overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають та надалі будуть мешкати з позивачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Подружжя має двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 17 червня 2011 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні сварки. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем з червня 2015 року фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Малолітній син [PERSON] залишається проживати з матір'ю. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. На розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити за його відсутносіт, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксування. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 17 червня 2011 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 618, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області. (а.с. 6) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу шкодить інтересам позивача. Крім того, суд керується основним принципом, який визначає шлюбні відносини, а саме, що це є добровільний союз чоловіка та жінки. Спору про майно, що є спільною сумісною власністю, на час звернення із позовом про розірвання шлюбу, між сторонами не існує. За спільною згодою дитина залишається проживати разом з матір'ю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

25 вересня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2004 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янськ Слов'янського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 5. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 10 січня 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янськ Слов'янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 5. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

25 вересня 2015 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 17 серпня 2015 року, у поданій заяві боржники просять суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості. Сторони у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

25 вересня 2015 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві зазначено, що 10 липня 2010 року помер батько заявника [PERSON] [PERSON]. Після смерті останнього залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки на території Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області. За законом отримали право на спадщину у рівних долях заявник та його мати [PERSON], яка померла 20 жовтня 2012 року. Після смерті [PERSON] заявник фактично прийняв спадщину за законом, тому що є єдиним спадкоємцем. З метою оформлення спадщини заявнику [PERSON] потрібно підтвердити родинні відносини з померлою [PERSON], оскільки є розбіжність у написанні імені матері у свідоцтві про одруження батьків та у свідоцтві про смерть матері. У звязку з чим заявник [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, що його батько [PERSON], який помер 10 липня 2010 року є чоловіком його матері [PERSON], померлої 20 жовтня 2012 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з клопотанням розглянути справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Прити позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: 10 липня 2010 року помер батько заявника [PERSON] [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки на території Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 245936, виданого 26 жовтня 2012 року Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, 20 жовтня 2012 року померла [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за Законом. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З метою оформлення спадщини заявнику [PERSON] потрібно підтвердити родинні відносини між його батьками, а саме, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], оскільки є розбіжності у написанні імені матері у свідоцтві про одруження батьків «Поліна» та у свідоцтві про смерть матері «Пелагея». Стосовно того, що [PERSON] та [PERSON] є сином та матірю підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії І-ЖС № 340905, виданого 25 серпня 1973 року ЗАГС с. Балки Василівського р-ну Запорізької обл. Суд вважає необхідним встановити факт родинних відносин, що батько заявника - [PERSON], який помер 10 липня 2010 року є чоловіком його матері [PERSON], померлої 20 жовтня 2012 року .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

25 вересня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 1988 року [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Алеруш) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Світличненської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис № 11 (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Наталенко», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

25 вересня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 12 жовтня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося: через несумісність характерів між ним часто виникали сварки. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення та розірвання шлюбу. Зазначив, що дійсно через несумісність характерів між ними часто виникали сварки та на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Вважав, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Проти надання часу на примирення запреречував. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 12 жовтня 2006 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2095. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей:Нестеришену [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. На даний час вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

25 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий р-н, пр. Героїв, 37/71. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.09.2015 р. о 11 год. 47 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 24.09.2015 р. о 11 год. 47 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, агресивний. Висловлює маячні ідеї впливу. Чує в голові жіночій голос. Представляє загрозу для себе та оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія. параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

25 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Новомосковськ, вул.. Калініна, 203 Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.09.2015р. о 09 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.09.2015р. о 09 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „Новомосковської ЦРЛ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого контакт малопродуктивний. Щось шепоче собі під ніс. Налякано озирається по сторонах. Мова прискорена по темпу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз резидуальна шизофренія. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

25 вересня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась дитина донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою [PERSON]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилася надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім? я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

25 вересня 2015 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 11 квітня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Жовтнянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов та розглядати справу без її участі. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання повісток. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 11 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Жовтнянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved