Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

24 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася представник позивача [PERSON], [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 вересня 1991 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, посвідчений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бучанської селищної Ради Київської області, актовий запис №151. Від шлюбу у сторін 04 червня 1992 року народився син, - [PERSON], який на сьогоднішній день проживає разом із відповідачем. Представник позивача вказувала, що з 1994 року сімя [PERSON] проживала разом у місті [PERSON] Ріг у квартирі батьків відповідача [PERSON] Зазначала, що останні п'ятнадцять років у сторін почався розлад у стосунках, непорозуміння один до одного та виникали з цього приводу постійні сварки. Відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, дуже пізно зявляється вдома або взагалі не приходить додому по декілька днів. Дана аморальна поведінка відповідача є негативним прикладом для дитини та ображає честь і гідність позивача. Відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає і принижує честь і гідність позивача. В звязку із тим, що позивач проживає окремо від своєї сімї, та з відповідачем фактично не ведуть спільного господарства, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Відповідач перестала цікавитися здоровям позивача, моральним станом та взагалі цікавитися станом його справ. На сьогоднішній день позивач постійно проживає у м. Буча разом з матірю у зв'язку з неможливістю подальшого проживання з відповідачем та з тим, що відповідач гребувала виїхати з квартири. Спільно нажитого нерухомого майна у сторін немає. Інше майно, що було придбане за час шлюбу позивач залишив відповідачу та своїй дитині. Відносини між позивачем та відповідачем зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач та його представник до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Однак зазначили, що між сторонами існує спір стосовно поділу спільного майна подружжя, який буде вирішуватися в рамках іншого судового процесу. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 07 вересня 1991 року між позивачем [PERSON] (а.с.4-7) та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, посвідчений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бучанської селищної Ради Київської області, актовий запис №151 (а.с.8). Від шлюбу у сторін 04 червня 1992 року народився син, - [PERSON] (а.с.9-12), який на сьогоднішній день проживає разом із відповідачем. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб, укладений 07 вересня 1991 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище Неборачко) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бучанської селищної Ради Київської області, актовий запис №151, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.110 ч.1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем під час укладення шлюбу було взято прізвище відповідача, та заявлено клопотання про залишення за ним прізвища, взяте ним при реєстрації шлюбу, - [PERSON]. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч.5 ст.191 Цивільного процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. З приводу цього, ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року, подружжю [PERSON] було надано строк для примирення тривалістю у шість місяці (а.с.32). Судом встановлено, що сторони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved