Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської міської ради Харківської області, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання особи безвісно відсутньою. 19.03.2018 року [PERSON] було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просила встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], спадщини за заповітом після смерті 03.03.1988 року його бабусі [PERSON] (матері його батька [PERSON]) за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Селянська, 42, яка є місцем відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказано, що [PERSON] є її батьком, батьками якого, в свою чергу є [PERSON] (помер у 1988 році) та [PERSON]. При цьому, матірю батька батька позивача (її прабабусею) є [PERSON] яка померла 03.03.1988 року за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Селянська, буд. 42. За життя [PERSON] склала заповіт на імя свого онука [PERSON], згідно умов якого заповідала все належне їй на день смерті майно. На день смерті [PERSON] разом із нею були зареєстровані [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука), [PERSON] (невістка). Однак, фактично з [PERSON] з 1987 року проживав тільки [PERSON] (онук), з 15 років, який і прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Усі інші особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] переїхали у 1987 році проживати на [INFO]. У [PERSON] відсутній документ, підтверджуючий місце відкриття спадщини після смерті [PERSON], оскільки на той час була інша будинкова книга по будинку. Позивач з батьком підтримувала відносини до 1998 року. Саме з вказаного року батько та його брат [PERSON] зникли. На той час [PERSON] було тільки 11 років, розшуком родичів займалася мати позивача і їх найближчі родичі. Їх зникнення не було повязане з будь-якими сварками між ними або із загрозою для їх життя. Відносини з батьком були дружніми. З метою розшуку батька позивач звернулася до Зміївського відділу поліції в Харківській області, але таке її звернення не дало ніякого результату. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксування судового процесу технічними засобами. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від Зміївського міського голови [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Ради, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Треті особи у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували, просили не здійснювати фіксування судового процесу технічними засобами. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 009808, актовий запис № 110 (а.с. 12). 24.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, внаслідок чого позивач змінила прізвище на «Бєкєтова» - копія Свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ № 294420, актовий запис № 116 (а.с. 13). 28.07.1964 року між [PERSON] та Хихлач (після шлюбу [PERSON]) [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ВЛ № 287112, актовий запис № 65 (а.с. 24). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (батька позивача) копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 369713, актовий запис № 280 (а.с. 14). Крім того, [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 369714, актовий запис № 281 (а.с. 22). [PERSON] також була матірю Піщальникової (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 409343, актовий запис № 19 (а.с. 25, 26). Також встановлено, що [PERSON] була бабусею [PERSON], а, відповідно, і [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 03.03.1988 року копія Свідоцтва про смерть, серії ІІІ-ВЛ № 377349, актовий запис № 48 (а.с. 15). 08.06.1988 року помер [PERSON] (а.с. 30). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилося, що належатиме їй на день смерті, остання заповідала онуку [PERSON] (а.с. 16). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була власником житлового будинку № 7 (пізніше буд. № 42), який розташований по вул. Селянській в м. Змієві Харківської області (а.с. 17). Згідно даних будинкової книги за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Селянська, 42, були зареєстровані [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука), [PERSON] (невістка) (а.с. 18-21). При цьому, фактично з [PERSON] з 1987 року проживав тільки [PERSON], який і прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Усі інші особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] переїхали у 1987 році проживати на [INFO]. З копії Довідки-характеристики житлового будинку № 7 (пізніше буд. № 42), який розташований по вул. Селянській в м. Змієві Харківської області, виданої Малим держпідприємством технічної інвентаризації «Зміївське» від 23.07.1997 року вих. № 1502, вбачається, що [PERSON] видана дана довідка для предявлення в державній нотаріальні конторі з метою одержання Свідоцтва про право на спадщину (а.с. 33-34). Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] померла 03.03.1988 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, то до даних спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу, які діяли на момент смерті вищевказаної особи, тобто ЦК в редакції від 1963 року. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 p.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 p.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку № 42 по вул. Селянській в м. Змієві Харківської області. Спадкодавець на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла все своє майно, в т.ч. і вказаний житловий будинок, своєму онуку [PERSON], який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, а також шляхом звернення до нотаріальної контори. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини та можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved