Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

26 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя матір позивача набула право на земельну частку (пай), що підтверджується виготовленим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач зазначає, що чоловік спадкодавиці, а батько позивача [PERSON] помер [INFO] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки являється спадкоємцем за законом, проте через відсутність в нього оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) він не може оформити право в нотаріальному порядку, в зв'язку із чим [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У відкрите судове засідання позивач та його представник не прибули, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації у відкрите судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти на розсуд суду, за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області 12 лютого 2007 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], по КСП «Козіївське» на території Козіївської сільської ради, Краснокутського району Харківської області площею 3,47 умовних кадастрових гектарів, що підтверджено довідкою Відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 19.05.2016 року за №31-20.25-0Ю4-912/2-16. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є позивач [PERSON]. Будь - які інші особи із заявами про прийняття спадщини до Краснокутської державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відповіддю № 1291/01-14 від 07.09.2016 року. Як вбачається із відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 14.06.2016 року за №900/02-14 [PERSON] за вирішенням питання спадкування необхідно звернутися до суду. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого Козіївським с/ЗАГС Харківської області від 02 липня 1958 року, в графі матір записано «[PERSON]». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. гЗемельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved