Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

25 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки позивач частково ухиляється від виконання обов'язку утримання дитини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольняти у розмірі, який визнає відповідач, тобто у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково у розмірі 1500 грн. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 764 (а.с.15). Позивачем надано копію довідки про склад сім'ї, з якої вбачається, що неповнолітній [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. Суд також приймає до уваги, що відповідач згоден з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1500 грн., а позивач не заперечує проти стягнення аліментів саме у такому розмірі. Тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 25 червня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial