Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

24 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована а межах с.Пересадівка Жовтневого району миколаївської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування цих вимог вказувала, що після смерті її чоловіка залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаної земельної ділянки. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], яка спадщину прийняла. Їх син - [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовився. Однак у вчиненні нотаріальних дій з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу. Оскільки Державний акт щодо вищевказаної земельної ділянки було втрачено, її нотаріальне оформлення спадкових прав неможливе, через що вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти заявлених [PERSON] вимог не заперечував та просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER], позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 14). За даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року, про що Пересадівською сільською радою Жовтневого району миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 46 від 14.10.2013 року (а.с. 9). За довідкою Пересадівської сільської ради Жовтневого району, [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Із ним також були зареєстровані дружина [PERSON] і син [PERSON] (а.с. 10, 41). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю І-МК №032634, виданого в 2002 році на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 19 квітня 2002 року № 269-р, [PERSON] на час смерті мав у власності земельну ділянку площею 4,50 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 13). За даними спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 30), [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою. про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою, в якій від прийняття спадщини відмовився. Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса вих.№ 166/01-16 від 27.06.2014 року, яким [PERSON] роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку після смерті її чоловіка [PERSON], у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу відносно цього майна (а.с. 26). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вказує позивачка, оригінал правовстановлюючого документу - Державного акту було втрачено, однак належність спадкодавцю вищевказаної земельної ділянки підтверджується даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області, отже вказане майно належить до спадкової маси. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], та відповідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальною порядку у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу неможливе, тому на підставі до ст. 16 ЦК України, встановивши належність вищевказаного майна спадкодавцю та права щодо цього майна його спадкоємця [PERSON], суд вважає що цивільне право останньої підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved