Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою 87 в будинку 368 по вул.Дніпровській в м.Павлограді, посилаючись на те, що перебував з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, з липня 2017 року до теперішнього часу відповідач в квартирі не проживає, але не знімається з реєстрації, чим перешкоджає йому як власнику квартири в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач зазначив, що [PERSON] півтора року назад пішла з квартири, залишивши дитину, де вона проживає на даний час йому невідомо. Представник позивача пояснив, що 15 листопада 2018 року Павлоградським міськрвайонним судом ухвалено рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, цим рішенням також встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки не повідомила, не надала заяв про суті справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~156\~ЖК України та ст.\~405\~ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.03.2014 року. У квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та її дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15 листопада 2018 року, яке на даний час не набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Цим рішенням встановлено, що [PERSON] не проживає на місцем реєстрації, не піклується про дитину. Згідно з актом від 31.05.2018 року, складеним комісією ПП «К-П-1», [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з липня 2017 року. За змістом ст.317, 319,\~321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з липня 2017 року, однак не знялася з реєстрації, чим перешкоджає власнику квартири позивачу [PERSON] у здійсненні права користування квартирою, а саме в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права, передбаченого ст.391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved