Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

24.12.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 05.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 014/18/1888 та Додаткова угода до нього від 13.03.2009 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 78000,00 грн., строком до 05 квітня 2017 року зі сплатою 18,5 % річних. Відповідач зобовязувався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків згідно встановленого графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 05.04.2017 року. Виконання [PERSON] обовязків за кредитним договором забезпечено договором поруки від 05.04.2007 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. В порушення умов договору відповідачем [PERSON] грошові зобовязання не виконуються, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 63979,01 грн., з яких - 34157,58 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 29821 грн. 43 коп. - заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій з урахуванням рішення суду від 03.03.2011 року яким стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка на час розгляду справи так і не повернута боржником, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 81200 грн., з яких - 31359 грн. 48 коп. - заборгованість за відсотками; 49840 грн. 52 коп. пеня за порушення строків сплати відсотків в період з 15.08.2015 року по 29.02.2016 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність договірних відносин з публічним акціонерним товариством, а також зазначив що з даного спору є рішення суду, яким позовні вимоги банку вирішено, а від так провадження у справі має бути закрито. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (далі - [PERSON]) і [PERSON] укладено кредитний договір № 014/18/1888, відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] кредит в сумі 78 000 грн. з оплатою за користування кредитними коштами 18,5 % річних на строк до 05 квітня 2017 року включно. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (далі - [PERSON]), укладено договір поруки №014/18/1888 від 05.04.2007 року, яким передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми заборгованості. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/18/1888 від 05.04.2007 року в розмірі 73702 грн. 47 коп., з яких 61846 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом, 6339 грн. 69 коп. заборгованість за відсотками, 5516 грн. 54 коп. пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи і не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем, вищевказане рішення суду позичальником виконано частково. А саме із розрахунку наданого позивачем вбачається, що заборгованість позичальника за кредитом станом на 29.02.2016 року становить 34157 грн. 58 коп. Таким чином, після ухвалення рішення суду кредитний договір та договори поруки не були припинені, а відповідачами взяті на себе зобов'язання в повному обсязі так і не виконані, сума заборгованості за кредитним договором станом на 29.02.2016 року становить - 81200 грн. 00 коп., та складається із заборгованості за відсотками 31359 грн. 48 коп., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 49840 грн. 52 коп. Відповідно до п.10.1. кредитного договору при порушенні строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочки. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що цей договір діє до повного погашення кредитної заборгованості позичальника за цим договором (суми кредиту, процентів за користування). У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а від так позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved