overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

25 січня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.09.2005 року, мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, спору про їх місце проживання немає. Сімя з відповідачем розпалась, на протязі останніх двох років в сімї стали виникати сварки через різні погляди на життя, яки призвели до втрати взаємоповаги та почуттів любові. З грудня 2015 року сімейні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюбу (а.с. 2), [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сась) [PERSON] уклали шлюб 23 вересня 2005 року, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~814. Від шлюбу, подружжя мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), які проживають разом з позивачем, спору щодо місця проживання дітей, між сторонами немає. Як убачається з матеріалів справи, сімейні відносини подружжя не підтримують з грудня 2015 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, різні погляди на життя приводили до конфліктів та суперечок, в результаті були втрачені почуття любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, а тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

25 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 24.09.1994 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Одноробівським с/РАЦС Золочівського району Харківської області, актовий запис №18, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають . Спільне господарство не ведеться. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені, разом не проживають. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 24 вересня 1994 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Одноробівським с/РАЦС Золочівського району Харківської області, актовий запис №18. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]»(а.с.6) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

25 січня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 лютого 2010 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюбні стосунки припинено у липні 2015 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Цегельна». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №155563 (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 290422.(а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з липня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

25 січня 2016 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 травня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 715. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій справу просила слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій, проти задоволення позову не заперечив, справу просив слухати без його участі. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

25 січня 2016 р. представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши наступне. 23 липня 1998 року заявниця придбала квартиру [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 липня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в Куп'янському БТІ на її ім'я. На даний час вона має намір подарувати вказану квартиру своєму сину, але позбавлена цього права, оскільки в договорі купівлі-продажу неправильно зазначено її прізвище «[PERSON]», але в паспорті, в картці фізичної особи - платника податків, свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження її сина в графі «Мати» зазначено прізвище «[PERSON]». Ці обставини перешкоджають заявниці користуватися своїм майном на власний розсуд, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Представник заявниці в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, просить задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: приватний нотаріус Черняєв В.А.в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не має, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23 липня 1998 року заявницею було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № І - 3926, та зареєстрованого 30 липня 1998 року за № 14556 у реєстрову книгу № 106 Куп'янського бюро технічної інвентаризації (а.с. 4,5). [PERSON] набула право власності на вказану квартиру, але в договорі купівлі-продажу від 23 липня 1998 року прізвище заявниці помилково зазначено як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Відповідно до паспорту заявниці та ідентифікаційного коду вбачається, що її прізвище, ім'я та по батькові записано як «[PERSON]», «[INFO]» (а.с. 8,9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище заявниці зазначено «[PERSON]» (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження сина заявниці - [PERSON], у графі « Мати » зазначено дані заявниці « [PERSON] » (а.с. 7). З урахуванням вищевказаного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених заявником і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 23 липня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого на [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 червня 2011 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, оскільки подальше спільне життя суперечитиме його інтересам. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, строк для примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Слов`яносербського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 35, 11.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 15.03.2016 року він працює майстром в зварювально-збірному виробництві в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 18 січня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 11815,79 грн., про це свідчить довідка від 18 січня 2017 року №73, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 11815,79 грн. В судове засідання позивач не зявився, звернувся із заявою, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Судом встановлено, що з 15.03.2016 року він працює майстром в зварювально-збірному виробництві в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 18 січня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 11815,79 грн., про це свідчить довідка від 18 січня 2017 року №73, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 11815,79 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 11815,79 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що його батьки [PERSON] та [PERSON] під час проживання у шлюбі побудували житловий будинок і господарські будівлі по [ADDRESS]. Після смерті [INFO] матері він, його брат [PERSON] та батько, проживаючи у вищевказаному будинку, прийняли спадщину. Після смерті 06 жовтня 1990 року батька, він та його брат, проживаючи у цьому ж будинку, прийняли спадщину і їх частки становили по 1/2 вказаного будинковолодіння. [INFO] помер його брат [PERSON] Його дружина [PERSON] і діти у 2003 році, після того як брат розлучився, виїхали до Російської Федерації. Після смерті брата він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворів. У зв'язку з наведеним, просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата [PERSON] Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, про що подав відповідну заяву, де просить розгляд справи провести без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 6), що батьками позивача були [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла мати [PERSON] (свідоцтво про смерть (а.с. 8), [INFO] помер батько позивача [PERSON] та [INFO] помер брат [PERSON], після смерті якого, відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на житловий будинок і господарські будівлі по [ADDRESS], які були побудовані його батьками за час їх перебування у шлюбі. Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті брата не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із довідки завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою від 23 січня 2017 року № 33/01-16 (а.с. 12). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори оскільки хворів і не мав змоги це зробити, та строк пропуску незначний. Зважаючи на ці обставини, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і що йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

25 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], яка померла [INFO] була його рідною сестрою. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що [INFO] померла його рідна сестра - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина і він (заявник) є спадкоємцем за законом, однак не може нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки не може довести родинні відносини з спадкодавцем В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явивсь, хоча пр. час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджуються: поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON]; постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №268/02-31 від 24.01.2016р.; даними свідоцтва про народження заявника [NUMBER] від 09.12.1960р «Повторне»; даними свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] від 27.08.1991р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] від 04.04.2016р.; даними Держакту про право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER]в від 08.06.2004р.; даними довідки виконкому Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району №90 від 30.01.2017р. Тому на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved