Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання угоди дійсною, зазначивши в обґрунтування заявлених вимог, що відповідно до договору купівлі-продажу (біржового контакту) № НР 44 від 13 лютого 2002 року, укладеного на Азовській універсальній товарній біржі, його батько [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок 13 по вулиці Набережній у селі Піонерське Новоазовського району Донецької області, право власності на який було зареєстровано у БТІ Новоазовського району 13 лютого 2002 року за № 14. При укладення даного договору купівлі-продажу між покупцем та продавцем була досягнута згода по всім умовам договору, відповідно до якого [PERSON] передали майно у власність [PERSON], а він в свою чергу прийняв даний будинок у власність та оплатив за нього домовлену суму у розмірі 15 617 гривень. 30 березня 2013 року [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного житлового будинку, де зареєстрований та проживає позивач, проте він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу зазначеного будинку не був нотаріально посвідчений. У зв»язку з цим, позивач просить суд визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним, оскільки після його укладення сторони виконали свої обовязки. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник третьої особи до суду не прибув з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2002 року на Азовській універсальній товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (біржовий контракт № НР-44) житлового будинку літ.А-1, станом б/у - 45 % зносу, житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 46,7 кв.м.,зі всіма господарськими будівлями та спорудами по вулиці Набережній, 13 у селі Піонерське Новоазовського району Донецької області. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначений будинок покупцю у власність, а останній, в свою чергу, прийняв майно у власність, оплативши за нього визначену суму у розмірі 15 617 гривень. Згідно із реєстраційним посвідченням від 13 лютого 2002 року придбаний [PERSON] житловий будинок по вулиці Набережній, 13 у селі Піонерське Новоазовського району Донецької області був зареєстрований в БТІ Новоазовського району за реєстровим номером 14. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 680930 від 30 березня 2013 року, виданого виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, [PERSON] помер 30 березня 2013 року, про що складено актовий запис № 9. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Бюро РАЦС при військкоматі 18 січня 1984 року, [PERSON] є батьком [PERSON]. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав, оскільки після смерті батька він позбавлений можливості прийняти спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст.334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Оскільки договір між сторонами було укладено у 2002 році, то до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосовувати вимоги ЦК Української РСР, у редакції 1963 року, чинні на той момент. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР (1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. Згідно зі ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Доказів того, що відповідач [PERSON] не вчиняла дій щодо ухилення від нотаріального посвідчення спірного договору суду не надано. За таких обставин, суд вважає можливим визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. Крім того, відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На підставі викладеного,

Outcome: approved