Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 500грн., щомісяця, до досягнення донькою Уляною 3-х річного віку. Позов мотивує тим, що з 01.08.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач усунувся від належного виконання своїх батьківських обов'язків, так як не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, не приймає участі в утриманні та вихованні дітей, посилаючись на ч.1 ст.184 СК України просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Також зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і у відповідності з ч.2 ст.84 СК України має право на утримання від чоловіка. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, просить їх задовольнити та пояснила, що вони з відповідачем близько року не проживають разом. Дітей фактично матеріально утримує вона, але цих коштів недостатньо. Дитину до школи зібрали за кошти, які надали батьки чоловіка. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей та офіційно ніде не працює. Вона отримує державну допомогу в сумі 860 грн. щомісячно та проживає з дітьми та бабусею. Відповідач позов визнав частково пояснивши, що згоден платити за рішенням суду тільки аліменти на утримання дітей десь в сумі 1000 - 1300 грн. З дружиною не проживають з літа 2015 року. Він працює на різних роботах без офіційного оформлення, щоб мати змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але отримував зарплату в мінімальних розмірах. Він відмовляється утримувати дружину, так як вона є працездатною і може сама себе забезпечити. У нього є мати, яка є особою передпенсійного віку та на даний час не працює і він їй теж матеріально допомагає. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст., ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити; розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5) та є батьками дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-7). Згідно позовної заяви та пояснень сторін, позивач та відповідач проживають окремо. Відповідач не працює, але має нерегулярний та мінливий дохід та не надає позивачці достатньо коштів на утримання дітей чи іншої матеріальної допомоги, а також відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дітей. Відповідач пояснив, що згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі десь до 1300 грн., виходячи з прожиткового мінімуму на утримання дітей, але він не згоден платити аліменти на утримання дружини, так як вважає, що вона працездатна та може забезпечувати себе сама. Суд приймає до уваги те, що відповідач згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей. Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень. Тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 389,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд не погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою в твердій грошовій сумі - 2000грн. на місяць і враховуючи те, що відповідач не працює, але є працездатною, молодою особою та не заперечує того, що має мінливий дохід на місяць та згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі до 1000 - 1300 грн., тому вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі в сумі по 500 грн., на кожну дитину, щомісячно, з індексацією відповідно до ч. 2 ст.184 СК України, оскільки діти проживають з матір'ю, яка не спроможна самостійно утримувати їх, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 26.11.2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Таким чином, підставою виникнення аліментного зобов'язання є сукупність юридичних фактів, одним з яких є наявність у другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не працює, доказів про отримання відповідачем будь-якого доходу позивач суду не надала. За таких обставин, слід визнати, що відповідач, який не працює, не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, і тому в задоволенні в цій частині позовних вимог повинно бути відмовлено. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487,20 грн..

Outcome: partial