Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

25.01.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по ј частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 28.12.1995 року було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . 06.09.2017 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина знаходиться на утриманні та проживає разом з позивачем. Відповідач достатньої допомоги на утримання дитини не надає, своїх батьківських обов`язків не виконує. Оскільки дитина потребує належного інтелектуального, фізичного та духовного розвитку, що пов`язано зі значними матеріальними витратами самостійно позивач утримувати сина не має змоги. Позивач стверджує, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний щомісячний дохід. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] є батьками для [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ). Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/5293/17 від 06.09.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Довідки № 503 від 22.01.2021, виданої ОСББ «Добробут-дім», [PERSON] проживає та прописана в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі по ј частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved