Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

25 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначає, що його право власності на земельну ділянку обмежено неправомірними діями обох відповідачів, які протягом тривалого часу незаконно використовують його земельну ділянку для своїх потреб, спочатку для вирощування сільськогогосподарських культур, а пізніше самочинно побудували пилораму та продовжують використовувати земельну ділянку не за цільовим призначенням. На даний час там знаходиться будівля пилорами, деревина та відходи від неї, вона засмічена тирсою, іншими предметами, що приводить до втрати родючості і таке інше. Відповідачами межові знаки знищені, а його самого не допускають до використання земельної ділянки за призначенням. Враховуючи зазначене прохає задовольнити позов та ухвалити рішення відповідно до якого усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 0722182600:01:001:1043, яка розташована за адресою Волинська область, Ковельський район, с.Воля Ковельська, вул. Центральна, 57Б, шляхом зобовязання [PERSON] звільнити земельну ділянку та привести її за власний рахунок до попереднього стану, включаючи знесення споруди пилорами, фундаменту під нею, відновити межові знаки, очистити земельну ділянку від деревини, матеріалів з неї, залишків знесеної пилорами і фундаменту, тирси, сміття і таке інше, встановивши для цього відповідний строк. А також заборонити [PERSON] і [PERSON] вчиняти дії, які можуть порушити його права і стягнути з останніх заподіяну йому моральну шкоду в сумі, що в загальному становить 30\~000 грн. і зокрема з [PERSON] 25\~000 грн., з [PERSON] 5\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали повністю та настоювали на задоволенні позову. Відповідачі та їх представники заявлені позовні вимоги не визнали та в задоволенні позовних вимог просили відмовити, при цьому зазначили, що вказану земельну ділянку вони використовують давно. Цю земельну ділянку використовувала ще покійна бабуся [PERSON] З приводу її використання довгий час триває спір. Вважають, що сільський голова її незаконно виділив, ще попередньому власнику, яка в свою чергу продала її позивачу, а відтак зазначені угоди є незаконними. Не заперечували того факту, що на спірній земельній ділянці побудована пилорама на ній знаходяться матеріали та відходи від них. Ствердили також, що на даний час на цій земельній ділянці відсутні сільськогосподарські культури. Відповідачі не заперечували також, що документально підтвердити правомірність використання її не можуть, оскільки існує спір, а тому земельно-технічна документація ними не виготовлена і у них відсутній Державний акт на право власності чи користування даною земельною ділянкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. Спірна земельна ділянка знаходиться в с. Воля Ковельська, вул. Центральна, 57Б, Ковельського району, Волинської області та має кадастровий номер 0722182600:01:001:1043, площею 0,15 га. Відповідно до протоколу засідання виконкому Зеленської сільської ради від 25 грудня 1996 року в звязку з відсутністю землі під забудову індивідуальних житлових будинків розгляд заяви [PERSON] перенесено на 1997 рік, тобто коли буде виділена площа під будівництво житлових будинків. Цим протоколом підтверджено, що спірна земельна ділянка не належала до земель житлової забудови. Рішенням Зеленської сільської ради народних депутатів від 26.05.1997 року за №13/5 [PERSON] виділено у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,15 га під будівництво індивідуального житлового будинку в селі Воля Ковельська, Ковельського району по вул. Центральна, 57Б. Іншим рішенням Зеленської сільської ради від 26.04.2000 року №12/6 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га в селі [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.. Центральна, 57 Б. Зазначеним рішенням підтверджено факт відсутності забудови, законності використання земельної ділянки з 1997 року [PERSON] та спростовано твердження відповідачів про належність та законність її використання ними. Відповідно до Державного акту від 25 травня 2001 року спірна земельна ділянка на підставі договору купівлі-продажу належить позивачу по справі [PERSON] при цьому зазначено опис меж із земельною ділянко відповідача [PERSON] Даний факт підтверджено Витягом Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у відповідності з якими, земельна ділянка розміром 0,15 га, що знаходиться в с. Воля Ковельська по вул. Центральна,57 Б з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та має кадастровий номер 0722182600:01:001:1043 і зареєстрована державним реєстратором 23.11.2016 року. В судовому засіданні позивач ствердив, що при укладенні угоди про придбання земельної ділянки у [PERSON] він оглядав її, була визначена межа із суміжним користувачем [PERSON], яка проходить по існуючій металевій огорожі останньої та була вільною від будь-якої забудови. Зазначений факт підтвердила в судовому засіданні, як свідок [PERSON], яка категорично ствердила, що працюючи на посаді землевпорядника сільської ради з 2000 року знає той факт, що дана земельна ділянка була вільною від забудови. Вона також підтвердила, що працюючи на цій посаді неодноразово брала участь у виїзних комісіях з приводу врегулювання конфлікту сторін, який так і не було врегульовано. Зазначене підтверджено наявним у справі документами а саме: відповідно до акту перевірки дотримання природоохоронного заклнодавства з використання земельної ділянки від 26.10.2005 року державним інспектором екоінспекції в Ковельському районі встановлено, що на земельній ділянці [PERSON] з порушенням земельного законодавства України, встановлена пилорама, яка належить [PERSON] і до якої були застосовані міри адміністративного впливу. Із відповіді на звернення [PERSON] від 09.02.2015 року Державної екологічної інспекції у Волинській області слідує, що в ході перевірки встановлено наявність у користуванні [PERSON] двох земельних ділянок, загальною площею 0,34 га, які нею використовуються без правовстановлюючих документів, в тому числі у неї відсутня проектна документація на відведення цих земельних ділянок. Спір між сторонами щодо земельної ділянки був предметом розгляду і Узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів сільської ради 19.10.2016 року, в результаті якого було прийнято рішення: [PERSON] здійснити встановлення (відновлення) меж, яку здійснити на підставі матеріалів обстеження земельних ділянок проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт. [PERSON] звільнити земельну ділянку [PERSON] та провести приватизацію своєї земельної ділянки по вул. Центральна, 57 А, оскільки вбачається самовільне захоплення земельної ділянки. Цією ж перевіркою встановлено також та обставина, що [PERSON] в своїх поясненнях ствердила про належність їй пилорами, яка побудована на її земельній ділянці наданій для ведення підсобного господарства. Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки в погосподарські книзі за 1967-1969 роки відкрито по господарський рахунок на [PERSON] у господарстві якої рахується син [PERSON] і в користуванні яких знаходиться присадибна земельна ділянка площею 0,25 га. Іншою довідкою Зеленської сільської ради Ковельського району підтверджено, що відповідно до погосподарської книги за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно рішення Зеленської сільської ради від 31.12.1993 року №17/1 «Про передачу земель у приватну власність та надання землі в користування для ведення присадибного господарства та особистого підсобного господарства» [PERSON] було надано 0,24 га присадибної ділянки, та на підставі рішення від 24.12.1999 року №10/6 [PERSON] було надано для особистого підсобного господарства 0,10 га. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за 2013 рік за [PERSON] рахується та використовується нею без правовстановлюючих документів земельна ділянка загальною площею, 0,3427 га. Зазначені обставини підтверджені відповідними рішеннями та довідками сільської ради, копії яких були предметом дослідження в судовому засідання. В судовому засіданні [PERSON] фактично не оспорювала тієї обставини, що її присадибна ділянка має 0,24 га. Твердження про належність їй земельної ділянки на якій побудована пилорама, оскільки їй було додатково виділено 0,10 га для особистого підсобного господарства спростовано як вищенаведеними доказами так і наявним рішенням сільської ради від 24.12.1999 року № 10/6, яким передано громадянам для особистого підсобного господарства, 13,78 га згідно списку що додається в тому числі [PERSON]К, розміром 0,10 га. Допитана з цих підстав, як свідок землевпорядник Зеленської сільської ради [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що тоді будо виділено для громадян земельну ділянку загальним масивом в тому числі і [PERSON] і ця земельна ділянка знаходиться в іншому місці і ніяк не може бути земельною ділянкою, що належить [PERSON] 20.10.1999 року рішенням за № 10/3 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га за адресою с.Воля Ковельська, вул. Центральна, 57. Отже, як вбачається з наданих суду документів [PERSON] використовує земельні ділянки в загальній площі 0,3427 га і ці земельні ділянки жодним чином не накладаються на земельну ділянку суміжного власника позивача по справі і цей розділ проводиться по існуючій огорожі належній [PERSON], що підтверджується також і фото таблицею приєднаною до справи. Земельна ділянка [PERSON]М.( вул.Центральна,57) не межує із земельною ділянкою позивача взагалі, а відтак останній побудуваві пилораму і використовує земельну ділянку самовільно без законних на те підстав. Констатуючи факт неможливої накладки земельної ділянка [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] чи навпаки суд зазначає, як вже вказано вище, що земельна ділянка попереднього власника [PERSON] була надана в 1997 році тобто до надання земельної ділянки для підсобного господарства [PERSON] (1999 рік). За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Згідно із нормами ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, та застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно п.п.б,в,е, ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: б)самовільне зайняття земельних ділянок; в)псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами: є) знищення межових знаків. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Задовольняючи частково позов до [PERSON] та відмовляючи в задоволенні позову до [PERSON] суд виходить з підстав, які достовірно встановлені в судовому засіданні і цього фактично не оспорював позивач, проте що на даний час, тобто на час розгляду справи відповідач [PERSON] земельну ділянку позивача не використовує, сільськогосподарські культури з ділянки прибрані, будь яких інших предметів, речей, будівель, споруд, тощо, що належать останній немає, а відтак в задоволенні позову до неї в тому числі по відшкодуванню моральної шкоди слід відмовити. Що стосується образ позивача, які лунають в сторону позивача в період знаходження його на земельній ділянці, то суд зазначає, що такі дії відповідача не стосуються цього предмету позову. Враховуючи глибину моральних та психологічних страждань позивача, позбавлення можливостей використовувати земельну ділянку для власних цілей тривалий час, наявність судового спору, поведінка відповідача щодо майна позивача, суд вважає, справедливим , виваженим та необхідним задоволення позовних вимог по відшкодуванню моральної шкоди [PERSON] на суму 5\~000 грн. Визначаючи до відшкодування саме такої суми суд бере до уваги як і майновий так і сімейний стан відповідача, необхідність за власний рахунок привести земельну ділянку до попереднього стану. Вимоги позивача\~\~ щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню відповідно\~ до норм ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 15,30, 58,59, 60-62, 85, 88, 212, 213,\~ 215 ЦПК України, ст. 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.211, 212 Земельного Кодексу України суд,

Outcome: partial