Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та спорудами загального користування по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсині, за власні кошти демонтувати самовільно збудований металевий паркан перед будинком та деревяний паркан між будинком і сараєм, а також стягнути з відповідачів солідарно відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Під час судового розгляду позовні вимоги уточнювались та за клопотанням представників позивача до участі у справі залучались співвідповідачі. Вимоги позову позивачка обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що становить 28/100 частин житлового будинку, відповідачам на праві спільної власності належить 33/100 частини цього житлового будинку, [PERSON] належить 39/100 частин будинку, у спільній частковій власності знаходяться господарські будівлі та у їх спільному користуванні знаходиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування будівель, порядок користування земельною ділянкою не встановлено. В 2012 році відповідачі самостійно провели поділ земельної ділянки і самовільно збудували металевий паркан перед будинком та деревяний паркан між будинком і сараєм обмеживши прохід і проїзд до земельної ділянки у спільному користуванні, до сараю, туалету, літньої кухні, гаража, чим порушуються її права співвласника будинку і користувача земельної ділянки. Із-за обмежень у користуванні загальними спорудами, суперечок повязаних із порушенням її прав позивач зазнала нервових стресів, погіршення стану здоровя, завдану їй моральну шкоду оцінює на суму 10000 грн. В судовому засіданні\~представники позивача вимоги позову підтримали, посилалися на вище зазначені обставини, викладені в позовній заяві, пояснили, що внаслідок самовільного будівництва парканів відповідачами порушені санітарні, пожарні правила, немає вільного проходу та проїзду до господарських будівель, чим обмежені її права співвласника будинку. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] вимоги позову не визнали. Не заперечуючи факт будівництва металевого паркану перед будинком та деревяного паркану між будинком і сараєм без погодження із іншими співвласниками будинку і користувачами земельної ділянки по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсин, що знаходиться у спільному користуванні, а також без отримання в установленому порядку дозволу на будівництво, вказували, що зазначені паркани знаходиться на земельній ділянці біля належної їм частини будинку і господарських будівель, що позивачка не обмежена у проході до будинку і господарських будівель і може влаштувати окремий прохід і проїзд до належних їй будівель, що позивачка та її представники не довели які незручності створює їй розміщення парканів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечували проти задоволення вимог позивача. Представник [PERSON] міської ради вважав вимоги позову безпідставними, пояснив, що представниками органів міського самоврядування неодноразово пропонувалось сторонам вирішити спір шляхом встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши подані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням №44 [PERSON] міської ради від 17.04.1991 року вирішено продати [PERSON] кв.№2 по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсин та закріплено за цим будинковолодінням земельну ділянку площею765 кв.м (а.с.175). На підставі договору купівлі-продажу від 04.06.1991 року [PERSON] на праві власності належить квартира №2 в будинку по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсині, що становить 28/100 частин будинку до складу якої входить сарай Б, 1/3 частина сараю В, кухня 7,1 кв.м, житлові кімнати 12,4 кв.м, 9,2 кв.м, 12,6 кв.м.(а.с.176). [PERSON] і [PERSON] [PERSON], [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.07.2007 року, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради №113 від 25.04.2007 року, на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], а також допоміжні господарські будівлі -1/3 частина сараю «В», гараж «Г»(а.с.177). Відповідно до договору дарування від 14.12.2007 року [PERSON] належить квартира №1 в будинку по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсині, що становить 28/100 частин будинку до складу якої входить 1/3 частина сараю В , сарай Д погріб Д/під (а.с.178). Комісією [PERSON] міськради 08.09.2014 року за зверненням [PERSON] (представника позивача) проведено обстеження земельної ділянки по вул. Перекопській ,3 в м. Гайсині встановлено, що подвіря перед будинком, яке знаходиться у спільному користуванні співвласників будинку перегороджене металевим парканом, та позаду будинку між будинком і сараєм перегороджено деревяним парканом, ворота встановлені перед входом до частини будинку, що прилягає до частини будинку [PERSON] зачинені на навісний замок (а.с.6,7). Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнається факт встановлення на земельній ділянці по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсин металевого паркану перед будинком та деревяного паркану між будинком і сараєм без погодження із іншими співвласниками будинку і користувачами земельної ділянки, а також без отримання в установленому порядку дозволу на будівництво. Спірні правовідносини регулюються: - ч. 1\~ст. 321 ЦК України, яка визначає, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - ч. 2 ст. 386 ЦК України, за змістом якої власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; - ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном; - ч. 3 ст. 42 ЗК України, відповідно до якої порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками; - п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України, передбачено обовязок землекористувачів не порушувати прав інших землекористувачів; - п. 3.19 Правил ДБН 360-92 визначено , що на присадибній ділянці огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій. Оскільки встановлені обставини свідчать, що відповідачами на земельній ділянці по вул. Перекопській, 3 в м. Гайсин самовільно збудовані металевий паркан перед будинком та деревяний паркан між будинком і сараєм без врахування розташування спільних будівель, благоустрою та погодження із іншими співвласниками будинку і користувачами прибудинкової земельної ділянки, чим обмежено права співвласника [PERSON] на вільний прохід і проїзд до господарських будівель, то ці перешкоди мають бути усунуті шляхом зобовязання відповідачів демонтувати за власні кошти самовільно збудовані паркани. Вимоги позову про відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню. Всупереч вимог ч. 1 ст. 1167 ЦПК України позивачка не довела належними і допустимими, що моральна шкода заподіяна винними неправомірними діями відповідачів , відтак вимоги позову в цій частині є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів в рівній частині на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial