Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 14.06.2009 року вона уклала шлюб із [PERSON] у відділі РАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області. У період шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач близько року проживає окремо, однак будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, хоча має нерегулярний мінливий дохід, від якого отримує прибуток і в змозі сплачувати аліменти. У звязку з вищевикладеним, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом про примусове стягнення аліментів на дітей з відповідача у твердій грошовій сумі, яка, з урахуванням усіх потреб дітей, на її думку, не може бути меншою, ніж 600 (шістсот) гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі (а.с.19). У разі повторної неявки відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового засідання (а.с.а.с.22,23). Заяв до суду про причини неявки не надходило. Оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, згідно наявних доказів, на що позивач згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №071484 від 14.06.2009 року (а.с.4). У період шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-АМ №156024 від 08.12.2009 року та серії 1-АМ №280925 від 16.04.2014 року (а.с.а.с.5-6). З довідки за №731 від 19.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.7) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто в даному випадку - з 26 грудня 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач утриманням дітей не займається, має мінливий дохід, тому позивач просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі на її користь, на утримання дітей, в розмірі по 600 (шістсот) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідача, який був належним чином сповіщений про дату, місце та час судового засідання (а.с.а.с.22-23), суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття - підлягають задоволенню, як основані на законі, оскільки, із позову вбачається, що батько дітей працездатний, має можливість надавати допомогу дітям, інших утриманців не має і сума, яку вона просить стягувати на дітей, заявлена в розумних межах.

Outcome: approved