Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про стягнення № 52 від 25 лютого 2014 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 вересня 2005 року була прийнята на посаду завідуючої учбової частини Білопільського дитячого будинку-інтернат згідно наказу № 154 від 01 вересня 2005 року. 01 січня 2008 року у зв'язку з частковою зміною в штатному розписі переведена заступником директора по навчально - виховній роботі відповідно до наказу № 1 від 02 січня 2008 року, а з 01 січня 2012 року, з невідомих причин, переведена на посаду заступника директора із загальних питань у відповідності з наказом № 2-о від 03 січня 2012 року, на якій працює і на даний час. Директором закладу 20 лютого 2014 року їй було доручено надати до управління соціального захисту населення Білопільської РДА інформацію, зазначену у таблицях. Оскільки бланки для наданої інформації знаходились у УСЗН, то у телефонному режимі нею було погоджено забрати вказані бланки в УСЗН після того, як [PERSON] їх приготує. 21 лютого 2014 року соціальний працівник Місан А.В. передала , що телефонувала [PERSON] і повідомила, що бланки приготовані , позивачка, після проведення заходу до дня Захисниа Вітчизни, попередивши секретаря [PERSON] о 15.00 год., при цьому робочий день п'ятниці тривав до 16.00 год., пішла до управління за вказаними вище бланками для надання інформації. 24 лютого 2014 року на вранішньому плануванні дня з керівниками підрозділів дитячого будинку директор запитав, чому вона була відсутня на робочому місці 21 лютого 2014 року і попросив надати письмове пояснення. Вона відповіла, що ходила до управління СЗН за бланками для інформації , про що повідомила секретаря. 25 лютого 2014 року Турчин В. І. знову зажадав письмового пояснення, на що [PERSON] відповіла, що не писатиме. Згодом цього ж дня надала керівнику письмове пояснення до 11 години. Після обіду прийшла секретар [PERSON] і ознайомила з наказом директора № 52 від 25 лютого 2014 року про стягнення, яким їй було оголошено догану за порушення посадової інструкції, правил внутрішнього розпорядку, що виразилось у самовільному залишенні робочого місця. Однак, будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя та є наслідком неприязних стосунків, що склались між нею та безпосереднім керівником. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила винести рішення про визнання незаконним та скасувати наказ № 52 від 25 лютого 2014 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила визнати незаконним та скасувати наказ № 52 від 25 лютого 2014 року. Пояснила, що дійсно була відсутня на робочому місці 21 лютого 2014 року, так як виконувала інформацію, надіслану із управління соціального захисту населення Білопільської РДА. Але в зв»язку із тим, що для порівняння потрібна була інформація за минулий рік , якої в установі не було, приблизно о 15:00 годині, повідомивши секретаря [PERSON], вона поїхала в УСЗН за необхідною інформацією. Таким чином, вона була відсутня одну годину на робочому місці по робочим питанням. Представник відповідача - Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільського дитячого будинку-інтернат Місан А. В. проти позову заперечувала, суду пояснила, що до дисциплінарної відповідальності позивачка притягнута з дотриманням вимог діючого трудового законодавства, після з'ясування всіх фактичних обставин, за яких вчинено проступок, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку. Від надання письмових пояснень [PERSON] відразу відмовилась, про що було складено відповідний акт. Пізніше надала пояснення. Третя особа - директор Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільського дитячого будинку-інтернат Турчин В. І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що ним особисто було помічено відсутність [PERSON] на робочому місці 21 лютого 2014 року після 15:00 години. Він був на робочому місці і у позивачки була змога відпроситися у нього особисто, а не передавати через секретаря. Крім того, дана інформація була наявна в установі і необхідності їздити до УСЗН не було. Тому, був факт порушення позивачем посадової інструкції, а саме пунктів 1.3, 1.4 та правил внутрішнього трудового розпорядку, внаслідок чого позивачці було оголошено догану. Крім того, відповідно до Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року, тяжкість вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника враховуються при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни. А для оголошення працівнику догани достатнім є порушення трудової дисципліни. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює секретарем Білопільського дитячого будинку-інтернат. 21 лютого 2014 року [PERSON] після обіду повідомила про те, що їй необхідно забрати інформацію в УСЗН Білопільської РДА. Коли саме вона поїхала з роботи свідку не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює заступником начальника управління соціального захисту населення Білопільської РДА . Дійсно, 21 лютого 2014 року після 15:00 години [PERSON] була в управлінні, де забирала потрібну їй інформацію за минулі роки. Заслухавши позивачку [PERSON], представника відповідача Місан А. В., третю особу - директора Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок-інтернат Турчин В.І., свідків [PERSON], [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із вимогами ч.1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доведенню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін і інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 01 вересня 2005 року [PERSON] була прийнята на посаду завідуючої учбової частини Білопільського дитячого будинку-інтернат згідно наказу № 154 від 01 вересня 2005 року. 01 січня 2008 року у зв'язку з частковою зміною в штатному розписі переведена заступником директора по навчально - виховній роботі відповідно до наказу № 1 від 02 січня 2008 року, а з 01 січня 2012 року переведена на посаду заступника директора із загальних питань у відповідності з наказом № 2-о від 03 січня 2012 року, на якій працює і на даний час, що підтверджується копією трудової книжки ( а. с. 5-9). Наказом директора Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільського дитячого будинку - інтернат № 52 від 25 лютого 2014 року [PERSON] оголошено догану за порушення п. 1.3, 1.4 посадової інструкції, правил внутрішнього розпорядку, що виразилось у самовільному залишенні робочого місця (а. с. 4). Зі змісту письмового пояснення, наданого заступником директора [PERSON] на ім'я директора Білопільського дитячого будинку - інтернат Турчина В. І. від 25 лютого 2014 року вбачається, що 21 лютого о 15:00 год. [PERSON] пішла до УПСЗН Білопільської РДА до [PERSON] для взяття необхідних бланків надання інформації, що є виконанням її посадових обов'язків. Про своє відлучення повідомила секретаря дитбудинку [PERSON] належним чином (а. с. 10). З листа Управління соціального захисту населення Білопільської РДА Сумської області № 01-07/475 від 17 лютого 2014 року вбачається, що з метою визначення потреб району в соціальних послугах до 25 лютого 2014 року КУСОР надати інформацію, зазначену у таблицях, що додаються відповідно до компетенції (а. с. 12-22). Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. На підставі ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У відповідності до ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Як зазначено в наказі № 52 від 25 лютого 2014 року причиною оголошення догани позивачці є порушення нею посадової інструкції , а саме : п. 1.3 - свої дії впродовж робочого дня узгоджує з директором , п. 1.4 - в робочий час без дозволу директора не має права покидати своє робоче місце та правил внутрішнього трудового розпорядку. Виходячи із вимог статті 147 КЗпП України, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. В Типових правилах внутрішнього трудового розпорядку для робочих і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань, порушення трудової дисципліни визначене як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Однак, дане визначення підлягає коригуванню з врахуванням змісту частини першої ст.147 КЗпП України, у якій мова йде про порушення саме трудової дисципліни, а не тільки трудових обовязків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення. Однак, порушення позивачкою [PERSON] трудових обовязків і трудової дисципліни до моменту ініціювання догани в жодний спосіб не було зафіксовано, що підтвердив у судовому засіданні як Турчин В.І., так і представник відповідача Місан А. В. Крім того, в судовому засіданні було з»ясовано, що в табелі обліку робочого часу за лютий 2014 року, про оплату за робочий день 21 лютого 2014 року, у позивачки [PERSON] було обліковано та оплачено повний робочий день. Уточнення не були внесені навіть після винесення наказу про оголошення догани, що не заперечувалося представником відповідача та третьою особою Турчин В.І., а отже не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. За змістом ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Частиною 1 статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Але, як було встановлено в ході судового розгляду, зазначені пояснення [PERSON] щодо відсутності її на робочому місці, надані 25 лютого 2014 року до винесення наказу про оголошення догани фактично не бралися до уваги . Відповідно до вимог ч 2. статті 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Частиною 3 вказаної старті також передбачено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Тобто, як вбачається з матеріалів справи, при накладені дисциплінарного стягнення відповідачем в повній мірі не були враховані обставини дисциплінарного проступку, не зазначено чи раніше позивачка допускала порушення трудової дисципліни та інше. Слід зазначити, що дисциплінарний проступок - це невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов'язків. Таким чином, не наведення суті порушення службових обов'язків позивачки в наказі № 52 від 25 лютого 2014 року про оголошення догани , суперечить вимогам ст. 149 КЗпП України. Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наказ наказ директора Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок-інтернат Турчин Володимира Івановича № 52 від 25 лютого 2014 року про оголошення заступнику директора Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок-інтернат [PERSON] догани за порушення посадової інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку не відповідає вимогам ст. 149 КЗпП України щодо належної вмотивованості та обґрунтованості, який виданий без з»ясування всіх обставин порушення нею трудової дисципліни, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування наказу про оголошення догани підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями, закріпленими в ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно яких якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з того, що вимога, заявлена позивачкою, є вимогою немайнового характеру, яка задоволена повністю, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved