Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

24 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]Ф.(далі відповідач) про поділ спільного майна. В обгрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала в шлюбі зареєстрованому 13 листопада 1998 року. Шлюбні стосунки між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. 22 квітня 2015 року позивачка подала позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. В період щлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти ними на підставі договору купівлі- продажу від 20 лютого 2010року придбано спільне майно 48/100 частин житлового будинку та земельної ділянки за адресою вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість придбаного майна становить 100000гривень. 48/100 частин житлового будинку та земельної ділянки розташованих по вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області являються об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто, власністю позивачки та власністю відповідача. Позивачка зазначає, що відповідно до Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визначення його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосувати положення ч.4, 5 ст. 71 СК України щодо обов»язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав передбачених ст..365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом. Та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жодний з подружжя не вчинив таких дій, неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнае ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, тому позивачка просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: виділити у власність їй, [PERSON] 1/2 частину 48/100 частин житлового будинку розташованого по вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якої становить 100000гривень, та виділити у власність відповідачу, [PERSON] 1/2 частину 48/100 частин житлового будинку розташованого по вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якої становить 100000гривень. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, та надала суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила, визнати за нею право власності на 1/2 частину з 48/100 частин житлового будинку за адресою вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якого становить 100000 гривень та визнати за відповідачем право власності на 1\\2 частину з 48/100 частин житлового будинку за адресою вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якого становить 100000 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову в повному об»ємі. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із вимогами ст. 60 СК України майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ст. 71 ч. 4 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно із ч. 5 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе лише за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Договір купівлі-продажу 48/100 частин житлового будинку та земельної ділянки від 20 лютого 2010 року підтверджує , що сторони як подружжя під час шлюбу набули 48/100 частин житлового будинку № 63 , який розташований в смт. Брусилів по вул.. Горького Житомирської області та земельну ділянку площею 0,3683 гектарів на якій розташований будинок. Перелік спільного майна, яке підлягає поділу, та його вартість визначені сторонами і ними узгоджені. З урахуванням погодженої між сторонами вартості майна, яке підлягає поділу, становить 1000000 гривень. Копія свідоцтва про одруження від 13.11.1998 року, свідчить, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 13 листопада 1998 року , актовий запис №871. Із заяви позивачки від 29.05.2015 року ,вбачається, що позивачка просить уточнити позовні вимоги, а саме: визнати за нею право власності на 1/2 частину з 48/100 частин житлового будинку за адресою вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якого становить 100000 гривень та визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину з 48/100 частин житлового будинку за адресою вул.. Горького,63, смт. Брусилів, Житомирської області, вартість якого становить 100000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 500 гривень.

Outcome: approved