Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

26.06.2020 року адвокат Ільїна Т.А. звернулася до суду із позовною заявою в інтересах [PERSON] та [PERSON] , в якій просить визнати у рівних частках за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування успадкованого ними житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначила, що вказаний будинок успадкований позивачками після смерті [PERSON] та, відповідно до договору купівлі-продажу, був придбаний останнім 07.07.2007 року, проте договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій він розташований, спадкодавцем не укладався. Власником цієї земельної ділянки є колишня власниця будинку - [PERSON] , яка на даний час вже померла. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на теперішній час позбавлені можливості розпоряджатись належною їм земельною ділянкою, у зв`язку з чим звертаються до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 02.07.2020 року було відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивачів - адвокат Ільїна Т.А. не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивачів. Представник відповідача - Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява, в якій відповідач просить слухати справу без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтв про право на спадщину від 19.11.2019 року, посвідчених приватним нотаріусом І.І.Олійник за №1198 та №1199 відповідно, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З цих же свідоцтв вбачається, що даний об`єкт житлової нерухомості позивачки отримали у спадок після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Вказане спадкове майно належало померлому на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Сердюк Л.І. за реєстровим №2459, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2201286. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Олійник І.І. позивачкам у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження права на неї власності спадкодавця [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-6508076572020 земельна ділянка (кадастровий номер 6510745300:07:002:007), на якій розташований успадкований позивачками будинок, на праві приватної власності належить [PERSON] , що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №881353 від 15.06.2007 року. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. В матеріалах інвентарної справи №86 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , наданої на запит суду, наявний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «Каховське БТІ» №15328597 від 23.07.2007 року, відповідно до якого, на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕР №185291 від 07.07.2007 року зазначений будинок [PERSON] був відчужений [PERSON] . Документи, що підтверджують перехід права власності спадкодавця на спірну земельну ділянку в матеріалах інвентарної справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 381 Цивільного кодексу України, в редакції, діючої на час виникнення спірних правовідносин, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом України. Згідно з ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції закону від 20.06.2007 року, тобто чинних на день виникнення спірних правовідносин, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Застосовуючи положення ст. 120 ЗК України у поєднанні із ст. 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Вказаний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 12.10.2016 у справах за № 6-2225цс16 та № 6-2099цс16, 6-2цс15 від 11.02.2015 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Крім того, пунктом «є» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Згідно п. б ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Згідно статті 377 ЦК України, в редакції закону від 14.06.2007 року, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка е необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Вищезазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та земельної ділянки та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з метою захисту прав позивачів на безперешкодне обслуговування та користування належним їм на праві власності житловим будинком, враховуючи, що право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] площею 0.25 га належало померлій [PERSON] , а вона за життя відчужила вказаний будинок [PERSON] , суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] , набувши в свою чергу право власності на об`єкт нерухомості на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2019 року набули також і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований.

Outcome: approved