Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

26 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В сімї не підтримується нормальна атмосфера, відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та взаємопорозуміння. Вони мають несумісні характери, протилежні погляди на життя, шлюб та сімю. Можливості в подальшому зберегти сімю вона не вбачає. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 18). Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 18 вересня 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - Ляшенко), [INFO], уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно викладених позивачем обставин одруження виявилось невдалим. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В сімї не підтримується нормальна атмосфера, відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та взаємопорозуміння. Сторони мають несумісні характери, протилежні погляди на життя, шлюб та сімю. Можливості в подальшому зберегти сімю позивач не вбачає. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON], яке вона отримала у звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved