Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

25 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з [PERSON] шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем припинили спільне проживання, так як мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON] [INFO]. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно уточнив позовні вимоги та просив стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в підготовче судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з'явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2014 року, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 05 грудня 2014 року. Позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та постійні сварки, фактично сім'я розпалась, що не заперечується відповідачем. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача дочки [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 листопада 2015 року. Дитина знаходяться на утриманні позивача, що не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони мають спільну малолітню дитину, яка проживає з матір'ю, та перебувають на її утриманні, то позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивача, за його згодою. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved