Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

24.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Згідно довідки № 95, виданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.02.2014 року, за вищевказаною адресою значиться самовільно збудований житловий будинок, позначений в плані літ. «Д», загальною площею 184,4 квадратних метра. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 06.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 810, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 36706225 від 24.02.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 26.06.1965 року бюро записів атів громадянського стану м. Миколаїв; -син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 12.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина померлого - [PERSON], що підтверджено відповідною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк подав до Ізмаїльської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 24.02.2014 року за № 422/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Згідно довідки № 95, виданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.02.2014 року, за вищевказаною адресою значиться самовільно збудований житловий будинок, позначений в плані літ. «Д», загальною площею 184,4 квадратних метра. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], складеного 28.07.2015 року КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», самочинно збудованих, переобладнаних приміщень немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved