Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

24 липня 2019 року лікар - фтизіатр Відокремленого структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Бахмут Турченко М.В. звернувся до суду з вказаною заявою, та просив ухвалити рішення, яким примусово направити хворого [PERSON] , [INFO] на стаціонарне лікування терміном на 4 місяці до комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Краматорськ. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що хворий перебуває на диспансерному обліку в відокремленому структурному підрозділі комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Бахмут з приводу активного туберкульозу легенів, мокротинні якого виявлені мікобактерії туберкульозу, що небезпечно для оточуючого населення. Хворий перебував на амбулаторному лікуванні в ВСП КЗОЗ «ОКПТД» м. Бахмут з 16.02.2019 року по 16.04.2019 року, де прийняв 60 доз протитуберкульозних препаратів, Проте з 17 квітня 2019 року хворий відмовився проходити регулярні моніторингові щомісячні обстеження, а також продовжити амбулаторне протитуберкульозне лікування тривалістю до 4 місяців. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2019 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 26.07.2019 року. У судове засідання представник протитуберкульозного закладу не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справ у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Додатково повідомив, про те, що заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого подається до суду через добу, однак дізнався про це лише 20 липня 2019 року. На підставі ч.1 ст.345 ЦПК України, справа розглядалася у відсутності хворого [PERSON] , оскільки згідно висновку КЗОЗ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Бахмут № 01-09/424 від 22.07.2019 року, останній має заразну форму туберкульозу та становить загрозу для здоров`я та життя оточуючих, як інфекційний хворий. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого [PERSON] підлягає задоволенню за наступними підставами. Встановлено, що висновком КЗОЗ ««Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Бахмут № 01-09/424 від 22.07.2019 року, підтверджується, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в відокремленому структурному підрозділі комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Бахмут з приводу активного туберкульозу легенів, мокротинні якого виявлені мікобактерії туберкульозу, що небезпечно для оточуючого населення, потребує негайної примусової госпіталізації. Хворий перебував на амбулаторному лікуванні в ВСП КЗОЗ «ОКПТД» м. Бахмут з 16.02.2019 року по 16.04.2019 року, де прийняв 60 доз протитуберкульозних препаратів. Проте з 17 квітня 2019 року хворий відмовився проходити регулярні моніторингові щомісячні обстеження, і продовжити амбулаторне протитуберкульозне лікування тривалістю до 4 місяців, таким чином [PERSON] не пройшов основний курс хіміотерапії туберкульозу легенів (а.с.2). Відповідно до ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»: туберкульоз це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; протиепідемічний режим це спеціальні протиепідемічні заходи (правила поведінки особи, хворої на заразну форму туберкульозу), встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, спрямовані на захист населення, у тому числі медичних та інших працівників, від зараження збудником туберкульозу. Відповідно до ст.10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», контроль за дотриманням хворими призначеного лікарем режиму лікування та протиепідемічного режиму, у тому числі виявлення їх порушення, здійснюється медичними працівниками, які відповідно здійснюють або мають здійснювати лікування хворого на туберкульоз. Хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. У разі відмови хворих на заразні форми туберкульозу від госпіталізації їх лікування може проводитися амбулаторно за можливості їх ізоляції в домашніх умовах. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов`язані:1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засідання достовірно встановлено, що [PERSON] , маючи інфекційну хворобу - заразну форму туберкульозу, фактично ухиляється від проходження лікування, як стаціонарного, так і амбулаторного, чи протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Ухилення останнього полягає у відмові проходити регулярні моніторингові щомісячні обстеження, а також продовжити амбулаторне протитуберкульозне лікування тривалістю до 4 місяців. Згідно ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно висновку від 22.07.2019 року № 01-09/424 ВСП Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Бахмут хворий потребує лікування терміново, згідно Наказу МОЗ України № 620 від 04.09.2014 року «Уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги дорослим хворим на туберкульоз. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.09.2014 року № 620 «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги при туберкульозі» затверджено Уніфікований клінічний протокол медичної допомоги (УКПМД) «Туберкульоз», який за своєю формою, структурою та методичними підходами щодо використання вимог Методики розробки та впровадження медичних стандартів (уніфікованих клінічних протоколів) медичної допомоги на засадах доказової медицини, затвердженої наказом МОЗ України від 28.09.2012 № 751 «Про створення та впровадження медико - технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги в системі Міністерства охорони здоров`я України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2012 року за № 2001/22313 УКПМД розроблений на основі адаптованої клінічної настанови, заснованої на доказах «Туберкульоз». В УКПМД зосереджено увагу на основних етапах надання медичної допомоги пацієнтам, хворим на туберкульоз, а саме на такі його форми: туберкульоз зі збереженою чутливістю мікобактерій туберкульозу до хіміотерапії; хіміорезистентний туберкульоз, у тому числі мультирезистентний туберкульоз. Встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави вважати, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , потребує надання медичної допомоги в вигляді примусової госпіталізації до комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Краматорськ. Тому, заява лікаря - фтизіатра Відокремленого структурного підрозділу Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м.Бахмут Турченка М.В. підлягає задоволенню.

Outcome: approved