overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

24 травня 2017року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 14.11.2014року у ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], 16.10.2015року народження. Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння у важливих питаннях сімейного життя. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №109881 виданим ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 14.11.2014року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], 16.10.2015року народження, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям погіршились і фактично припинились , позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Баркар». В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, на період навчання, в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що він потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Хлопець навчається в Хмельницькому інституті соціальних технологій Університету «Україна», денна форма навчання та є інвалідом першої групи з дитинства, у звязку з даними обставинами потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON]; довідками з місця навчання та довідкою МСЕК. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, відповідно до вимог ст.ст. 183, 200 СК України, суд визначає в 1/3 частині від доходів відповідача, оскільки останній працює, має постійний заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15 серпня 2012 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 86, від спільного проживання спільних дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з жовтня 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 86, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З жовтня 2016 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 14 серпня 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON] народження 10 квітня 2000 року, сина [PERSON] народження 26 квітня 2007 року, які проживають з нею, позивачем. Позивач зазначила в позові, що причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між нею і відповідачем через несумісність характерів, що призводить до постійних сварок і скандалів. Кожен з них мав свої погляди на життя і ведення сумісного господарства, на сімю в цілому. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2017 року. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища «Отставнова». Судові витрати, яких вона зазнала по справі, просить віднести на її рахунок. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.10). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.11,18,19). У звязку зі зверненням до суду осіб, які беруть участь у справі, з заявами про розгляд справи в їх відсутність, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серї I-НО №065383 (а.с.7), від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] (а.с.8) і малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I-НО №163544 і I-НО №123434 (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з січня 2017 року і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача позов визнала частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частині із заробітної плати щомісячно, оскільки офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Дитина проживає з маті'ю, яка бажає офіційно отримувати аліменти на його утримання. Вказані обставини, окрім пояснень сторін підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; довідкою про склад сім'ї, довідкою з місця роботи. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, визначає в ? частині від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення не потрібен, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Грицаєнко». У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони 11 серпня 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Від розірвання шлюбу утримувало наявність неповнолітніх дітей. Вищевказана поведінка обох привела до того, що вони хоч і проживають за однією адресом, але припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір та в заяві просила судові витрати залишити за нею, тому ці витрати залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

24 травня 2017 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.10.2004 року помер син позивачів, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №493371. Родинні відносини між позивачами та померлим підтверджуються свідоцтвом про народження від 09.02.2016 року актовий запис №54 від 12.07.1968 року. Після смерті сина, відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини трьохкімнатної квартири загальна площа 41.5 кв.м., житлова 27.9 кв.м., яка розташована за адресою: квартира № 8, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 290 від 09.12.1993 року. Отримати правовстановчі документи після смерті сина в нотаріальних установах не можливо, у звязку з тим, що відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування. З наведених підстав позивачі просять суд, визнати право приватної власності за [PERSON] на 1/2 частини трьохкімнатної квартири загальна площа 41.5кв.м., житлова 27.9кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом; визнати право приватної власності за [PERSON] на 1/2 частини трьохкімнатної квартири загальна площа 41.5кв.м., житлова 27.9кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягають. Представник Овідіопольської селищної ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Відповідо до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачами не надано до суду письмової відмови нотаріуса (постанови) про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину чи письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій, а тому суд вважає, що позов безпідставний.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

24 травня 2017 року позивачка звернулась до Краматорського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 26.07.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони припинили сімейні стосунки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі\~ з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб І-НО № 359108 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 26.07.2014 року уклали шлюб у виконкомі Сергіївської сільської ради Словянського району Донецької області, актовий запис № 5 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження І-ВЛ № 392500 [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.\~ Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

24 травня 2018 Оболонський районний суд м. Києва задовольнив заяву ТОВ « Управ- Дом» та видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 10770,03гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 315,27гривень, інфляційні витрати в розмірі 1253,81гривень та судовий збір в розмірі 176,20гривень. 01 листопада 2018 [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №756/6009/18 від 24.05.2018, заперечуючи проти вимог стягувача та посилаючись на існування спору про право. Подана заявником заява відповідає вимогам ст.170 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу. Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню. При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Outcome: approved