overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

25 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та майнового паю. Заповітом від 18.08.2005р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк вона подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку був виданий не уповноваженою на те особою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Станилівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.5) була власницею земельної ділянки розміром 2,42 га, розташованої на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.8-9) та майнового паю розміром 2152 грн., що знаходиться в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» у СТОВ «Росія» (а. с.10-11); заповітом від 18.08.2005р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці (а. с.6) [PERSON] як єдина спадкоємиця за заповітом подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на землю був виданий не уповноваженою на те особою. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником земельної ділянки, розміром 2,42 га, розташованої на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та майнового паю; [PERSON] як єдина спадкоємиця за заповітом у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

25 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її тітка [PERSON], після її смерті залишилась спадщина, яку вона має намір успадкувати за законом. Протягом шести місяців вона до нотаріальної контори не звернулася, через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачкою в судовому засіданні наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

25 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] в м.Фастів Київської області, що складається із земельної ділянки розміром 4,4365 га та розташована в с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 078971, виданий 18 лютого 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 15 січня 2003 року № 13). Позов [PERSON] обґрунтувала наступним. [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку розміром 4,4365 на, яка розташована в с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області. Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем майна батька за законом, однак на протязі встановленого законом шестимісячного строку не могла подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки проживає за межами Вінницької області, тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Жолоб'янської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у м.Фастів Київської області помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розміром 4,4365 на, яка розташована в с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області. [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно [PERSON]; факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем підтверджується зібраними по справі доказами. У встановлений строк [PERSON] не прийняла спадщину, а саме не подала за місцем відкриття спадщини у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, оскільки проживає за межами Вінницької області. Таким чином, оскільки обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторонами не оспорюються, суд уважає визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає поновити [PERSON] такий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

25 березня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 січня 2011 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 28 січня 2011 року під актовим записом №21 між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.14). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 28 січня 2011 року під актовим записом №21 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

25 березня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] зВ.ї [PERSON] позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову остання зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2001 року, від якого мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. 25 грудня 2009 року їхній шлюб розірвано. На підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2012 року з відповідача утримувались аліменти в розмірі 200 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Після відбуття покарання у Жовтоводській ВК-26, а саме з 28 березня 2013 року відповідач фактично проживає у [ADDRESS] та має постійний заробіток, розмір якого він приховує. Рішення суду виносилось на момент відбуття ним покарання, то на цей час розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки відповідач має постійну заробітну плату і повинен сплачувати аліменти в долі від заробітку, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, починаючи з моменту пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття; всі судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 26 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 28.01.2014 року, виданою Красноармійською міською радою Донецької області (а.с.9). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вище вказаного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться двоє неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача слід змінити розмір стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 200 гривень на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

25 березня 2014 року до суду заявлено цей позов,. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, вимагала стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в Харківському національному педагогічному університеті ім. Г. С. Сковороди, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно до закінчення навчання. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій сторін матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Згідно довідки №295 від 10.02.2014р. [PERSON]. є дійсно студенткою першого курсу денної форми навчання історичного факультету Харківського національного педагогічного університету ім. Г. С. Сковороди. Відповідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи всі зібрані у справі докази, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

25 березня 2014 року Новомосковським міськрайонний судом винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай), в задоволенні позовних вимог відмовлено. З ініціативи суду поставлене питання про винесення додаткового рішення у справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. На підставі ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати в зв'язку з чим, виникла необхідність у винесенні додаткового рішення. Позивачем при прийнятті позовної заяви не в повному обсязі сплачений судовий збір (оплачено 120 грн.), в той час, як розмір судового збору за зазначеними вимогами становив на час подання позову 214,60 грн. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивідбного стану Єнакієвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що втрачено взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного. Питання про місце мешкання дитини та про поділ майна не ставиться. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову. Вказала на те, що строк наданий судом для примирення не дав ніяких результатів по збереженню сім'ї Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2007 року. Шлюб було зареєстровано в Совєтському відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 27. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини були припинені з березня 2013 року, в зв'язку з тим, що в них різні характери та різні погляди на життя, часто сварилися, втратили взаєморозуміння. Вважає, що при сформованих взаємовідносинах подальше збереження сім'ї неможливо, на примирення не згодна. Суперечок про розподіл майна та місце мешкання дитини немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте в шлюбі - «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, позивач просила розглянути справу у її відсутності, відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 24 лютого 2007 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з березня 2013 року через те, що в них різні характери та різні погляди на життя, часто сварилися, втратили почуття поваги та любові один до одного. Суперечок про розподіл майна та про місце мешкання дитини немає. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивачки і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте в шлюбі - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 20 вересня 2003 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Живуть кожен своїм життям і спільних інтересів, крім сина, не мають. З листопада 2010 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. (а.с.14) Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 12). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 вересня 2003 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 листопада 20 вересня 2003 року, актовий запис 358. (а.с. 4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2004 року, актовий запис 400 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що знаходиться із відповідачем у шлюбі, зареєстрованим 9 грудня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 644, до офіційної реєстрації шлюбу сторони проживали у цивільному шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу надає у строки та в розмірах, що визначає самостійно, незважаючи на те, що він працевлаштований та має достатню і стабільну заробітну плату. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття сина. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON]І.о. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]А.К. про поділ майна. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 15 червня 1983 року з відповідачем [PERSON]А.К. він перебуває у шлюбі. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. За час проживання у шлюбі у травні 2012 року за спільні кошти подружжям був придбаний автомобіль марки BMW 7401, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 12 000 доларів США, що еквівалентно 95 916 грн. Даний автомобіль був зареєстрований 22.05.2012 року за відповідачем. Добровільно поділити вказане майно відповідач не бажає. За таких обставин позивач просить визнати право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 7401, державний номерний знак [NUMBER], стягнути з відповідача вартість 1/2 частини даного автомобіля у сумі 59 975,88 грн. та судовий збір у сумі 599,75 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial