Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів», в якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 16869,25 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 25 копійок), з яких 6147,63 грн. - 3% річних, 10721,62 грн. - інфляційні збитки та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 840,80 грн. Стислий виклад позиції позивача. Обґрунтування позивача. 22 травня 2018 позивач звернулась у судовому порядку до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» про стягнення грошових коштів в порядку ст. ст. 216, 625, 1212 ЦК України. Внаслідок визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 03.12.2004, відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015, повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] площею 59,7 кв. м. та за адресою: [ADDRESS] площею 21,3 кв. м. Проте, як зазначає позивач, відповідач їй не повернув сплачені за даними договорами грошові кошти за нежитлові приміщення, що знаходяться за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] у сумі 70092,00 грн. Підставою позову у цивільній справі № 466/3924/18 було повернення грошових коштів в порядку двосторонньої реституції, а саме: повернення сплачених [PERSON] грошових коштів за нерухоме майно, так як саме за позовом ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» договори купівлі-продажу нерухомого майна було визнано недійсними. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2019 по справі № 466/3924/18 позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено повністю та стягнуто з ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 102796,67 грн. (сто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 67 коп.), що складається з 70092 (сімдесят тисяч дев`яносто дві) грн. - безпідставно набутих грошових коштів, 6279,74 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 74 коп.) - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424,93 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 93 коп.) - встановлений індекс інфляції за весь час прострочення. Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2020 у справі № 466/3924/18 апеляційну скаргу ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2020 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 102796,67 грн ( сто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 67 коп.), що складається з 70092,00 грн. (сімдесят тисяч дев`яносто дві гривні 00 копійок) - безпідставно набутих грошових коштів, 6279,47 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 47 копійок) - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424,93 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 93 копійки) - встановлений індекс інфляції за весь час прострочення. 30.03.2020 приватним виконавцем Білецьким І. М. відкрито виконавчі провадження № 61668949 та № 61668979 для виконання вищевказаного рішення. 19.05.2020 з метою реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні, виконавцем виставлено на СЕТАМ нерухоме майно ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів», у зв`язку з чим ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» сплачено грошові кошти на виконання судового рішення у справі № 466/3924/18. Позивач зазначає, що предметом її позову до ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» про стягнення коштів є стягнення, на підставі ст. 625 ЦК України, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 23 травня 2018 року (наступний день звернення до суду з позовом у справі № 466/3924/18) по 19 травня 2020 року (день виконання судового рішення у справі № 466/3924/18) за безпідставне збереження грошових коштів у сумі 102796,67 грн. ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» за рахунок [PERSON] . У вищевказаній цивільній справі, в якій судове рішення набрало законної сили та стягнуто суму боргу повністю в сумі 102796,67 грн., в порядку ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційних втрат в період з 27.05.2015 по 22.05.2018 з суми боргу 102796,67 грн., а саме: 26424,93 грн. - інфляційні збитки та 6279,74 грн. - 3 % річних (перший період нарахування). Враховуючи, що судове рішення у справі № 466/3924/18 набрало законної сили та стягнуто з відповідача 102796,67 грн., позивач має право стягнути з відповідача - другий період нарахування, за безпідставне збереження грошових коштів у сумі 102796,67 грн. ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» за рахунок [PERSON] в строк, з наступного дня звернення до суду у справі 466/3924/18 - з 23.05.2018 до дати стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні у справі 466/3924/18 - до 19.05.2020. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 16869,25 та судові витрати. Обґрунтування заперечень відповідача. 12.06.2020 на адресу суду від представника відповідача ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» - адвоката Максимишин І. Б. надійшов відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечила позовні вимоги позивача, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. У відзиві адвокат Максимишин І. Б. зазначає, що нарахування позивачем інфляційних втрат та 3 % річних на суму основного боргу з урахуванням суми, на яку збільшився цей борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів є подвійним стягненням згідно одного і того ж самого боргу, що є порушенням загальних засад цивільного законодавства та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Адвокат Максимишин І. Б. зазначила, що нарахуванню підлягають інфляційні втрати та 3 % річних за період з 23.05.2018 по 19.05.2020 (другий період нарахування) лише на суму боргу в розмірі 70092,00 грн. Враховуючи наведене, представник відповідача ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» - адвокат Максимишин І. Б. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 01.07.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач [PERSON] зазначила, що, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Позивач зазначила, що доводи відповідача щодо його притягнення двічі до відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки у даній справі розрахунковим періодом є 23.05.2018 по 19.05.2020, другий період нарахування, де грошовим зобов`язанням є 102796,67 грн., з яких 70092, 00 грн. - основний борг, 26424,93 грн. - встановлений індекс інфляції, 6279,74 грн. - 3% річних. Тому, просить суд позов задовольнити повністю. 19.08.2020 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» - адвоката Марчук Н. А., у якій просить суд відстрочити виконання ухваленого рішення у справі № 466/3598/20 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» про стягнення грошових коштів до моменту закінчення карантину на всій території України, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 461 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та розстрочити виконання рішення суду у справі № 466/3598/20 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» про стягнення грошових коштів терміном на 4 місяці з моменту набрання законної сили такого рішення із щомісячною оплатою (не пізніше п`ятого числа кожного місяця) суми стягнення рівними частинами в розмірі 4427,51 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Яцків І. М. позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просить позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» - адвокат Марчук Н. А. заперечила щодо задоволення позовних вимог, покликаючись на підстави та мотиви, викладені у відзиві на позов. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. 22 травня 2018 позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» про стягнення грошових коштів в порядку ст. ст. 216, 625, 1212 ЦК України. Внаслідок визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 03.12.2004, відповідно до рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015, повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] площею 59,7 кв. м. та за адресою: [ADDRESS] площею 21,3 кв. м. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2019 по справі № 466/3924/18 позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено повністю та стягнуто з ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 102796,67 грн. (сто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 67 коп.), що складається з 70092 (сімдесят тисяч дев`яносто дві) грн. - безпідставно набутих грошових коштів, 6279,74 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 74 коп.) - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424,93 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 93 коп.) - встановлений індекс інфляції за весь час прострочення (а. с. 9-15). Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2020 у справі № 466/3924/18 апеляційну скаргу ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2020 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 102796,67 грн ( сто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 67 коп.), що складається з 70092,00 грн. (сімдесят тисяч дев`яносто дві гривні 00 копійок) - безпідставно набутих грошових коштів, 6279,47 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 47 копійок) - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424,93 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 93 копійки) - встановлений індекс інфляції за весь час прострочення (а. с. 16-22). 20.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61668949 про стягнення з ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 102796,67 грн. (сто дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 67 коп.), що складається з 70092 (сімдесят тисяч дев`яносто дві) грн. - безпідставно набутих грошових коштів, 6279,74 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 74 коп.) - трьох процентів річних від простроченої суми та 26424,93 грн. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять чотири гривні 93 коп.) - встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, оскільки рішення суду боржником виконано фактично в повному обсязі (а. с. 44-45). У вищевказаній цивільній справі, в якій судове рішення набрало законної сили та стягнуто суму боргу повністю в сумі 102796,67 грн., в порядку ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційних втрат в період з 27.05.2015 по 22.05.2018 з суми боргу 102796,67 грн., а саме: 26424,93 грн. - інфляційні збитки та 6279,74 грн. - 3 % річних (перший період нарахування). Враховуючи, що судове рішення у справі № 466/3924/18 набрало законної сили та стягнуто з відповідача 102796,67 грн., позивач має право стягнути з відповідача - другий період нарахування, за безпідставне збереження грошових коштів у сумі 102796,67 грн. ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» за рахунок [PERSON] в строк, з наступного дня звернення до суду у справі 466/3924/18 - з 23.05.2018 до дати стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні у справі 466/3924/18 - до 19.05.2020. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що ст. 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Інфляційні збитки розраховуються за формулою: (збитки від інфляції)=(сума боргу)х(індекс інфляції/100% - (сума боргу). Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). 3 % річних розраховуються за формулою: (відсотки)=(сума боргу)х(процентна ставка)/100%/365 днів (кількість днів). Суд приймає розрахунок позивача, а саме з дати початку нарахування - 23.05.2018 по дату закінчення нарахування 19.05.2020, відповідно до якого розрахунок відсотків за користування грошовими коштами у сумі 6147,63 грн. та розрахунок інфляційних збитків у сумі 10721,62 грн. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, всебічно, повно, об`єктивно в судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та їх взаємозв`язок в сукупності, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 16869,25 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 25 копійок), з яких 6147,63 грн. - 3% річних, 10721,62 грн. - інфляційні збитки. Щодо заяви відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Нормою ч. 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Представником відповідача у заяві про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може відстрочити чи розстрочити виконання судового рішення, тому така заява не підлягає задоволенню. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved