Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

26.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,51 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Федорівка, вул. Гагаріна, б. 22, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 12.03.2013 року. Позов обґрунтований тим, що 12.03.2013 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 22 по вул. Гагаріна в с. Федорівка Приазовського району Запорізької області та на земельну ділянку за цією ж адресою, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ЗП № [NUMBER] від 06.11.1996 року. На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, в якому заповів позивачу житловий будинок № 22 по вул. Гагаріна в с. Федорівка Приазовського району Запорізької області. Позивач у встановленому порядку оформив право власності на житловий будинок на підставі заповіту, а земельна ділянка не охоплена заповітом. Позивач вказує, що проживав разом з померлим однією сімєю протягом останніх пяти років, а тому відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Крім нього, з відомих спадкоємців є сестра померлого [PERSON], але вона спадщину не приймала. У звязку з не підтвердженням факту віднесення позивача до четвертої черги спадкоємців, він не може оформити спадщину на земельну ділянку. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 03.07.2015 року витребувано з відділу РАЦС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області витяг з державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] та [PERSON], з метою підтвердження родинних відносин померлого з відповідачем. За результатами отриманої інформації з Державного архіву Запорізької області, яка надійшла до суду 28.08.2015 року, встановлено відсутність актових записів про народження померлого та [PERSON] Ухвалою суду від 28.08.2015 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] сільську раду Приазовського району Запорізької області. Ухвалою суду від 03.09.2015 року замінено неналежного відповідача [PERSON] на [PERSON] сільську раду Приазовського району Запорізької області, [PERSON] залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, в особі представника [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Приазовського району, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без неї, позов визнає. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 255498 від 13.03.2013 року. Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на житловий будинок № 22по вул. Гагаріна в с. Федорівка Приазовського району Запорізької області та на земельну ділянку площею 0,51 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № [NUMBER] від 06.11.1996 року, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 19.12.1995 року № 66. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 04.10.2011 року і посвідченого секретарем Федорівської сільської ради, спадкоємцем після його смерті на житловий будинок є позивач [PERSON] Інше майно заповітом не охоплено. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2014 року, [PERSON] оформив право власності на житловий будинок № 22по вул. Гагаріна в с. Федорівка Приазовського району Запорізької області, після смерті [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку з не підтвердженням родинних відносин зі спадкодавцем. Згідно витребуваних судом матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, у звязку із чим Приазовською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу і видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Відомостей про будь-яких інших звісних спадкоємців після смерті [PERSON], матеріали спадкової справи не містять. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради № 217 від 03.07.2015 року, [PERSON], з 15.09.1996 року по 12.03.2013 року постійно мешкав в с. Федорівка, вул. Гагаріна, 22. Разом з ним мешкав, але не був прописаний його племінник [PERSON]. На переконання суду, позивачем підтверджено, що він протягом останніх пяти років проживав з померлим однією сімєю, а отже на підставі ст. 1264 ЦК України він відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, в тому числі шляхом його визнання. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено наявність у нього прав на спадкування після смерті [PERSON], а також належність померлому на праві власності спірного майна, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved