Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

24.11.2016 [PERSON] звернулася до суду із позовом, та, з урахуванням змінених позовних вимог, просила стягнути із [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дочкою повноліття, а потім 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вони з відповідачем перебували у шлюбі від якого мають спільних дітей, які проживають разом з матір`ю. В даний час відповідач являється здоровою, працездатною людиною, працює та має можливість утримувати дітей, в той же час надає матеріальну допомогу на дітей нерегулярно та в недостатньому обсязі. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що сплачувати аліменти на дітей не відмовляється, в той же час він не довіряє позивачці та сумнівається, що сплачені ним аліменти будуть витрачатися на потреби дітей, тому просить суд встановити розмір аліментів з розрахунку 33% від заробітної плати з червня 2017 року та перераховувати ці кошти на банківську картку його доньки [PERSON] , яку він відкриє в банківській установі, при цьому надати право позивачці знімати кошти з даної картки в розмірі 3\~000,00 грн., а решту коштів залишити на карті до повноліття доньки [PERSON] , після чого залишок коштів на карті поділити порівну між донькою [PERSON] та сином [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який на даний час розірваний, відповідно до Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.10.2016 у цивільній справі № 289/1158/16-ц (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5,6). Відповідно Довідки про склад сім`ї від 23.11.2016 № 2447, діти проживають разом із позивачем (а.с.8). Зі слів позивача, [PERSON] працює інженером-технологом в/ч [NUMBER] , відповідач [PERSON] являється військовослужбовцем ЗСУ, займає посаду заступника командира в/ч [NUMBER] , підполковник (а.с.28-30). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров`я дітей, їх вік, здатність батька до праці і його сімейний стан, відсутність даних про наявність у нього інших дійсних аліментних зобов`язань,\~ вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі, заявленому позивачем в позовній заяві. Умови стягнення аліментів, запропоновані відповідачем, не ґрунтуються на законі та являються безпідставними виходячи з наступного. Так, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Посилання відповідача на недовіру позивачці необґрунтовані та не доведені належними доказами, хоча в силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальним правилом аліменти на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням (ч. 1 ст. 179 СК).\~ Суд роз`яснює відповідачеві, що у відповідності до ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved