overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

25.02.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей не має; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.13). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та вказує, що її батьки [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та [INFO], та мали у приватній власності квартиру [ADDRESS]. Окрім неї спадкоємцем після смерті батьків є інша донька - відповідач [PERSON], яка спадщину після смерті батьків не прийняла і на неї не претендує. Зазначає, що прийняла спадщину після смерті батьків шляхом псільног7о проживання із ними на час відкриття спадщини. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на квартиру відсутній правовстановлюючий документ. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке відкрилося після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а саме на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що мати сторін [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). [INFO] помер батько сторін [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2012 року (а.с.12). За життя спадкодавець [PERSON] отримав ордер на квартиру загальною площею 42,21 кв.м. у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.7). Із копії довідки ЖЕК №8 від 12.01.2015 вбачається, що спадкодавець [PERSON] був власником вищевказаної квартири, а кооперативні внески останнім виплачені в 1987 році (а.с.9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану квартиру, а спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], які є доньками спадкодавця (а.с.10-11). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття відкриття спадщини, що вбачається із пояснень сторін та копії довідки ЖЕК №8 від 28.11.2013 року (а.с.8). Водночас, відповідач [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття спадщини з батьком не проживала, дій щодо прийняття спадщини не вчиняла, що остання ствердила у судовому засіданні. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є батьком відповідача, однак відповідач не надає допомоги на його утримання, якої він вкрай потребує. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання батька не надає, просив стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що тривалий час проживали однією сімєю та перебуває з відповідачем у фактечних шлюбних відносинах з липня 2005року. Від даного шлюбу у них народилися два сина, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не бажає, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає . На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй [PERSON], її батьку [PERSON] та її доньці [PERSON] - відповідачу по справі, згідно свідоцтва №Т110 на право власності на житло від 02.02.2007 року, на праві спільної сумісної власності належить кожному по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. [INFO] її батько [PERSON] помер. Заповіту не має. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняла, на спадщину не претендує. У встановлений законом строк, позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки останній тяжко хворів, та не провів державну реєстрацію отриманого ним свідоцтва №Т110 від 02.02.2007 року на право власності на свою частку квартири [ADDRESS] та рекомендовано звернутись до суду. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після батька [PERSON], померлого [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Таким чином, на підставі ст.ст.316, 1216, 1218, 1268, 1299 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчатися в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, свої позовні вимоги мотивувала тим, що дочка - [PERSON], [INFO] навчається, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа просила задовольнити позовні вимоги, оскільки потребує допомоги у зв'язку із навчанням, а також через потребу у лікуванні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому та копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER]. [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні факультету управління та життєзабезпечення Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання закінчується 30.06.2017 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що батько може надавати таку допомогу, а також враховуючи, що [PERSON] страждає на демодекоз, стрептодермію, у зв'язку із чим третя особа потребує лікування та обстеження, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на час навчання [PERSON], але не більше, як до досягнення нею 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном, вказуючи, що вона хворіє на психічні захворювання, являється інвалідом, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та не може забезпечити свою життєдіяльність без сторонньої допомоги і догляду. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на визнанні [PERSON] недієздатною. Представник органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області [PERSON]\~ в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та її матеріалів, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке.\~ В судовому засіданні, зокрема, висновком судово-психіатричної експертизи № 103, беззаперечно доведено, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, в наслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с. 23-25). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом\~ недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. \~Ч.1 ст. 241 ЦПК України передбачає, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею опіку. Оскільки [PERSON] внаслідок хвороби хронічного психічного захворювання у виді помірної розумової відсталості не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, то з метою захисту її майнових та соціальних інтересів необхідно визнати її недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] \~ \~ \~ \~ На підставі ст.39, ч. 1 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 11.07.2014 року в виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 66. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки під час сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки у зв»язку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного, тому вважає, що їх сім»я розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачем вона не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений 11.07.2014 року з відповідачем [PERSON], розірвати та змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище - «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві та після розірвання шлюбу її прізвище просить змінити на дошлюбне - «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить шлюб, укладений з [PERSON], розірвати. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 липня 2014 року у виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої в графі «мати» зазначена [PERSON], позивачка у справі, а в графі «батько» вказаний «[PERSON]» - відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути аліменти на двох дітей, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми віку повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягувати аліменти на свою користь на утримання дітей, починаючи з 08.04.2015 року, тому що відповідач залишив сім`ю у лютому 2015 року, але надав дітям матеріальну допомогу добровільно. Відповідач [PERSON] уточнені позивачкою вимоги про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей визнав в судовому засіданні, просив, щоб [PERSON] не перешкоджала йому приймати участь у вихованні дітей, які живуть з нею. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги, уточнені позивачкою в судовому засіданні, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у шлюбі з 12.11.2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері, позивачки по справі. Відповідач свого батьківства щодо обох дітей не оспорює. Згоден сплачувати аліменти на утримання двох синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] до досягнення дітьми віку повноліття. Позивачка попереджена судом, щоб не перешкоджала відповідачу приймати участь у вихованні дітей. Суд задовольнив вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з [PERSON] судовий збір у прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду про стягнення аліментів згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №451500, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.2). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

25.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в жовтні 2014 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved