Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 22 серпня 2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 586. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сім'ї являються різні погляди на життєві проблеми, неодноразові спроби зберегти сім'ю не увінчались успіхом. Заперечує проти примирення і вважає, що подальше перебування з відповідачем у шлюбі не можливе. Спір про поділ майна між ними відсутній. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив строк на примирення не надавати і розірвати шлюб. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 586. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис №799. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного і між ними встановились неприязні взаємовідносини. Конфліктна ситуація між ними негативно впливає на розвиток і виховання їхньої дитини. Згідно до положень статті З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивачки та їхньої дитини, що має істотне значення, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved