Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

25.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини відповідача - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що в її сім?ї проживає її онук [PERSON] в зв'язку з тим, що його мати, донька позивачки померла 12.08.2001 року. За час проживання дитини в її сім?ї, відповідач [PERSON] який є батьком дитини, долею свого сина не цікавився, не брав участі в його вихованні, не надавав будь яку матеріальну (грошову) допомогу на його утримання, що змусило її звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Посилаючись на відмову відповідача добровільно в будь-який спосіб надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання вказаної дитини, просила ухвалити судове рішення про стягнення з останнього на свою користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], що проживає разом з нею, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справі в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, не заперечувала проти позовних вимог [PERSON], посилаючись на достатність для цього підстав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) [NUMBER] від 27.06.2013 року, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [INFO] мати неповнолітнього - [PERSON] померла, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть [NUMBER] від 21.07.2005 року. Згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року [PERSON] позбавили батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 22.01.2014 року за № 14-р зазначеній дитині надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, а відповідно до розпорядження вказаної райдержадміністрації від 10.02.2014 року за № 39-р над неповнолітнім [PERSON] призначено опікуна - позивачку у справі [PERSON]. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. Згідно ч. 3. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно обставин встановлених за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року, батько дитини протягом тривалого часу, при наявності реальної можливості, не виявляв щодо дитини батьківського піклування, не вчиняв жодної участі у її вихованні, піклуванні про здоров'я дитини, її фізичного духовного та морального розвитку, не надавав матеріальної допомоги на його утримання. Такі умови стали приводом для позбавлення батьківських прав вищевказаного батька дитини. При цьому, відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача враховуючи положення, викладені у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved