Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

24 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпопетровська з вказаним позовом, який уточнявся був в процесі розгляду справи, посилаючись на слідуючи обставини. 15 травня 2012 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], за умовами якого позивачка придбала вказану квартиру у відповідачки. Договір був посвідчений нотаріально. Вказана квартира належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2012 року, укладений між третьою особою- [PERSON] та відповідачкою, який також був посвідчений нотаріально. В червні 2013 року [PERSON] отримала позов третьої особи- [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним. Виявилося, що між попереднім власником спірної квартири ([PERSON]) та її колишнім чоловіком ([PERSON]) після розлучення існував спір щодо вказаної квартири. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, вирішено витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] спірну квартиру. Рішення неодноразово переглядалось. Остаточне рішення було прийнято Апеляційним судом Запорізької області 22 грудня 2014 року, а саме винесено ухвалу, якою рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року залишено без змін. 21 жовтня 2015 року рішення суду було виконано в повному обсязі. Спірну квартиру було описано державним виконавцем та передано представнику [PERSON] згідно акту прийому-передачі майна. Відповідачка [PERSON] відмовилась добровільно відшкодувати завдані [PERSON] збитки внаслідок вилучення квартири за рішенням суду. Позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь в порядку відшкодування добросовісному набувачу понесених витрат на придбання майна 165 199 грн. 72 коп., витрат за оплату судового збору 1 651 грн. 99 коп., а всього стягнути 166 851 грн. 71 коп. Позивачка в судове засідання не з'явилась, завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи по суті у її відсутність, уточнений позов підтримала. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав. Не заперечуючи факту витребування у відповідачки спірної квартири за рішенням суду, вважає, що у позивачки [PERSON] відсутнє право вимагати у відповідачки [PERSON] грошових коштів за придбану квартиру, оскільки право власності на вказану квартиру залишилось за позивачкою. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, до суду викликались належним чином завчасно, причину неявки суду не повідомили. Сторони не заперечували проти розгляду справи у відсутність третіх осіб. Суд, заслухав представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 15 травня 2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], за умовами якого позивачка придбала вказану квартиру у відповідачки (а.с.7-10). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 1919, що підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів від 15 травня 2015 року (а.с.11). Вказана квартира належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2012 року, укладений між третьою особою- [PERSON] та відповідачкою, який також був посвідчений нотаріально. В червні 2013 року [PERSON] отримала позов третьої особи- [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним. Виявилося, що між попереднім власником спірної квартири ([PERSON]) та її колишнім чоловіком ([PERSON]) після розлучення існував спір щодо вказаної квартири. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року по справі № 2/316/10/14 (а.с.13-18), позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, вирішено витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] спірну квартиру. Рішення неодноразово переглядалось. Остаточне рішення було прийнято Апеляційним судом Запорізької області 22 грудня 2014 року, а саме винесено ухвалу (А.С.19-24), якою рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року залишено без змін. 12 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до ВДВС Енергодарськго МУЮ із заявою про прийняття виконавчого листа на примусове виконання вищеназваного вішення Енергодарського міського суду від 17 березня 2014 року. Як видно з інформації про виконавче провадження (а.с.25-30), постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.146), головний державний виконавець відділу ДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Пеліх М.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 316/1295/13ц, виданого Енергодарським міським судом 10.02.2015р. про витребування у [PERSON] на користь [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] встановив, що рішення суду виконано в повному обсязі, спірна квартира описана, вилучена та передана представнику стягувача- [PERSON] згідно акта прийома-передачі майна від 21.10.2015р., виконавче провадження з примусового виконання закінчено. Тобто, 21 жовтня 2015 року рішення суду було виконано в повному обсязі. Спірну квартиру було описано державним виконавцем та передано представнику [PERSON] згідно акту прийому-передачі майна. Згідно ч.1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав., а згідно частини 2 вказаної статі правочин щодо звільнення продавця від відповідальності або щодо її обмеження у разі витребування товару у покупця третьою особою є нікчемним. П.31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі, якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту продажу. Тобто, позивачка аргументовано довела про наявність підстав для задоволення її позову. Нею правильно визначено суму понесених витрат. Так, за оформлення договору купівлі-продажу спірної кватири вона витратила 165 199 грн. 72 коп., Яка складається з вартості квартири- 161 372 грн., сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна- 1 613 грн. 72 коп., оплати послуг нотаріуса за нотаріальне посвідчення договору- 2 214 грн. 00 коп. (а.с.54). Позивачка сплатила вказану в позові суму судового збору (а.с.1, 49). Розмір вищевказаних сплачених сум стороною відповідача не заперечувались. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки стосовно того, що позивачка не має права вимагати стягнення вказаних в позові сум відшкодування, оскільки право власності на спірну квартиру не було скасовано. В даному випадку вказане не має значення, оскільки даний спір вирішується у відповідності до вимог ст. 661 ЦПК України, це ж відображено у вищенаведеному п.31 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» . Позиція сторони відповідачки розцінюється критично, як спосіб захисту відповідачем своїх інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved