Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

26 жовтня 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що 27 листопада 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Під час шлюбу, 12.01.2015 року в них народилися дитина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 27 листопада 2015 року між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: 27 листопада 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 12, та видано відповідне свідоцтво серії І-КЕ № 138450. Під час шлюбу, 12.01.2015 року в них народилася дитина [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії І-КЕ № 243726, актовий запис № 02, видане Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався\~\~даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати\~\~шлюб з відповідачем, в той час відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача\~\~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved