприбуття у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З мотивувальної частини рішення від 24 грудня 2010 року вбачається, що судом не вирішено питання про зазначення загальної площі нежитлового 51/100 частки нежитлової будівлі №77 по пр. Будівельників в м. Маріуполі, яка складає 633 кв.м. Отже, зважаючи на те, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про визначення загальної площі належного [PERSON] майна, що порушує її права, як власника, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

24 грудня 2010 року Тарутинським районним судом Одеської області було винесено рішення (а.с.22-23), яким було визнано факт належності правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №058822, виданого 02 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА №449 А від 21 листопада 2003 року на ім'я [PERSON] - [PERSON]. До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] з заявою, з якої вбачається, що він просить ухвалити додаткове рішення по даній справі, так як у своїй заяві заявниця [PERSON] просила встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме : державних актів на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №058822 та серії ІV-ОД №058819, виданих 02 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА №449 А від 21 листопада 2003 року на ім'я [PERSON] - [PERSON]. Однак рішенням суду не було встановлено факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №058819, виданого 02 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА №449 А від 21 листопада 2003 року [PERSON] - [PERSON]. Вказане рішення набуло чинності. Заявник в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, рішення суду, суд вважає, що 24 грудня 2010 року ухваливши судове рішення по суті вимог [PERSON], судом не було вирішено питання стосовно частини позовних вимог, з приводу якої заявниця подавала докази і давала пояснення, а тому є всі підстави для ухвалення додакового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

24 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 10000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18144,40 грн., заборгованність за кредитом 9452,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6552,07 грн, заборгованність за пенею та комісією 800,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 840,21 грн., всього загальна сума забогованості склала 18144,40 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2012 року в розмірі 18144,40 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 24 грудня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 10000,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18144,40 грн., заборгованність за кредитом 9452,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6552,07 грн, заборгованність за пенею та комісією 800,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 840,21 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18144,40 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову останній зазначив, що 25 січня 2005 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2005 року. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з заявою про скасування рішення від 07 листопада 2011 року про визнання фізичної особи [PERSON], [INFO], уродженця Покровського району Дніпропетровської області, заінтересовані особи Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Комунальне підприємство «Новодонецьксервіс». Заявник [PERSON] з 2007 по 2010 рік в квартирі [ADDRESS] мешкав не регулярно, мешкав у співмешканки [PERSON] за адресою в [ADDRESS]. 28 квітня 2010 року [PERSON] був засуджений Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. 296 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі і відбував покарання в ІК №2 м. Дзержинська Донецької області. 07 березня 2013 року заявник звільнився умовно-достроково, повернувся в смт. Новодонецьке Добропільського району, дізнався, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області за заявою КП «Новодонецьксервіс» його було визнано безвісно відсутнім. Після набрання рішенням законної сили всі його документи разом з усіма речами, які знаходились в квартирі КП «Новодонецьксервіс» вивезли на смітник. Документи на даний час він відновлює. Заявник [PERSON] в заяві просить скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2011 року про визнання його безвісно відсутнім. Заявник [PERSON], заінтересовані особи Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Комунальне підприємство «Новодонецьксервіс» в судове засідання не з'явились, про явку в судове засідання повідомлені. Заявник надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримує вимоги. Заінтересовані особа - надали листа про розгляд справи в їх відсутність, не заперечують проти розгляду справи в їх відсутність, рішення суду на розгляд суду. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Світлівської сільської ради про визнання права власності. У якості обґрунтування Позивач посилається на те, що відповідно до Указу президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року N 62/2001, з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки, створення сприятливих умов для розвитку підприємництва і орендних відносин на селі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, просив встановити факт родинних відносин між ним ([PERSON]А.), [INFO] та його померлою 09.08.2012 року матірю [PERSON], [INFO], на рівні рідного сина та рідної матері, мотивуючи тим, що є розбіжності у його (заявника) прізвищі в свідоцтві про народження, усунути які поза судовим розглядом неможливо. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.08.2013 року заяву підтримала, просили її задовольнити посилаючись на обставини зазначені у заяві. Заявник та зацікавлені особи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили справу слухати без їх участі, заяву підтримали в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При огляді паспорту серії ЕР № 371218 виданого Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області від 02 грудня 2009 року, ксерокопія (а.с. 4) видно, що [PERSON], [INFO], народився в с. Вербове Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований [INFO] і є громадянином України. При огляді свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 582052 виданого Миколо-Гулаківським ЗАГС Казанківського району Миколаївської області від 14.06.1961 року, ксерокопія (а.с.5) видно, що [PERSON] народився 21.05.1961 року, в графі матері записано [PERSON] (російською мовою). При огляді свідоцтва про смерть ксерокопія (а.с.6), серії І-ФП № 164302 виданого 10.08.2012 року виконавчим комітетом Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області видно, що 09.08.2012 року в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області у віці 78 років померла [PERSON], про що 10.08.2012 року складено відповідний актовий запис за № 09. Згідно довідки виданої виконкомом Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 06.08.2013 року (а.с12-13) видно, що [PERSON] на день смерті його матері [PERSON] 09.08.2012 року дійсно проживав та був зареєстрований за адресою [INFO]. Наведені вище докази, їх оцінка свідчать, що [PERSON], [INFO] та зазначений в свідоцтві про народження, серії ІІІ- УР № 582052 виданого Миколо-Гулаківським ЗАГС Казанківського району Миколаївської області від 14.06.1961 року [PERSON] (російською мовою) є однією і тією ж особою, є рідним сином [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

24 грудня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі мають окремий бюджет, ведуть окремо своє господарство. Відповідач ухиляється від своїх обов?язків щодо утримання сина. Дитина перебуває на утриманні позивача. Коштів для забезпечення сина всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює в Нововолинській філії ПАТ «Волиньобленерго», отримує заробітну плату. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно на утримання неповнолітнього сина до його повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved