Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про зобовязання включення до списку осіб, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 1982 року він почав працювати у вугільній промисловості. Останнім місцем його праці була «Вугільна компанія «Краснолиманська», де він працював з 17.08.1999 року по 08.07.2007 року, та звільнився з вищевказаного підприємства, у звязку з виходом на пенсію. Однак, з 01.10.2008 року по 02.04.2013 року продовжив працювати на державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська», після чого звільнився за власним бажанням. Його стаж на підземних роботах у вугільній промисловості складає 30 років. Позивач вказує, що з 2001 року він проживає у приватному будинку за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225, в якому пічне опалення, тому потребує вугілля для обігріву будинку. Безоплатне вугілля відповідач щороку надавав йому до 2016 року, спочатку під час роботи, а після звільнення з 2013 року по 2016 рік включно - як пенсіонеру. Однак, 03.04.2017 року «Вугільна компанія «Краснолиманська» виключила його із списків осіб, що мають право на отримання вугілля на побутові потреби, мотивуючи це тим, що під час виїзду комісії підприємства для перевірки житлово-побутових умов за зазначеною мною адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225, було встановлено, що за вищевказаною адресою він не проживає. Даний факт було внесено до акту перевірки житлово-побутових умов у м. Мирноград в листопаді 2016 року. Водночас, факт його постійного проживання за вищевказаною адресою підтверджується довідкою координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 13.04.2017 року та підписами сусідів. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача включити його до списку осіб, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби з 01.01.2017 року та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні щодо позову заперечила, надала пояснення аналогічні змісту заперечення на позовну заяву, що містяться в матеріалах справи, просила суд у задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до записів трудової книжки [PERSON] Ф.І.8 з 17.08.1999 року по 08.07.2007 року, з 01.10.2008 року по 02.04.2013 року працював на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» (а.с. 8-11). Згідно технічного посвідчення від 19.03.2001 року [PERSON] є власником будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225 (а.с. 14). Згідно наказу ДП «ВК «Краснолиманська» № 1006 від 30.06.2016 року, контрольно-ревізійному відділу спільно з відділом СКПО з 12.07.2016 року було доручено провести перевірку обґрунтованості виписки та отримання пільгового побутового топлива працівникам та пенсіонерам, які включені в основний список (а.с. 33). Згідно акта перевірки житлово-побутових умов в м. Мирнограді у листопаді 2016 року, відповідно до Колективного договору ДП «ВК «Краснолиманська», Галузевої угоди між міністерством топливу та енергетики України та всеукраїнськими профсоюзами вугільної промисловості України та Гірничого закону України для визначення норми видачі побутового топлива на 2016 року, [PERSON] таб. № 17971 за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225, не проживає (дача). Зазначений акт складено та посвідчено головою комісії [PERSON], членами комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 30- 31). У судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що вказаний акт не оскаржували. Згідно копії довідки № 75511/402/2017, виданої Мирноградським ВП ГУНП України в Донецькій області, [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225, проживає сезонно (весна-літо) (а.с. 31). З листа ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» № 01/01-58/3 від 03.04.2017 року вбачається, що відносно [PERSON] прийнято рішення про виключення його із списків осіб, що мають право на отримання вугілля на побутові потреби (а.с. 12). Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що питання про порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівникам і пенсіонерам підприємств вугільної промисловості визначено Галузевою Угодою між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками, що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року. Згідно п. 12.10.1 вищезазначеної Галузевої угоди, порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівникам і пенсіонерам підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на підприємствах відповідно Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобудку вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби, Порядком надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням, Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.1976 року у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно - правовим актам. Згідно Інструкції «Про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій Міністерства вугільної промисловості СРСР паливом на побутові потреби», правом на безоплатне отримання вугілля користуються працівники та пенсіонери, які проживаютьв будинках з пічним опаленням або пічними кухонними вогнищами. З матеріалів справи вбачається, що для перевірки житлово-побутових умов громадян, що звертаються до підприємства із заявами про надання вугілля на побутові потреби, на ДП «ВК «Краснолиманська» було створено відповідну комісію, про що зазначено у Наказі підприємства № 1006 від 30.06.2016 року (а.с.33). При проведенні перевірки житлово-побутових умов адреси проживання [PERSON] у 2016 році, встановлено, що за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Челюскіна, буд. 225, ніхто не проживає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що при першому обстеженні місця проживання позивача було встановлено, що він там не проживає, зокрема його сусіди прояснили, що у цей будинок позивач використовує як дачу. При повторному обстежені адреси позивача у квітні 2017 року встановлено, що незважаючи на холодну пору на вулиці, будинок не опалювався, зокрема піч була холодною, що свідчить про непостійне проживання позивача за адресою, за якою він прописаний. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що був членом комісії при обстеженні місця проживання позивача, та під час якого було встановлено, що позивач не проживає, зокрема його сусіди прояснили, що у цей будинок позивач використовує як дачу у літній період. Отже під час розгляду справи, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач на час вирішення питання про забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби на зимовий період постійно у будинку за місцем своєї реєстрації не проживав, зокрема, у зимовий період зазначений будинок не опалювався та позивачем у цьому будинку не проживав, відтак і підстави для його забезпечення безоплатним вугіллям у відповідача були відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно умов Галузевої угоди, забезпечення колишніх працівників підприємства вугільної промисловості безоплатним вугіллям є правом позивач при наявності можливості, а не його обовязком. Суд не приймає до уваги довідку про склад сімї № 177 від 13.04.2017 року, виданої Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, яку позивач долучив до позовної заяви, оскільки вона видана в 2017 році, в той час як умови проживання позивача перевірялось комісією відповідача у листопаді 2016 року (а.с. 13) Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Згідно вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повно і всебічно зясував обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були досліджені в судовому засіданні, вирішив справу згідно з законом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки у задоволені позову відмовлено, відтак, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed