Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

26.10.2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентованою виплатою у розмірі 48 211 грн. 95 коп. При цьому позивач посилається на те, що 19 вересня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на 139 км автодороги Одеса-Рені скоїв ДТП, внаслідок чого автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Татарбунарського районного суду від 22.10.2014 року. На момент скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заподіяна шкода потерпілій особі відповідачем не була відшкодована, а тому власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. 13 лютого 2015 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 48211,95 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як винної особи в скоєнні ДТП. Позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 48211,95 грн. та сплачену суму судового збору. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у судовому засіданні, 19 вересня 2014 року на 139 км а/д Одеса-Рені відповідач [PERSON], який керував автомобілем Газ-33021, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.10.2014 року відповідача [PERSON] за даним фактом було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно копії звіту експерта-товарознавця [PERSON] № 512/14 про незалежну оцінку по визначенню суми матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER], станом на 20 грудня 2014 року (з калькуляцією про встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, актом огляду транспортного засобу та фототаблицями), вартість матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, складає 57854 грн. 34 коп. (а.с.14-26). Судом встановлено, що на момент ДТП [PERSON] мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/6946734, терміном дії з 25.06.2014 року по 24.12.2014 року (а.с.9), при цьому відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП, відповідачем [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/6946734, терміном дії з 25.06.2014 року по 24.12.2014 року. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону, позивач 13 лютого 2015 року здійснив потерпілому виплату страхового відшкодування в сумі 48 211 грн. 95 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №9261 від 13 лютого 2015 року. (а.с.13). Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved