Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

25.10.2017 позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначала, що між нею та відповідачем 16 червня 2006 року укладений шлюб. Подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, в зв`язку з чим позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд рішення та скасовано заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. 06 лютого 2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 18.02.2020. 18.02.2020 позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та його представник адвокат Бутенко О.А. в судове засідання не з`явились, але від представника надійшла заява, в якій вона просила провести судове засідання за їх відсутності, при цьому повідомила про визнання відповідачем позову про стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 16 червня 2006 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління Дніпропетровської області 16.06.2006 року (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданими відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління Дніпропетровської області 12.09.2006 року, подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обов`язків з утримання сина матеріали справи не містять. Згідно зі ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що останній має можливість надавати утримання сину. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. [PERSON] не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. За таких обставин, на підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved