Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

25.10.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, зазначивши, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO]. Відповідачі ухиляюся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, матеріально їх не забезпечують, життям та здоров'ям дітей не цікавляться, з ними не спілкуються. Зважаючи на викладене, просила, позбавити відповідачів батьківських прав стосовно дітей, призначити її опікуном неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків стосовно своїх малолітніх дітей, їх вихованням та утриманням не займаються. Діти проживають разом з бабусею та знаходяться на її повному утриманні. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи -Миргородської районної державної адміністрації , як органу опіки та піклування Кравченко І.К. позов підтримав, просив його задовольнити. Представник третьої особи Миргородської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися. Про день та час судового розгляду справи інформувалися шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади. Відзив на позов у визначені законом строки не подали. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Суд, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 21-22), а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.21). Відповідач [PERSON] через нотаріуса оформив заяву про добровільну відмову від батьківських прав у відношенні дочки [PERSON] і висловив свою згоду на позбавлення його батьківських прав (а.с.20). Відповідно до висновку органу опіки та піклування (а.с.24) відповідачі [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, уваги дітям не приділяють, не цікавляться умовами їх проживання, матеріально дітей не забезпечують, що підтверджується також іншими матеріалами справи (а.с. 27-35 ). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доцільність позбавлення відповідачів [PERSON], та [PERSON] батьківських прав , що є в інтересах дітей, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За висновком органу опіки і піклування позивачка [PERSON] може бути опікуном над своїми малолітніми онуками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зважаючи на викладене є достатньо підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно дітей та встановлення над ними опіки.

Outcome: approved