Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

26.11.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із цивільним позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором LVL6AD40303343 від 10.09.2009р. в розмірі 100075,36 грн. та понесені судові витрати в сумі 1501, 13 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.09.2009 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № LVL6AD40303343, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 21157,17 грн., з кінцевим терміном погашення 07.09.2012р.. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 01.10.2015 року має заборгованість - 100075,36 грн., яка складається з наступного: 22621, 71 грн. - заборгованість за кредитом; 4678, 09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1325, 54 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом, 66466, 42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 4753, 59 грн. - штраф ( процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за Договором № LVL6AD40303343 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. В зв'язку із наведеним просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача подав до суду клопотання в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 10.09.2009 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № LVL6AD40303343, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 21157, 17 грн., з кінцевим терміном погашення 07.09.2009р., із сплатою 20,04 % річних за користування кредитними коштами. В свою чергу, відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши позичальнику визначені кредитним договором кошти. Водночас, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON], який в свою чергу взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання позичальником. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При цьому, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умов договору кредиту не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 01.10.2015р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 100075,36 грн., яка складається з наступного: 22621, 71 грн. - заборгованість за кредитом; 4678, 09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1325, 54 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом, 66466, 42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 4753, 59 грн. - штраф ( процентна складова). Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв»язку з невиконанням позичальником [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивач 05.10.2015р. направив як відповідачу [PERSON], так і відповідачу [PERSON], як поручителю, повідомлення за вих. № 30.1.0.0/2-90910DNHOS2HA про виконання зобов'язання по кредитному договорі у повному обсязі, проте зазначені вимоги останніми виконана не була, жодних дій по сплаті заборгованості за кредитним договором не здійснено. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, належним чином не здійснив повернення кредиту, чим не виконав взятих за кредитним договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором LVL6AD40303343 від 10.09.2009р. в розмірі 100075,36 грн., підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] як позичальника, та відповідача [PERSON] як поручителя. Відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обов'язку, який встановлений законом або договором. В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обов'язку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині, що у даному випадку становить по 750,56 грн. з кожного із двох відповідачів (1501, 13 / 2). На підставі ст.ст. 526-530, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved