Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, у якій вказує, що 10 грудня 2010 року згідно договору позички він передав відповідачу 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався повернути борг у зазначеній сумі не пізніше 31 липня 2011 року. Але своєчасно борг не повернув і ухиляється від його повернення. На його неодноразові вимоги про повернення боргу не реагує. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу 220 тисяч гривень, суму відсотків за користування чужими грошима 60118.77 гривень, збільшення боргу з врахуванням інфляції на суму 26162.98 коп., три відсотки річних від простроченої суми, що становить 19709 грн. 59 коп., пеню за останні 365 днів до звернення з позовом до суду в сумі 803000 грн., а всього 1128991.34 коп. Просить стягнути з відповідача витрати по справі у сумі 3654 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення про розмір неповерненої позички, про розмір відсотків за користування позичкою, про розрахунок збільшення боргу у зв'язку з інфляційними процесами, що сталися в період користування відповідачем позикою, про збільшення боргу у зв'язку з обов'язком відповідача сплатити 3% річних від суми непогашеного боргу за весь період користування позикою і про розмір пені за останні 365 днів до звернення з позовом до суду, яка встановлена сторонами при укладенні договору позики. Відповідач підтвердив у судовому засіданні факт одержання ним позики від позивача у розмірі 220000 грн., про укладення між ним і позивачем договору позики від 10 грудня 2010 року, про надання ним позивачу розписки від 10 грудня 2010 року про одержання грошей і про зобов'язання повернути борг до 31 липня 2011 року. При цьому пояснив, що у нього склалися тяжкі матеріальні обставини так, що він не зміг своєчасно погасити борг. Тому не згоден погашати борг у тому розмірі, який вказаний у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не з'явився до суду у день закінчення розгляду справи по суті. Про час і місце закінчення розгляду справи він був повідомлений, про що свідчить розписка сторін, про причини неявки доків суду не надав (а. с. 73). Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 2010 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] одержав від [PERSON] 220000 грн. і зобов'язався повернути суму позички до 31 липня 2011 року. В договорі обумовлена відповідальність позичальника у випадку прострочення строку повернення позикодавцю останньої суми позики та інші умови. Факт одержання позики відповідачем оформлений його розпискою від 10 грудня 2010 року. Відповідач не виконав умов договору позики, у встановлений строк гроші не повернув. Тому позивач вправі поставити питання про стягнення з відповідача суми неповерненої позики, процентів за користування позикою, про визначення і стягнення боргу з урахуванням інфляційних процесів, про збільшення суми боргу з урахуванням 3% річних від непогашеної суми боргу за весь період користування позикою та про стягнення пені за 365 днів до звернення з позовом до суду. Суду наданий розрахунок суми, яку повинен повернути [PERSON] позивачу у зв'язку з несвоєчасним погашенням боргу за договором позички від 10 грудня 2010 року. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] згідно договору позики від 10 грудня 2010 року одержав від позивача позику у сумі 220000 грн. і зобов'язався повернути її до 31 липня 2011 року. Але договірні зобов'язання не виконав. Відповідно до приписів ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У договорі, який укладений між сторонами, немає умови про те, що за користування позикою відсотки не сплачуються. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, якщо розмір процентів не встановлений договором, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При укладенні договору сторони не обумовили розмір процентів. Тому він правильно визначений позивачем на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір облікової ставки Національного банку України за період з 2010 року по 2014 рік суду наданий (а.с.10-11). Виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України в період користування відповідачем грошовими коштами позивача, суд визначає розмір процентів сумою 60118.77 грн. Суду наданий розрахунок збільшення розміру боргу у зв'язку з інфляційними процесами за період неповернення боргу відповідачем, а також індекс споживчих цін (а.с. 12). З урахуванням розміру споживчих цін за період користування позикою до дня звернення з позовом до суду суд визначає розмір збільшення боргу на суму 26162.98 коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом». З урахуванням рекомендацій Верховного Суду України викладених в листі № 62-97 р. від 03.04.1997 року. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судом справ» період за який має нараховуватись інфляційне збільшення становить 34 місяці з серпня 2011 по червень 2014 року включно. Загальний індекс інфляції вираховується як добуток всіх індексів поділений на 100%. 99,6%*100,1%*100%*100,1%*100,2%*100,2%-100,2%*100,3%*100%*99,7%*99,7% *99,8%*99,7%*100,1%*100%*99,9%*100,2%*100,2%*99,9%*100%*100%*100,1%*100%* 99,9%*99,3%*100%*100,4%*100,2%*100,5%*100,2%*100.6%*102,2%*103,3%*103,8%*101,0%/100%. Таким чином, за період прострочення виконання грошового зобов'язання коефіцієнт індексу інфляції ( індексу споживчих цін) відповідно до використаних даних Держкомстату склав 1,11892264, а отже сума інфляційного збільшення становить 26162 грн. 98 коп. Три проценти річних від простроченої суми боргу відповідачів перед позивачем розраховуються наведеним нижче чином і дорівнюватимуть: 220000,00*3%/100%/365 днів*1090 днів=19 709 грн. 59 коп. Крім того, згідно п.п. 3,4 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема крім іншого, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. Стаття 549 ЦК України визначає неустойку ( штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Умовою п.3 Договору позики від 10.12.2010 року сторони встановили відповідальність відповідача за прострочення виконання його зобов'язань неустойкою у вигляді пені в розмірі 1% від залишку заборгованості за кожен день прострочення. Як зазначено вище, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання з 01 серпня 2011 року та період його прострочення складає 1073 дні. Проте відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік. Виходячи з того, що право на отримання неустойки кредитор має до повного виконання зобов'язання, то стягнення неустойки за період в межах встановленого ст. 258 ЦК України річного терміну до звернення в суд з позовом не може вважатись, що неустойка стягнута після спливу позовної давності. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача неустойка у виді пені за один рік прострочення, що становить 803-000 грн.( 220000*1%/100%*365 днів=803000 грн. Крім того, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 3% річних за користування позикою. Ця сума становить 19709.59 грн. П. 3 Договору позики встановлено, що у випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позикодавцю пеню в розмірі 1% від залишкової суми боргу за кожен день прострочення. [PERSON] не повернув борг. З урахуванням приписів ст. 258 ЦК України про позовну давність позивач просить стягнути з відповідача пеню в межах одного року до звернення з позовом до суду. Суд визначає суму пені з урахуванням суми непогашеного боргу 220000 грн. Сума пені становить 803000 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 1128991.34 грн. Підлягає стягненню з відповідача сума судових витрат позивача, становить 3654 грн.

Outcome: approved