Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

26 жовтня 2020 року представник позивача Меланчук І.В., в інтересах [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, у розмірі 94\~460 грн. В обґрунтування позову вказав, що позивач станом на 16.06.2006 року перебував в трудових відносинах з ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого на момент подання позову являється відповідач. Того ж дня, близько 04 год. 30 хв. під час перебування на робочому місці та виконування трудових обов`язків, з Позивачем стався нещасний випадок, в ході якого позивач отримав тілесне ушкодження у виді «травматичного відсічення V пальця кисті на рівні середньої третини». У зв`язку з вказаним ушкодженням здоров`я 16.08.2006 року позивач вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якого йому встановлено ступінь втрати працездатності 10 %. При повторних оглядах медико-соціальною експертною комісією 10.10.2007 року, 08.10.2008 року, 18.11.2009 року підтверджувався вказаний висновок щодо ушкодження здоров`я позивача та ступеня втрати ним професійної працездатності. 06.10.2010 року за наслідками повторного переогляду медико-соціальною експертною комісією позивачу визначено безстрокову втрату професійної працездатності в ступені 10 %. Вказав, що у зв`язку з трудовим каліцтвом позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в неможливості повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, повною мірою реалізовувати свої звички та бажання, в перенесенні позивачем фізичного болю та страждань, в погіршенні функцій організму. Зазначив, що вказані негативні явища призводять до зниження якості життя та зменшення благ, які позивач мав до моменту отримання професійного захворювання та втрати працездатності. Позивач оцінив завдану йому моральну шкоду в сумі 94 460 грн., вважаючи, що дану шкоду слід відшкодувати за рахунок роботодавця, який не виконав покладений на нього законодавством обов`язок по створенню безпечних умов праці. 27 жовтня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , станом на 16.06.2006 року працював прохідником на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого на день розгляду справи являється Приватне акціонерне товариство «Суха Балка». У вказаний день, під час виконання позивачем трудових обов`язків, близько 04 години 30 хвилин на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» стався нещасний випадок, внаслідок якого позивач отримав тілесне ушкодження у виді «травматичного відсічення V пальця кисті на рівні середньої третини». Даний нещасний випадок стався під час експлуатації позивачем перфоратора ПП-50 з пневмопідтримкою П-1 в підземних умовах шахти. За результатами проведеного розслідування компетентною комісією визнано вказаний нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Вказані факти не заперечувались сторонами підтверджуються відомостями внесеними до трудової книжки позивача, акту № 9 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 21.06.2006 року. Внаслідок трудового каліцтва 16.08.2006 року позивач вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, що вбачається з виписки з акта огляду МСЕК серії ДНА-02 №09653. За результатами огляду позивачу визначено втрату професійної працездатності в ступені 10% внаслідок трудового каліцтва. За результатами повторних оглядів медико-соціальною експертною комісією 10.10.2007 року, 08.10.2008 року, 18.11.2009 року позивачу встановлювалась втрата професійної працездатності в ступені 10 %, що підтверджується відповідними виписками з акта огляду МСЕК виданими на ім`я позивача. 06.10.2010 року за результатами повторного огляду медико-соціальною експертною комісією, позивачу встановлено безстрокову втрату професійної працездатності в ступені 10%, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 003914. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст. 153 КЗпП України\~та\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці», передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України\~моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачу під час виконання ним трудових обов`язків, спричиняє йому немайнову шкоду, яка полягає в перенесенні позивачем фізичного болю під час травмування, обмеженні можливості вести звичний спосіб життя, повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, трудове каліцтво призвело до необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя, отримання лікування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Матеріали справи чітко доводять, що зазначені негативні явища мають місце в житті позивача у зв`язку із отриманим трудовим каліцтвом, що призвело до безстрокової втрати позивачем професійної працездатності в ступені 10 %, погіршення функцій правої кисті, тому суд приходить до висновку про те, що позивачу заподіяна моральна шкода. Суд відхиляє заперечення відповідача про недоведеність факту завдання моральної шкоди, оскільки судом встановлено наявність у позивача професійного захворювання, що об`єктивно призвело до моральних страждань. Доводи представника відповідача щодо відсутності доказів вини відповідача суд також не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обґрунтовані правові підстав для покладення обов`язку з відшкодування моральної шкоди роботодавцем своєму працівнику, що зазнав ушкодження здоров`я внаслідок трудового каліцтва. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При вирішенні питання про розмір відшкодування позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, враховує безстроковість даних вимушених змін в житті позивача, враховує, що до настання нещасного випадку призвела необережність позивача, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, та визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 50\~000 (п`ятдесят тис.) грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial