Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з жовтня 2004 року по березень 2007 року, у них народився син - [PERSON] Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO]. Однак, батько дитини за лютий та березень взагалі не сплатив аліменти, за квітень, травень та червень сплатив по 200 грн., за липень - 100 грн., тобто в не належному розмірі та недостатньому для задоволення потреб дитини. Його заборгованість по сплаті аліментів становить 4 966 грн. Дитина проживає разом з нею, [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, його навчанням та станом його здоров'я. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та дитина перебуває на її вихованні та утриманні. З метою забезпечення інтересів дитини вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] Просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, додатково зазначила, що вони з [PERSON] не бачились близько чотирьох років, за весь цей час він телефонував їй 5-6 разів, ніколи не приходив провідати сина. Їх десятирічному сину відомо хто його батько, проте, він вважає, що в нього два батька [PERSON] та її теперішній чоловік, при цьому дитина бажає мати прізвище свого вітчима «[INFO]». Також в родині народилась друга дитини, у дітей склались добрі відносини. Позбавлення відповідача батьківських вправ вважає необхідним, для подальшого всиновлення хлопця вітчимом [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вони з [PERSON] проживали спільно протягом року. Від сумісного проживання в них народився син. Дитину він дійсно бачить дуже рідко, оскільки має не значний дохід, в нього бракує коштів на дорогу до сина та подарунки. В період з 2013 по 2014 роки він бачив сина приблизно 2-3 рази на рік, однак, інколи телефонує йому. Визнає, що не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, так як не мав на це коштів. Не заперечує проти зміни прізвища сина та проти його усиновлення чоловіком [PERSON] Вважає, що позбавлення його батьківських прав буде повністю відповідати інтересам дитини, виховання сина в повній родині буде мати добрий вплив на дитину. Представник третьої особи Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації належним чином повідомленої про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. До суду надано заяву про розгляд справи без участі представників установи (а.с.25). Ухвалою суду від 05 жовтня 2016 року залучено для подання висновків у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав - Долинську сільську раду Слов'янського району Донецької області та Билбасівську селищну раду Слов'янського району Донецької області. Зобов'язано Долинську сільську раду та Билбасівську селищну раду надати суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи, Долинської сільської ради, належним чином повідомленої про дату та час розгляду справи, в залу суд не з'явився. Суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника, до якої долучено висновок №01-31/418 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його сина [PERSON] (а.с.30). Представник третьої особи Билбасівської селищної ради, будучи належним чином повідомленої про дату та час розгляду справи, в залу суд не з'явився. Суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника у станови, до якої долучено висновок №61 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його сина [PERSON] (а.с.26). Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьком зазначено [PERSON] (а.с.4). Відповідно до листа Долинської ЗОШ І-ІІІ ступенів відділу освіти Слов'янської райдержадміністрації №65 від 16 серпня 2016 року, [PERSON], який є біологічним батьком учня 4-го класу Бусоргіна С.О. не приймає участі у шкільних заходах за участю батьків, не відвідує шкільних батьківських зборів, не підтримує зв'язок з його класним керівником, не приділяє належної уваги щодо утримання, виховання та догляду за дитиною (а.с.7). Згідно листа КЗ «Центр первинно медико-санітарної допомоги» №01-11/636 від 09 серпня 2016 року вбачається, що з [INFO] року з приводу хвороб дитини - [PERSON] завжди за медичною допомогою звертається його мати - [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з довідки-розрахунку Слов'янського міськрйонного відділу ДВС №3/815 від 17 серпня 2016 року, заборгованість зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] становить 4 796 грн. (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.5 ст.19 Сімейного Кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради №61 від 21 жовтня 2016 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] який не піклується про моральний. культурний та фізичний розвиток свого сина [PERSON] виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважають доцільним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини (а.с.27-28). Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконкомі Долинської сільської ради №01-31/418 від 20 жовтня 2016 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], оскільки в сім'ї [PERSON] та [PERSON] створені доброзичливі умови для проживання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.33). Зазначене також підтверджується Актом Черкаської селищної ради від 06 жовтня 2016 року та Актом обстеження житлово-побутових умов проживання та матеріального положення [PERSON] (а.с.31; 32). У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, приймаючи до уваги повне визнання відповідачем дійсного позову, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved