Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідача) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 03 серпня 1991 року Виконавчим комітетом Сомівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, за актовим записом № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Під час проживання спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, у зв'язку з чим позивач прийшов до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалась остаточно, тому звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду сповіщено належним чином. Надала до суду письмову заяву, в якій прохає розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 серпня 1991 року Виконавчим комітетом Сомівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, за актовим записом № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved