Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

24.11.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначила, з січня 2011\~р. по січень 2015 р. вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. 23.09.2011\~р. в них народилась дитина син [PERSON].У свідоцтві про народження батьком дитини зазначений [PERSON] Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Посилаючись на наведені у позові обставини та ст. 184 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000\~грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС №\~182909, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис №\~502. Батьком дитини у вказаному свідоцтві зазначений [PERSON] (а.с. 7). Згідно з довідкою №\~3156 від 18.11.2015\~р., виданою МКП «ОСНОВАНІЄ» неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], б.\~85, кв.\~3, разом з позивачем (а.с.\~8). Відповідач на теперішній час не працює, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.\~2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.\~3 ст.\~181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання сина не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з розясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не працює, інших утриманців немає, стан його здоровя та здоровя дитини є задовільним. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошові сумі 650\~грн. на місяць. Вказана сума не є меншою мінімального розміру, передбаченого ч.\~2 ст.\~182 СК України. На підставі наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вимогами ч.\~1 ст.\~191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м.\~Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 24.11.2015\~р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст.\~88\~ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 316,68\~грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial