Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

26.04.17. позивачка звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є спадкоємцем за законом після батька [PERSON], який 02.05.13. року помер. Ще одним спадкоємцем є рідна сестра позивачки [PERSON]. Спадкове майно, яке залишилася після батька складає 2/5 житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Орловська, 34. Вказана частка належала батьку позивачки на підставі рішення Народного суду Новозаводського району м. Чернігова від 23.06. 1977 року в результаті поділу майна подружжя під час розлучення. Позивачка у встановлений законом термін звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала документи, які б підтвердили право власності [PERSON] на спірний будинок. Згідно даних КП «Чернігівське БТІ» батько позивачки за життя не зареєстрував право власності на домоволодіння. Просила визнати за [PERSON] право власності на 2/10 частини житлового будинку, з частиною будівель та споруд № 34, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Орловській (колишня вул. Орловська, 16), в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 02.05.2013 року. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.21,22). Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить задовольнити (а.с.41). Представник відповідача Чернігівської міської ради - в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.23). До суду надали заяву, згідно якої просять справу розглядати без участі представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.42). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.24). В матеріалах справи від представника третьої особи міститься лист, згідно якого просять справу розглядати без представника Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, на розсуд суду (а.с.26). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 травня 2013 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.28 на звороті). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Орловській, 34. Згідно з рішенням Народного суду Новозаводського району м. Чернігова від 23.06.1977 року [PERSON] було виділено 2/5 частини житлового будинку, який складається з кімнати 1-5 площею 8,0 кв.м., кімнати 1-6 площею 12,9 кв.м., сарай Б (а.с.4-5), однак право власності на вказану частину даного житлового будинку, [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував. Позивачка як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак 27.03.17. державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 2/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд № 34, що знаходиться в місті Чернігові, Чернігівської області, вулиця Орловська (колишня Орловська, 16) у звязку з тим, що [PERSON] не були вжиті заходи щодо державної реєстрації права власності на спірну частину вказаного будинку (а.с.9-10). Статтею 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON] є спадкоємицями майна їхнього батька [PERSON], померлого 02.05.2013 року. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.05.16. за сестрою позивачки [PERSON] було визнано право власності на 2/10 частини житлового будинку з частиною будівель та споруд №34, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Орловській (колишня вулиця Орловська, 16), в порядку спадкування за законом, після [PERSON], померлого 02.05.2013 року (а.с.6-8). Отже з викладеного вбачається, що на даний час спадкоємцем 2/10 частин житлового будинку з частиною будівель та споруд № 34, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Орловській (колишня вулиця Орловська, 16), що не були належним чином оформлені спадкодавцем [PERSON] за життя, є позивачка [PERSON], тому враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, і його необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved