Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

25 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою та просив встановити факт смерті матері [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначив, що його мати [PERSON] померла 03 вересня 2017 року в м. Шахтарськ Донецької області. Отримати документи, що підтверджують факт смерті, здійснити реєстрацію факту смерті не може, оскільки на таке звернення Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надало письмову відмову. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. Заінтересована особа - Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявилася, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч. 2ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявником надано суду довідку про причину смерті № 432 від 03.09.2017 року та лікарське свідоцтво про смерть № 432, видане Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарська, відповідно до яких [PERSON] померла 03.07.2017 року, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність. Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, згідно відповіді від 22.06.2018 року йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті надано медичний документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті. Пунктом 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі наведеного, суд, приймає в якості доказів надані заявником документи, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Оскільки реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON] в м. Шахтарськ Донецької області 03 вересня 2017 року.

Outcome: approved