Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

26.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, володінні, розпорядженні власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй за правом власності на підставі Договору купівлі-продажу НАТ 485426 від 18.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Остапенком Є.М. за реєстровим № 76, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Попередніми співвласниками цього житла на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 27.10.2005 року ВПЖФ УКМП ГУЕКМ виконавчого комітету ХМР за № 4-05-217139, були [PERSON] та [PERSON] На момент укладання Договору купівлі-продажу продавці [PERSON] та [PERSON] залишалися зареєстрованими в квартирі, але повинні були знятися з реєстраційного обліку до 01.02.2016 року, про що зазначено в п/п «г» п. 8 Договору. [PERSON] з реєстраційного обліку знявся, а [PERSON] досі залишається зареєстрованим в належній позивачеві квартирі. Де зараз перебуває відповідач нікому не відомо, жодної інформації стосовно нього немає, зв'язок з відповідачем відсутній. За місцем реєстрації він не з'являється, зніматися з реєстраційного обліку вочевидь не збирається і протягом десяти місяців поспіль з невідомих причин, порушуючи підпункти «в» і «г» договору купівлі-продажу, не знімається з реєстраційного обліку, чим завдає позивачу незручності у користуванні, володінні і розпорядженні своєю власністю. Являючись власником квартири, позивач не може вільно і на власний розсуд реалізувати своє право власності, а тому змушена звертатися до суду. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, подали до суду клопотання про слухання справи в їх відсутність, де зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. За договором купівлі-продажу НАТ 485426 від 18.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Остапенком Є.М., позивачка [PERSON] придбала у власність у [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру, загальною площею 55,6 кв. м., житловою - 19,7 кв. м., за адресою [ADDRESS]. (а.с. 8-9) Даний договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 51967264 від 22.01.2016 року (а.с. 11). На час укладання Договору купівлі-продажу продавці [PERSON] та [PERSON] залишалися зареєстрованими в квартирі, але повинні були знятися з реєстраційного обліку до 01.02.2016 року, про що зазначено в п/п «г» п. 8 вказаного Договору (а.с. 8, 13. [PERSON] з реєстраційного обліку знятий, а відповідач [PERSON] досі залишається зареєстрованим за адресою [ADDRESS], про що свідчить довідка про склад сім'ї та прописку, видана дільницею 27 КП «Жилкомсервіс» №768 від 01.10.2016 року. Фактичне місце перебування відповідача [PERSON] на цей час не відомо, жодної інформації стосовно нього немає, зв'язок з відповідачем відсутній, за місцем реєстрації з моменту відчуження житла він не мешкає та не з'являється і самостійно з реєстраційного обліку не знявся. Таким чином, судом встановлено, що протягом десяти місяців поспіль відповідач [PERSON] на порушення п/п «в» і «г» Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], з реєстраційного обліку не знявся, чим чинить перешкоди новому власнику квартири у користуванні, володінні і розпорядженні своєю власністю. В зв'язку з цим, позивач [PERSON] позбавлена можливості вільно, на свій розсуд і повною мірою реалізувати своє право власності. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місце знаходження майна. Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Згідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Аналізуючи надані докази і дослідивши усі матеріали справи в їх сукупності, суд вважає їх достатніми і приходе до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved