Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

25.02.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування, право власності на житловий будинок № 60 А по вул.. Шевченка в селі Землянка Кагарлицького району Київської області з надвірними будівлями та спорудами,як то: погребом під частиною будівлі під Б, верандою а, сараєм Б, сараєм б1, сараєм б2, навісом б3, воротами h, колодязем питним L. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 29.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. Представник відповідача, - Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі представника, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, - Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON] дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 01 жовтня 1987 року, у віці 88 років, померла позивачки, - [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І ОК № 360682, яке видане 17 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] померла 01 жовтня 1987 року у віці 88 років, про що 02 жовтня 1987 року складено відповідний актовий запис за № 13. Місце смерті, - село Землянка Кагарлицького району Київської області. По місцю її проживання відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований в с. Землянка Кагарлицького району по вул. Шевченка, 60-А, а також інше майно. Спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавця, позивачкою [PERSON] прийнята шляхом прийняття спадкового майна (будинку) на схорону. Даниф факт підтверджується довідкою № 46 від 27 січня 2016 року, яка видана Шубівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що [PERSON] прийняла фактично спадщину на протязі шести місяців після смерті [PERSON] шляхом прийняття будинку на схорону. Станом на даний час спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ Про нотаріат, від 23 червня 2005 року N 2709-1V Про міжнародне приватне право, іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України він застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Що до цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України , положення цього кодексу застосується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Вказане вище спадкове майно фактично перейшло до позивачки, - [PERSON], дочки спадкодавця, - [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом, так як заповіт матір»ю за життя не укладався, а інші спадкоємці першої черги відсутні. Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. На час смерті спадкодавця, матері позивачки, житловий будинок, який розташований в с. Землянка Кагарлицького району по вул. Шевченка, 60-А та фактично належав їй, у визначеному законом порядку зареєстрований не був. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \ в редакції Закону N 5037-УІ від 04.07.2012 року\, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час, зареєструвати в установленому законом порядку право власності матері на будинок неможливо, в звязку із смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України її цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, вона не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, оформити спадкові права та отримати після смерті спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 60-А по вул. Шевченка в селі Землянка позивачка [PERSON] не має змоги, так як вказаний будинок матірю за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку на неї, а тому відсутній правовстановлюючий документ на обєкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Враховуючи той факт, що власник нерухомого майна померла юридично не оформивши своїх прав на будинок, у позивачки, - [PERSON], як спадкоємця майна та майнових прав на нього, виникла необхідність звернутися до суду для визнання в порядку спадкування, права власності на обєкт нерухомості, житловий будинок № 60- А по вул. Шевченка в селі Землянка Кагарлицького району за позивачкоюЖураківською [PERSON], єдиним спадкоємцем за законом. На підставі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи, що предметом даного позову є житловий будинок, а даний спір є спором з приводу нерухомого майна і підсудність для подачі позову визначається за правилами ст. 114 ЦПК України - за місцезнаходженням нерухомого майна - в Кагарлицькому районному суді Київської області. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved