Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

24 липня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору довічного утримання недійсним. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що з 3 грудня 2002 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчила Договір довічного утримання між ним і відповідачем [PERSON]. У договорі зазначено: «У зв'язку з хворобою та похилим віком «Відчужувача», на його особисте прохання і в його присутності договір підписано гр. [PERSON]». Крім того в Договорі нотаріусом зазначено: «У зв'язку з хворобою та похилим віком Відчужувача, даний договір посвідчено мною за місцем його проживання, а саме: [ADDRESS]». Позивач стверджує, що даного Договору не укладав і [PERSON] ставити за себе підпис не уповноважував. Вважає, що цей Договір обманним шляхом організував відповідач спільно з паспортисткою ЛКП «Рясне-403» [PERSON] Оскільки Позивач не чує і не бачить то зміст Договору йому не був відомий і він не знав, що такий Договір укладено. Таким чином Позивач стверджує, що Договір укладено без його згоди і без його відома, крім цього відповідач не мав наміру його виконувати, оскільки основна мета його і умисел були направлені на заволодіння квартирою Позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Додатково пояснив, що позивач даного Договору не укладав та [PERSON] діяти в його інтересах та ставити за себе підпис не уповноважував. Вважає, що цей Договір обманним шляхом організував Відповідач спільно з паспортисткою ЛКП «Рясне-403» [PERSON] Оскільки Позивач не чує і не бачить то зміст Договору йому не був відомий і він не знав, що такий Договір укладено. Про Договір довічного утримання і те, що квартира вже йому не належить, позивач дізнався приблизно влітку 2011р. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи, в подальшому в судові засіданні не з'являвся. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що договір довічного утримання укладений згідно чинного законодавства. Відповідач спочатку доглядав позивача, однак в подальшому виконувати свої обов'язки йому перешкоджали сусіди. На сьогоднішній день відповідач перебуває в Російській Федерації на роботі, тому доглядати за позивачем не має можливості. Вважає що в позові слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], розглянувши матеріали справи, вивчивши письмові докази по справі вважає позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов вказаного договору позивач [PERSON] передав у власність відповідачу [PERSON] належну йому на праві власності квартиру під [ADDRESS], взамін чого відповідач [PERSON] зобов'язувався довічно надавати матеріальне та моральне забезпечення [PERSON] Крім цього в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється інвалідом 1-ї групи загального захворювання, оскільки не бачить і не чує, дана обставина підтверджується долученим до матеріалів справи копією посвідчення № 162996 позивача [PERSON] Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978р. № 3 при розгляді справ про визнання угоди недійсною на підставі ст. 49 ЦК УРСР судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства і до них, зокрема, належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою. Це підтверджується і подальшими діями Відповідача, який жодним чином не виконував і не виконує умови незаконно укладеного Договору, оскільки не звертає уваги на потреби Позивача і стан його здоров'я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати його. За станом здоров'я Позивач часто лікується стаціонарно в лікарні не менше двох разів на рік, відповідач його не провідував, не доглядав. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочин - це дії особи, які спрямовані на придбання, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 5 ст.203 ЦК України правочин повинен бути направлений на дійсне настання правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є невиконання сторонами або стороною вимог, які вказані в ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, здійснений без наміру настання правових наслідків, передбачений цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним. Враховуючи все вищенаведене суд вважає, що договір довічного утримання, укладений 03.12.2002 року між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] є недійсним правочином.

Outcome: partial