Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

24 січня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500338712 на суму 16398,40 грн. Відповідно до умов договору позивач свої зобовязання виконав перед відповідачем повністю . В свою чергу [PERSON] отримав у своє розпорядження майно і станом на 10.10.2016 року порушив умови договору і має прострочену заборгованість, не виконав умов договору, а саме: не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість за комісіями. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, у відповідності до якого право вимоги коштів від відповідача по вказаному кредитному договорі належить ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 35625014 заборгованість по кредитному договору №500338712 від 24.01.2013 року на загальну суму 41340,80 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій вказує, що він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обємі та проти розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору №500338712 від 24.01.2013 року вбачається, що Кредитор ПАТ Альфа-Банк надав Позичальнику [PERSON] у кредит кошти, в сумі 16398,40 грн. Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №500338712 від 24.01.2013 року, станом на 10.10.2016 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість в сумі 41340,80 грн., яка складається з наступного: 14499,86 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14490,94 грн. заборгованість по процентам та комісією; 12400,00 грн. пеня, штраф, неустойка. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №500338712 від 24.01.2013 року укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] В подальшому, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, у відповідності до якого право вимоги коштів від відповідача по вищевказаному кредитному договорі перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.512 ч.1 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним права вимоги. Згідно ст.513 ч.1 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має невиконанні грошові зобов'язання перед позивачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню на його користь витрати повязані із сплатою судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved