Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

25.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~\~ [PERSON] , який у подальшому уточнила про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому просить суд визнати [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 382 від 28.03.2017 про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши: в графі «батько дитини»: [PERSON] , [INFO] , зазначити прізвище, ім`я, по-батькові дитини: [PERSON] та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11.08.2012 вони з відповідачем зареєстрували шлюб та у період з 11 серпня 2012 року по початок серпня 2015 року почали проживати однією сім`єю. На початку серпня 2015 року стосунки між нами значно погіршилися і відповідач став проживати окремо. 08.09.2015 шлюб між ними було розірвано. В подальшому з кінця лютого 2016 року за ініціативи відповідача сторони почали спілкування та їх взаємовідносини знову поновилися. В липні 2016 року позивач повідомила [PERSON] про те, що вагітна. Відповідач погодився з тим, що майбутня дитина є його дитиною. У серпні 2016 року позивач стала на облік у жіночій консультації поліклініки №3 м. Суми в зв`язку з вагітністю. В картці батьком майбутньої дитини зазначено [PERSON] Впродовж липня грудня 2016 року вони проживали окремо один від одного, проте [PERSON] періодично допомагав продуктами харчування, коштами, брав участь в УЗІ обстеженні, відвідував позивача у лікарні. З січня 2017 року відповідач стосунки з позивачем припинив, не підтримував її та не цікавився перебігом вагітності. [INFO] позивач народила сина [PERSON] . У зв`язку з відсутністю відповідача та його згоди про реєстрацію батьківства запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст.135 Сімейного кодексу України. В наслідок родової травми дитина має статус інваліда з дитинства та будь-якої допомоги на утримання свого сина [PERSON] не надає, добровільно не бажає визнати своє батьківство та надавати матеріальну допомогу своєму сину. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] позов визнали частково. Відповідач пояснив, що визнає себе батьком [PERSON] , згоден сплачувати аліменти на його утримання, однак заперечує проти внесення зміни до актового запису про народження дитини, вказавши в графі «батько дитини» його. Представник третьої особи Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, висновок експерта, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як зазначила позивач в своїй позовній заяві та дані обставини встановлені судом та не спростовані відповідачем 11.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб та у період з 11 серпня 2012 року по початок серпня 2015 року почали проживати однією сім`єю. На початку серпня 2015 року стосунки між нами значно погіршилися і відповідач став проживати окремо. 08.09.2015 шлюб між ними було розірвано (а.с.13,14). З кінця лютого 2016 року за ініціативи відповідача сторони почали спілкування та їх взаємовідносини знову поновилися. Від цих стосунків [PERSON] завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). Оскільки позивач та відповідач не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі та зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини вони не зверталися, то запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері, на підставі ч. 1ст.135 СК України. З січня 2017 року, ще до народження дитини відповідач стосунки з позивачем припинив, не підтримував її та не цікавився перебігом вагітності не цікавився дитиною і після їх народження фактично покинув дитину. Позивач проживає разом з сином по [ADDRESS] , утримує сина матеріально, забезпечує його всім необхідним. В наслідок родової травми дитина має статус інваліда з дитинства (а.с.98-105,111). З метою захисту інтересів малолітньої дитини, позивач звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до Експертного висновку №9/78СЕ-19 від 21.03.2019 року, виданого Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром МВС України [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999999998% (а.с.143-155). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79\~ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Також, пунктом 4Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК України). Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних. Що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127\~СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем того факту, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання батьківства, так як він пред`явлений в інтересах дитини та є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері позивача у справі [PERSON] В наслідок родової травми дитина має статус інваліда з дитинства. Відповідач на утримання дитини добровільно регулярної матеріальної допомоги позивачу не надавав. У зв`язку з цим між сторонами виник спір з приводу участі батька в утриманні дитини. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Суд враховує визнання відповідачем батьківства та його згоду сплачувати аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Часткове визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та в повній мірі відповідає інтересам дитини. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Частиною 2 ст.\~182\~СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183\~СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи майновий стан відповідачів та необхідність стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки батьківство відповідача встановлено за даним рішенням суду, права та обов`язки батька у нього в повному обсязі виникнуть з набранням рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] 9728,57 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат та на користь держави 704грн. 80коп. судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved