Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

24.09.2013 року до Верхньорогачицького районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ПАТ « Банк національний кредит» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог СТОВ « Агрокомплекс», Микитівське відділення Горлівської ОДПІ, ТОВ «Торгівельний Дім Дев'ятка» про звернення стягнення на предмет застави, в якій позивачем зазначено, що 30.10.2006 року між АКБ « Національний Кредит», правонаступником якого є ПАТ « Банк Національний Кредит», та ТОВ « Торгівельний Дім Дев'ятка» укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 3-329, відповідно до якого позивач надав ТОВ « Торгівельний Дім Дев'ятка» кошти в сумі 9 000 000 гривень терміном повернення всієї заборгованості до 23.10.2009 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та СТОВ « Агрокомплекс» 30.10.2006 року укладено договір застави № 4-506 за реєстровим номером 3698, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого в заставу банку передано майно, зокрема трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, реєстровий номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] та який обтяжений в державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31.10.2006 року, реєстраційний запис № 3977581, що підтверджено витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 31.10.2006 року, строк дії якого до 31.10.2011 року. Позичальник за кредитним договором свої зобов'язання перед ПАТ « Банк національний кредит» не виконав. В процесі виконання та звернення стягнення на майно застави, відповідно до договору застави від 30.10.2006 року позивачеві стало відомо, що трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, реєстровий номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] відчужений та на теперішній час зареєстрований за [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 22.07.2009 року. ПАТ « Банк Національний Кредит» не надавав згоду СТОВ « Агрокомплекс» на відчуження трактора МТЗ-82, 1990 року випуску, реєстровий номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] відповідачу. СТОВ « Агрокомплекс» не звертався з відповідною заявою до банку про надання дозволу на реалізацію майна відповідачеві. На момент проведення [PERSON] реєстрації за собою предмета застави, в державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження позивача на транспорт та сільськогосподарську техніку СТОВ « Агрокомплекс», згідно до додатку № 1 та № 2 до договору застави № 4-506 від 30.10.2006 року, що підтверджується відповідним витягом від 31.10.2006 року. Тому, позивач на підставі вимог ст.ст. 20, 27 Закону України « Про заставу», ст.ст. 9, 24 ч.1, 25 ч.2 п.4 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», ст.ст. 525,526, 590, 1054 ЦК України просив суд звернути стягнення на предмет застави трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] у рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ « Торгівельний Дім Дев'ятка» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 3-329 від 30.10.2006 року на користь ПАТ «Банк Національний Кредит» в розмірі 44 200 гривень шляхом проведення публічних торгів з продажу предмету застави в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України « Про виконавче провадження», за початковою ціною в розмірі 44 200 гривень. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд звернути стягнення на предмет застави трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] у рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ « Торгівельний Дім Дев'ятка» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 3-329 від 30.10.2006 року на користь ПАТ «Банк Національний Кредит» в розмірі 44 200 гривень шляхом проведення публічних торгів з продажу предмету застави в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України « Про виконавче провадження», за початковою ціною в розмірі 44 200 гривень, а також стягнути з відповідача на користь ПАТ « Банк Національний Кредит» судовий збір в сумі 442 гривні 00 копійок. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, вважає позовні вимоги не обгрунтованими і безпідставними, а отже такими, що не підлягають задоволенню. Просила суд в позові ПАТ «Банк Національний Кредит» відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на те, що позивачем при реєстрації обтяженого майна в державному реєстрі позивачем були порушенні вимоги ст. 43 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.п. 6,7,8 Порядку введення державного обтяження рухомого майна та п.п.2, 2.1, 2.7, 2.7.1 - 2.7.4, «Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Позивач вважає, що в Державному реєстрі не зазначений опис обтяженого майна за індивідуально визначеними ознаками, що виключає можливість його ідентифікувати. А отже позивачем порушенні вимоги ст. 1 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що до оприлюднення відомостей про це обтяження, а отже такі відомості в реєстрі відсутні. Оскільки згідно з ч. 1 ст.10 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа що придбала це майно за відплатним договором , вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень, тому [PERSON] набув право власності на трактор без обтяжень. Також, представник відповідача вважає, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України перебіг якого почався 21.07.2009 року, тобто момент продажу оспорюваного трактора і закінчився відповідно 21.07.2012 року. Відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на трактор 22.07.2009 року, тобто відкрито володів ним і володіє до цього часу, а отже позивач мав усі можливості своєчасно в межах строку позовної давності дізнатися про нього, як про особу яка володіє спірним трактором. Поважних причин пропуску строку позовної давності у позивача немає і він не просить суд цей строк поновити. Тому представник відповідача просить суд застосувати до позовних вимог позивача позовну давність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, повністю підтримав доводи свого представника [PERSON], тому просив суд в позові ПАТ « Банк Національний Кредит» відмовити в повному обсязі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, а саме: СТОВ « Агрокомплекс», ТОВ « Торгівельний Дім Дев'ятка» в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Представник Микитівського відділення Горлівської ОДПІ надіслав до суду клопотання, згідно якого він просив суд розгляд даної справи провести у їхню відсутність, дане клопотання повністю задоволено в судовому засіданні. З врахуванням даних обставин по справі, а також враховуючи, що повідомлення про участь у справі від вищевказаних третіх осіб до суду не надходило, тому, враховуючи вимоги ст. 36 ч.3 ЦПК України - суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Розглянувши подані сторонами документи, вивчивши всі матеріали даної справи, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, враховуючи пояснення відповідача та його представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, за необхідне в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки: Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу », застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Це ж передбачено і частиною 3 статті 9 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду нотаріально посвідчений договір застави № 4-506 від 30.10.2006 року, укладений між ним та СТОВ «Агрокомплекс» ( а.с.а.с.8-14), згідно з яким ( додаток № 2, є невід'ємною частиною договору ), СТОВ «Агрокомплекс» передано у заставу трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] ( а.с.13), свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане 12.03.2002 року Артемівською інспекцією Держтехнагляду України ( а.с.15). Цей договір укладено з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 3-329 від 30 жовтня 2006 року ( а.с.а.с. 4-7). Згідно з пунктом 1.4 цього договору ( а.с.8) він підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а в пункті 4.1.3 ( а.с.9) зазначено, що заставодавець зобов'язується не відчужувати майно без отримання попередньо письмової згоди на це від заставодержателя. Частинами 1,2 ст.12 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (Прикінцевими та перехідними положеннями якого передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийнятті до набрання ним чинності, застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону, а отже він є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна) встановлено, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином. Реєстрація ж обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, а у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами. Таким чином обтяження, встановлене договором застави між банком та СТОВ «Агрокомплекс» набуває чинності для відповідача в разі його реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно зі статтею 1 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», цей закон визначає не лише правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, але також і правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. В позовній заяві позивач посилається на те, що на момент проведення відповідачем реєстрації за собою права власності на трактор 22.07.2009 року, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на трактор МТЗ-82,1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] і що це підтверджується витягом з Державного реєстру від 31.10.2006 року. Але, як видно з наданого позивачем витягу з Державного реєстру від 31.10.2006 року № 9785983 за реєстраційним номером 3977581 не значиться трактор МТЗ-82, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER]. Згідно з цим витягом в Державному реєстрі внесено запис про те, що об'єктом обтяження є транспорт та сільськогосподарська техніка, передана у заставу АКБ «Національний кредит», згідно додатку № 1 та № 2 до договору застави № 4-506 від 30.10.2006 року ( а.с.46). Порядок реєстрації обтяжень рухомого майна передбачено Законом України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», «Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна », затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року № 830 та «Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв », затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 29.07.2004 року № 73/5 зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України від 29.07.2004 року за № 942/9541. Так, статтею 43 частина 1 пункт 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача в якій, окрім інших відомостей, зазначається «опис рухомого майна, достатній для його ідентифікації», а в частині 2 статті 43 цього Закону зазначається, що Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. В п.6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна також вказано на те, що відомості про обтяження рухомого майна вносяться до реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи, а згідно з пунктом 7 цього Порядку в заяві має бути зазначено опис рухомого майна, достатній для його ідентифікації. Пунктом 9 вказаного Порядку передбачено, що реєстратор відмовляє у внесенні запису до реєстру, якщо в заяві відсутні чи наведено не повністю або з виправленнями відомості, зазначені в пункті 6 і 7 цього Порядку, в тому числі і опис майна, достатній для його ідентифікації. Згідно з пунктом 8 даного Порядку в реєстрі, окрім інших відомостей, передбачених п.8 Порядку, зазначається опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації. Пунктами 2, 2.1 « Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв » також передбачено, що відомості про обтяження рухомого майна здійснюються реєстратором на підставі заяви обтяжувача, і що ця заява має визначену структуру та має містити опис предмета обтяження. При цьому згідно з п. 2.7, 2. 7.1- 2.7.4. «Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» в разі, якщо рухоме майно має серійні номери то, в заяві про реєстрацію, а відповідно і в реєстрі має бути зазначено: опис майна, серійний номер ( Номер наданий об'єкту під час його випуску на заводі), номер державної реєстрації (номер, наданий об'єкту під час його реєстрації у відповідному державному органі). Як видно з додатків № 1 та № 2 до договору застави, заставлене рухоме майно є індивідуально визначеним майном, яке має певну марку, серійні та державні номери. В цих додатках опис рухомого майна, в тому числі і трактора, про звернення стягнення на який просить відповідач, визначено у відповідності з вимогами статті 7 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», тобто опис дозволяє ідентифікувати обтяжене майно. Але, як видно з витягу з Державного реєстру від 31.10.2006 року за номером 9785983 ( а.с.46) опис рухомого майна в Державному реєстрі не відповідає вимогам ст. 43 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.п.7,8 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна » та п.п. 2, 2.1; 2.7; 2.7.1 - 2.7.4 « Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна », щодо опису об'єкта обтяження, способом, достатнім для його ідентифікації, оскільки в Державному реєстрі не зазначені ні назва, ні марка, ні серійний та державний номери як спірного трактора так і іншого рухомого майна, що не дозволяє це майно ідентифікувати. Окрім того, як видно з п.п.1.2. Договору застави № 4-506 від 30.10.2006 року( а.с. 8) та з витягу з Державного реєстру № 9785983 від 31.10.2006 року ( а.с.46) обтяжено було не весь транспорт та сільськогосподарська техніка СТОВ «Агрокомплекс», а лише « транспортні засоби, що вказані в опису № 1» та « сільськогосподарська техніка, що вказана в опису № 2 », а тому кожен об'єкт обтяження мав бути конкретизований в Державному реєстрі шляхом зазначення його опису за індивідуальними ознаками. Суд вважає, що незазначення в Державному реєстрі такого опису свідчить про те, що відомості про обтяження трактора МТЗ- 82, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER] не були оприлюднені, як того вимагає ст. 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», тобто відомості про придбаний відповідачем [PERSON] трактор в реєстрі відсутні. Про ці відомості відповідач міг дізнатися тільки з договору застави. Але, ні Закон України «Про заставу», ні Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», такого обов'язку на відповідача не покладає, а згідно з ч.2 ст. 14 ЦК України - особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язком для неї. Статтею 10 ч.1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяження рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Оскільки, як видно із наданих позивачем доказів - Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 31.10.2006 року № 9785983 в державному реєстрі відсутній запис про об'єкт обтяження - трактора МТЗ-82, 1990 року випуску , номер державної реєстрації [NUMBER], серійний номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER], а також в зв'язку з тим, що вказаний трактор придбаний відповідачем [PERSON] за відплатним біржовим договором купівлі - продажу № 19631 від 21 липня 2009 року який зареєстрований на товарній біржі «Січ» ( а.с.а.с.125,126), згідно з яким відповідач купив цей трактор у продавця СТОВ «Агрокомплекс» - власника трактора, суд вважає, що у відповідності з ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідач, як добросовісний набувач, набув право власності на трактор без обтяжень. Також суд зазначає, що як видно з п.3 договору купівлі-продажу трактора ( а.с.125) продавець -СТОВ «Агрокомплекс» гарантував, що в момент укладення договору зазначений трактор не проданий, не заставлений в спорі і під забороною не перебуває, а позивач не надав суду докази того, що він не надавав згоди СТОВ «Агрокомплекс» на відчуження трактора. Окрім того, позивач просить звернути стягнення на трактор, як на предмет застави, що є безпідставним, оскільки відповідач [PERSON] не є заставодавцем по договору застави. Згідно зі ст. 5 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», вказаний трактор, як рухома річ , у відносинах між позивачем та відповідачем є предметом забезпечувального обтяження. І хоча в договорі застави № 4-506 від 30.10.2006 року ( в додатку № 2, що є невід'ємною частиною договору ) опис рухомого майна є достатнім для його ідентифікації, цей договір застави є чинним лише у відносинах між обтяжувачем і боржником і не чинним у відносинах з третіми особами, тобто з відповідачем. Посилання позивача на те, що трактор МТЗ-82, 1990 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER], обтяжений в Державному реєстрі 20.12.2012 року за № 13409596 не підтверджується наданими доказами, оскільки згідно з наданим позивачем Витягом з Державного реєстру від 31.07.2013 року в записі від 20.12.2012 року за № 13409596 вказаний трактор МТЗ-82, як об'єкт обтяження, не зареєстрований. Відомості про реєстрацію цього трактора в Державному реєстрі маються лише в записі від 11.07.2013 року, згідно з яким до реєстру внесені зміни, а саме: додано об'єкт; трактор МТЗ-82, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації - [NUMBER] ( а.с. 24), що для вирішення даного спору, як вважає суд не має правового значення, оскільки це обтяження зареєстровано після придбання та оформлення права власності на трактор відповідачем. Така реєстрація трактора, як об'єкта обтяження, 31.07.2013 року суперечить вимогам ч.1 ст.5 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності чи на праві господарського відання. Запис же в Державному реєстрі від 11.07.2013 року про обтяження вказаного трактора внесений до реєстру уже після того, як трактор уже був власністю відповідача [PERSON], а не боржника - СТОВ «Агрокомплекс», що суперечить ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Щодо заяви представника відповідача, про застосування позовної давності до вимог позивача, суд зазначає таке: згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. До правовідносин між позивачем та відповідачем має застосовуватися загальна позовна давність тривалістю у три роки, як це передбачено ст. 257 ЦК України. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Право позивача було порушено не відповідачем [PERSON], а СТОВ « Агрокомплекс» в момент продажу трактора, тобто 21.07.2009 року, таким чином перебіг позовної давності почався 21.07.2009 року і закінчився відповідно 21.07.2012 року. Позивач в судовому засіданні пояснив, що він не мав можливості у вищевказаний строк заявити позов, оскільки про особу яка придбала трактор, тобто відповідача [PERSON] йому стало відомо з листа Державної Інспекції сільського господарства України від 24.01.2013 року № 524/9/2-13, наданого на запит Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Донецькій області № 88/13-5 від 08.01.2013 року. Тому, позивач вважає, що строк позовної давності не пропущений. Але як видно зі свідоцтва про реєстрацію машини (трактора ) Серія [NUMBER] від 22.07.2009 року, виданого Інспекцією по Державному технічному нагляду Херсонської обласної державної адміністрації відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на трактор 22.07.2009 року і відомості про нього, як власника, маються у відповідному реєстрі і у позивача не могло бути ніяких ускладнень із своєчасним, в межах позовної давності ( з 21.07.2009 року по 21.07.2012 року ) їх отриманням. Суд вважає, що позивач не отримав ці відомості без поважних причин внаслідок своєї необачності та бездіяльності, в тому числі і як учасник виконавчого провадження. Окрім того, як видно з п. 3.1.1., Договору застави № 4-506 від 30.10.2009 року позивач мав право без будь - яких обмежень зі сторони заставодавця перевіряти документально і фактично наявність, стан і умови збереження майна, а згідно з п. 3.1.4. цього договору в разі зміни місця зберігання майна без попереднього погодження із заставодавцем звернути стягнення на майно. Але навіть після повідомлення 24.01.2013 року Держінспекцією сільського господарства про особу набувача трактора та його адреси позивач звернувся до суду, лише через вісім місяців. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на вищезазначене, суд погоджується з доводами представника відповідача, про те, що позивач дійсно без поважних причин пропустив позовну давність, але підстав для застосування позовної давності немає, оскільки позов не підлягає задоволенню в зв'язку з його безпідставністю.

Outcome: dismissed