Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

25 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 листопада 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ч.2\~ст.158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як зясовано, 01 листопада 2000 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обовязку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини \\ аліменти \\ присуджуються у частці від доходу її батьків і \\або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України Про судовий збір .

Outcome: approved