Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

24.09.2018 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «СК «Скайд» про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2016 року на проспекті Академіка Глушакова в місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно полісу серії АІ № 8981952, та транспортного засобу марки «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу. Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] , і внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу марки «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , згідно звіту УЦПЗ «Експерт-Сервіс Авто» № МК0724_16 від 23.08.2016 року, складеного на замовлення позивача, становить 57804,43 грн. В досудовому порядку позивач, як власник транспортного засобу марки «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , у встановленому законом порядку звернувся до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, однак відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. При цьому, оскільки з 31.05.2016 року відповідач втратив статус асоційованого члена МТСБУ, тому відповідно МТСБУ було прийнято рішення про виплату позивачу частини страхового відшкодування за зобов`язаннями відповідача в сумі 14000,00 грн. За таких обставин позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню недоплачена частина страхового відшкодування в сумі 43804,43 грн., пеня в сумі 30560,60 грн., інфляційні втрати в сумі 11092,87 грн., три проценти річних в сумі 3122,00 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1000,00 грн., а також судові витрати по сплат судового збору в сумі 895,80 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмове клопотання, зі змісту якого вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.08.2016 року на проспекті Академіка Глушакова в місті Києві мала місце ДТП за участю транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно полісу серії АІ № 8981952 та транспортного засобу марки «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу. Зазначена ДТП мала місце з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 752/12766/16-п. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 8981952, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до звіту УЦПЗ «Експерт-Сервіс Авто» № МК0724_16 від 23.08.2016 року, складеного на замовлення позивача, вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , становить 57804,43 грн. За складання вказаного звіту позивач сплатив УЦПЗ «Експерт-Сервіс Авто» 1000,00 грн., що підтверджується актом № МК0724_16 від 23.08.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами у встановленому законом порядку. Разом з тим, оскільки з 31.05.2016 року відповідач втратив статус асоційованого члена МТСБУ, тому відповідно МТСБУ було прийнято рішення про виплату позивачу частини страхового відшкодування за зобов`язаннями відповідача в сумі 14000,00 грн., виплата якої підтверджується випискою з карткового рахунку позивача, відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14.09.2018 року. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що йому було виплачено МТСБУ лише частину страхового відшкодування в сумі 14000,00 грн., а решта страхового відшкодування в сумі 43804,43 грн. відповідачем виплачена не була, при цьому припинення асоційованого членства відповідача в МТСБУ не звільняє останнього від виконання зобов`язань за укладеними раніше договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, після чого, позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до відповідача, який свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування у не виконав, при цьому частину страхового відшкодування в сумі 14000,00 грн. було сплачено МТСБУ, оскільки з 31.05.2016 року відповідач втратив статус асоційованого члена МТСБУ, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача несплачена частина страхового відшкодування в сумі 43804,43 грн. та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1000,00 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Також, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до п.п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, враховуючи прострочення відповідачем виплати позивачу страхового відшкодування, а також перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за період з 13.12.2016 року по 20.09.2018 року пеня в сумі 30560,60 грн., інфляційні втрати в сумі 11092,87 грн. та три проценти річних в сумі 3122,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 895,80 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 90475,70 грн. (43804,43 грн. + 30560,60 грн. + 3122,00 грн. + 11092,87 грн. + 1000,00 грн. + 895,80 грн.).

Outcome: approved