Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 2,11 га, кадастровий номер 5323288200000020166, що розташована на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ПЛ №081025. Померла [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку заповіла [PERSON]. Однак на час складення заповіту [PERSON] мала сертифікат на земельну частку(пай), на який вона і послалася в заповіті, вказавши, що заповідає сертифікат на земельну частку серія ПЛ № 0036958 у власність [PERSON] Пізніше покійна отримала замість сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 2,11 га, але в заповіт зміни не внесла. Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну ділянку після померлої [PERSON] було відмовлено, по причині того, що заповідач заповідав земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується сертифікатом. А вказаний правовстановлюючий документ не був наданий нотаріусу, в звязку з тим, що взамін сертифікату був виданий державний акт на землю. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,11 га, кадастровий номер 5323288200000020166, що розташована на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення особистого селянського господарства. Позивачка, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Представник Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника, жодних заперечень з приводу задоволення позову сільська рада не висловила. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] померла 19 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на вищезазначену земельну ділянку. Ця ділянка належала спадкодавцеві згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ПЛ №081025, в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки 5323288200000020166 та її розташування - Хомутецька сільська рада Миргородського району Полтавської області (а.с.4). [PERSON] у визначений законом строк звернулася до виконуючої обовязки в порядку заміщення державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Першої миргородської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, проте нотаріусом в цьому було відмовлено по причині того, що заповідач заповідав земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується сертифікатом. А вказаний правовстановлюючий документ не був наданий нотаріусу, в звязку з тим, що взамін сертифікату був виданий державний акт на землю. (а.с.6). Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), розпорядженням № 167 голови Миргородської райдержадміністрації Полтавської області від 04.06.2003 року, [PERSON] видано державний акт серії ПЛ № 081025 на право власності на земельну ділянку площею 2,11 га та зареєстровано його в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 475 від 14 липня 2003 року. Під час виготовлення технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю власника сертифіката на право на земельну частку (пай) проведено фактичне уточнення площ відповідно до бонітету ґрунтів. В зв'язку з цим площа в умовних кадастрових га змінилась, та згідно державного акту, виданого [PERSON], становить 2,11 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 70\~541,82 грн. (а.с.7), відповідно до довідки управління Держземагенства у Миргородському районі від 06.04.2015 року. Згідно ст. 213 ЦК України, Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснено після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Із заповіту [PERSON] вбачається, що його предметом є право на земельну частку (пай) , посвідчене сертифікатом, який був проміжною формою оформлення прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств на земельну частку (пай) під час процесу розпаювання земель, які перебували у колективній власності, тому заміна сертифікату на право на земельну частку (пай) на державний акт про право власності на конкретну земельну ділянку відбувалася відповідно до реформи земельних правовідносин, в зв'язку з чим суд вважає, що воля заповідача мала своєю метою передачу спадкоємцю цього права, тобто права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved