overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно, до дня смерті проживала разом з спадкодавцем, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Спичинецької сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 6) мала право на земельну частку (пай), розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП ім. Л. Українки с. Спичинці Погребищенського району, Вінницької області (а. с.9). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно, до дня смерті проживала разом з спадкодавцем (а.с.11), однак державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу (оголошення про втрату а. с. 12). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], мала право на земельну частку (пай), розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності КСП ім. Л. Українки с. Спичинці Погребищенського району, Вінницької області, [PERSON] як спадкоємниця за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулась із позовною заявою\~ до [PERSON] яким просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2009 року. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 75 років в с. Червоноармійське Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що померла [PERSON] доводився їй рідною сестрою. Після смерті її сестри відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Першочергові спадкоємці померлої - відсутні, тому вона, як рідна сестра є спадкоємцем другої черги. Звернувшись до нотаріального органу, нотаріус надав роз'яснення про неможливість вчинити нотаріальну дію, в зв'язку з тим, що в правовстановлюючих документах є відмінність в прізвищі померлої та порадив звернутися до суду з даною заявою. Посилаючись на те, що наявні письмові документи у сукупності доводять її родинний зв'язок із померлою [PERSON], заявниця просила встановити цей факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця не з'явилася надавши письмову заяву в якій клопотала розглядати заяву без її участі та що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], місце народження с. Германівка Борщівського району Тернопільської області, згідно копії паспорту заявниці. Згідно копій свідоцтв про народження, батьками ([PERSON]) [PERSON] і ([PERSON]) [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про укладення шлюбу заявниці після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] а її сестрі (померлій) [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року у віці 75 років. Довідкою Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 22.02. 2017 року №670/01.26 підтверджується, що сестра [PERSON] [PERSON], [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 16 березня 1989 року по день смерті. За даною адресою зареєстрованих та постійно проживаючих разом із спадкодавцем немає. Своїми письмовими заявами [PERSON] і [PERSON] підтверджують, що [PERSON] (померла) приходила до [PERSON] та в розмовах вони часто згадували своїх вищевказаних батьків. Заявниця [PERSON] говорила про [PERSON], що то її сестра. Дослідивши у сукупності надані докази та, проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що померла [PERSON], [INFO] року дійсно доводиться сестрою заявниці [PERSON], [INFO]. На це вказують відомості зафіксовані в досліджених документах щодо подій в особистому житті заявниці та її сестри, які повністю узгоджуються між собою як у просторі так і в часі, а також за колом осіб-учасників таких подій і відносин. Отже вимоги заявниці є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб в обгрунтування якої зазначила, що народилася 01.08.2000 року та ще не досягла повноліття. В 2015 році вона познайомилася з [PERSON], 04.08.2000 р. н., і між ними склалися дуже теплі, щирі стосунки. На цей час вона з [PERSON] має взаємні почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим вони бажають зареєструвати шлюб і проти цього не заперечують її батьки. Також зазначила, що вагітна. Строк вагітності складає 17 тижнів. З метою укладення шлюбу вона звернулася до Краматорського ВРАЦС, але їй було відмовлено та розяснено, що оскільки вона неповнолітня, то їй необхідно звернутися до суду з відповідною заявою. Враховуючи викладене просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON] В судове засідання заявник, а також заінтересовані особи не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що заявник, [PERSON], народилась 01.08.2000р. що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), в теперішній час є вагітною, що підтверджується копією медичної постанови №ІІ/1801 від 19.07.2017р. (а.с. 8). Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 Сімейного Кодексу України вбачається, що за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене надання заявнику права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що 02 липня 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 111. Дошлюбне прізвище позивача «Майборода». У період шлюбу 26 березня 2012 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась з квітня 2016 року. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 липня 2011 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 7). Від стосунків мають сина [INFO], (а.с. 8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що 08 травня 2015 року в Жовтневому відділі державної актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 187. Дошлюбне прізвище позивача «Іванова». У період шлюбу народилися діти: 29 лютого 2016 року донька Віра, яка проживає з позивачкою. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась з квітня 2016 року. Спірного майна не має. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 травня 2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 7). Від стосунків мають дітей, [INFO] донька Віра (а.с. 8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків більше року, сторони проживають у різних містах, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що 20 вересня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 259. Дошлюбне прізвище позивача «Мітченко». У період шлюбу 11 серпня 2010 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась з 2014 року. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати, просила постановити заочне рішення. Відповідач надав до суду не з`явився втретє, місце його знаходження не відоме і тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2008 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 8). Від стосунків мають сина [PERSON], [INFO], (а.с. 9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя більше трьох років не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сім`ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжила навчання, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком, третя особа - матір'ю. Вона навчається на 4-му курсі у Покровському педагогічному коледжу денної форми навчання. Розмір її стипендії складає 821,70 гривень. Батько працює, а також отримує пенсію. Мати працює у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» і допомагає по можливості, так як часто хворіє, і їй потрібні гроші на придбання ліків і продуктів харчування. Відповідач не піклується про неї, матеріально не допомагає, хоча працює та має постійну зарплату і отримує пенсію. Вважає, що відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на ь час навчання. З огляду на вищенаведене, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на час навчання, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22 грудня 2017 року, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 24 липня 2017 року до [INFO] року на час навчання. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка є студенткою 4 курсу денного відділення Красноармійського педагогічного училища ВНЗ І рівня акредитації бюджетної основи, строк навчання становить до [INFO] року, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач перебуває на обліку в Красноармійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком, отже може надавати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач отримує пенсію, потребує протезування, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачку звільнено від оплати судових витрат на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст.199-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. У встановлений законом строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи були втрачені. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,9167 га, що знаходиться на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що належала її батькові [PERSON] Представник Старостинецької сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 8) був власником земельної ділянки, площею 2, 9167 га, розташованої на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.12-14). У встановлений законом строк позивачка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено (відмова нотаріуса а. с. 10), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки, площею 1,2,9167 га, розташованої на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як єдина спадкоємиця за законом у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.06.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя поступово погіршувалось. Подружжя має різні погляди на життя, на сімейні відносини, ведення домашнього господарства. Фактично сімейні відносини припинені з січня 2017 року. Позивач вважає, що примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 19.09.2017 року за письмовим клопотанням відповідача [PERSON] подружжю було надано строк для примирення тривалістю два місяці, до 17.11.2017 року. В судове засідання 17.11.2017 року сторони не зявились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, пояснив, що примирення не відбулось. Відповідач в судове засідання не зявився, будь-яких заяв не подавав. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 27.06.2019 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 775, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши строк на примирення, однак таке примирення не відбулось, про що свідчить подана позивачем заява, та наявність її категоричного заперечення проти збереження шлюбу, а також відсутність заяви від відповідача, що свідчить про його незацікавленість у збереженні шлюбу. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення не відбулось, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved