Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

26.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягувати з відповідача на неї користь як особи, з якою мешкає дитина, аліменти на утримання повнолітнього сина сторін по справі - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, з дати звернення до суду до 30.06.2017 року, тобто до моменту закінчення навчального закладу. В обґрунтування позову зазначила, що спільна дитина сторін по справі з 29.08.2014 року до 30.06.2017 року навчається за рахунок коштів державного бюджету у Первомайському професійному ліцеї та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати, в той час як позивач отримуючи невелику заробітну плату як працівник закладу культури позбавлена можливості у повному обсязі надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач та окремо третя особа по справі - [PERSON], залучена до участі у справі ухвалою суду від 24.10.2016 року (а.с.87-88) позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, вважали, що навіть хвороба відповідача дозволяє суду задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував частково, визнаючи необхідність допомоги повнолітньому сину, однак при цьому вважаючи, що враховуючи, що він з березня 2016 року тяжко хворіє, є інвалідом 2 групи з 17.08.2016 року за загальним захворюванням, постійно потребує медичних препаратів на своє лікування (а.с.73-76), то в даній справі адекватним розміром аліментів буде тверда грошова сума у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. [PERSON], залучена як свідок до участі у справі ухвалою суду від 24.10.2016 року, у судовому засіданні 08.12.2016 року пояснила, що вона є дружиною відповідача по справі, постійно з моменту виявлення у відповідача хвороби перебуває поруч із ним, враховуючи усі вже пройдені та майбутні медичні процедури, які потрібні відповідачу. Зазначила, що враховуючи як якість, так і умовну «безкоштовність» медичної допомоги в Україні, усі наявні доходи відповідача за 2016 рік пішли на лікування та наразі жодних вільних коштів відповідач немає, а тому не може надавати допомогу третій особі на утримання, в тому числі як аліменти (а.с.108). Представники сторін у судове засідання 08.12.2016 року не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, а тому відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України, враховуючи відсутність клопотань сторін по справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Вислухавши сторони, третю особу та свідка по справі, дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. [PERSON], [INFO], який зареєстрований разом з позивачем по справі за однією адресою (а.с.5), з 30.08.2014 року до 30.06.2017 року навчається у Первомайському професійному ліцеї департаменту науки та освіти Харківської обласної державної адміністрації, що підтверджує довідка №93 від 22.02.2016 року з вказаного закладу (а.с.3). За загальним правилом позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки немає іншого заробітку. Під час судового розгляду було встановлено, що до 05.03.2016 року з відповідача на користь позивача утримувалися аліменти на третю особу по справі, які були в повному обсязі з доходів [PERSON] утримані та заборгованості з вказаних платежів наразі немає. Вказану обставину сторони під час розгляду справи підтвердили, в той же час жодних доказів як стягнення, так і відсутності заборгованості по аліментам суду не надали. Оскільки вказане питання не є предметом розгляду даної справи суд вищевказані обставини не перевіряє та не встановлює. Згідно довідки з місця праці відповідача по справі №636 від 10.11.2016 року, виданої СТОВ «Україна Нова», дохід відповідача за період з 01.01.2016 року до 31.10.2016 року склав 121425,66 грн. без утримань та 98124,01 грн. після податкових та інших обов'язкових утримань із заробітної плати (а.с.100). Крім цього, відповідно до довідки №635 від 10.11.2016 року, виданої СТОВ «Україна Нова» відповідач [PERSON] отримав у 2016 році від надання земельної частки у оренду 25832,65 грн. з урахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4649,88 грн. та військового збору у розмірі 387,49 грн.(а.с.101). Вказані дані прямо кореспондуються з даними довідки Первомайського відділення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби України №1795/10/20-28-08-01 від 03.11.2016 року про доходи відповідача за 1 та 2 квартал 2016 року (а.с.93-94), згідно з якою доходи без оподаткування [PERSON] у 1 кварталі 2016 року склали 7320,22 грн. (розмір податків 1317,64 грн.), а за 2 квартал, враховуючи зокрема доходи від надання майна у лізинг у розмірі 15207,91 грн. та додаткове благо у розмірі 14047,70 грн., склали 46397,63 грн. (розмір податків 7880,15 грн.). При цьому позивач працює на посаді директора Сівашського клубу відділу культури і туризму виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області та отримав у березні 2016 року дохід у розмірі 2527,00 грн. без оподаткування та профспілкових внесків, які загалом склали 518,04 грн., що підтверджує довідка №271 без дати відділу культури та туризму виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.68). Таким чином, судом встановлено, що розбіжність між доходами позивача та відповідача в середньому по року (враховуючи нерівномірність отримання відповідачем доходу, що пов`язано з тим, що його робота та доходи носять сезонний характер) складає 1 до 10 і що вказує на можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина, що продовжує навчання. При розгляді справи встановлено, що у відповідача з березня 2016 року різко погіршився стан здоров`я, у зв'язку з чим він довгий час перебував та продовжує перебувати на лікарняному (у зв'язку з чим розгляд справи зупинявся іншим складом суду) (а.с.77-82, 107), йому встановлена 2 група інвалідності, лікування продовжується. Надані до суду копії квитанцій про придбання медичних препаратів дійсно вказують на значні витрати на медичні препарати у період з 14.05.2016 року до 16.05.2016 року (а.с.73-76), однак, по-перше, надані суду копії чеків підтверджують лікування не на 38000,00 грн., отриманих відповідачем у 2 кварталі 2016 року без врахування податків, по-друге, хвороба, при якій особа може контролювати свої дії та висловлювати свої думки не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв'язку з чим минулим складом суду було допущено процесуальну помилку при зупиненні провадження по справі, а по-третє, хвороба не позбавляє відповідача обов'язку нести аліментні зобов'язані по утриманню повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки діючим Сімейним кодексом України такої підстави звільнення від обов'язку сплати аліментів як тяжка хвороба не передбачено. При вирішенні справи по суті суд вважає, що заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. не можуть бути покладені у основу рішення, оскільки його дохід носить постійний характер, а не є тимчасовим, а тим більше отримуваним відповідачем у натурі. При цьому суд роз`яснює позивачу, що присуджені по справі аліменти не носять мінімального характеру у проценті від прожиткового мінімуму (наприклад, коли [PERSON] був неповнолітнім), та в разі отриманні відповідачем мінімальної заробітної плати або при близької до мінімальної заробітної плати доходу, розмір аліментів буде вираховуватися виключно у розмірі від місячного доходу відповідача без будь-яких обмежень. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтями 199 та 200 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд приходить до висновку що достатнім на час розгляду справи по суті є розмір аліментів у розмірі 1/6 частини щомісячного доходу відповідача, який слід стягнути з нього, починаючи з 06.03.2016 року, тобто з наступного дня, коли третій особі виповнилося 18 років та закінчуючи 30.06.2017 року, тобто датою закінчення [PERSON] навчального закладу. В порядку ч.2 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 551,20 грн. слід компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач була звільнена від їх сплати при поданні позову, а відповідач звільнений від їх сплати, оскільки з 17.08.2016 оку є інвалідом 2 групи, які, як категорія, звільнені від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial