overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

24 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 16 травня 1992 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Оратівським райвідділом ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 07. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує, та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 16 травня 1992 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Оратівським райвідділом ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 07, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Від надання терміну на примирення сторони категорично відмовились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

24 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 25 лютого 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 01. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинено з 2005 року, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 25 лютого 1995 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 01, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, з 2005 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

24 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 19 липня 2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 04. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує, та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 19 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 04, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Від надання терміну на примирення сторони категорично відмовились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

24 липня\~ 2018\~ року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 19, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, проживають у різних містах. Вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя дітей не має. 20 вересня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12 жовтня 2018 року. 12 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 14 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 19, шлюбі (а.с.7). Від шлюбу подружжя дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

24 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 876, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 876, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № І-НО № 094971 (а.с.8). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 154879, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.9), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 458840, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.10). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

24 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 43. Позов обґрунтовується тим, що 19.05.2015 року сторони уклали шлюб. Шлюб з відповідачем не склався через різні характери та погляди на сімейне життя. Спільно прожили тільки два місяці. З серпня 2015 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, взагалі не спілкуються. Шлюб існує тільки формально. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а примирення є неможливим. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи, оскільки позивач проти такого розгляду не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, \~ дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії І-НМ №147298 від 19.05.2015 року встановлено, що 19.05.2015 року сторони уклали шлюб. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

24 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 11.07.2006, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, надійшли заяви з проханням провести судове засідання у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2006, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

24 липня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 07 червня 2004 року помер її батько - [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO] (Московська), 30 Дунаєвецького району Хмельницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Жванчик», с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, право якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0368351. При житті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів дочці [PERSON], заповіт від 15 квітня 2003 року, посвідчений секретарем Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №163, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців не має, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ніхто не звертався. 17 січня 2018 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON] з питанням оформлення спадщини після смерті її батька - [PERSON], який помер 07 червня 2004 року, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Великожванчицькою сільською радою, Дунаєвецького району, Хмельницької області 15 квітня 2003 року зареєстрований в реєстрі за №163 (дублікат заповіту, виданий старостою сіл Великий [PERSON], [PERSON], Ліпіни, Трибухівка, Чимбарівка Дунаєвецької міської ради Дунєвецького району, Хмельницької області 14 червня 2017 року зареєстрований в реєстрі за №31-1), на майно, яке залишилось після померлого 07 червня 2004 року [PERSON], в звязку з тим, що позивачка пропустила строки для прийняття спадщини встановлених чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], який помер 07 червня 2004 року. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

24 липня 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 червня 2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 230. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо місця проживання спільної дитини та спільного майна не має. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 230. Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дитини та розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved