Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

24 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 26 жовтня 1993 року на ім'я її батька [PERSON] рішенням Очаківської міської ради народних депутатів № 375 від 26 жовтня 1993 року було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0850 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Оригінал державного акту, що посвідчував право власності батька на вказану земельну ділянку, було втрачено, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, за якою вона звернулась в установлений законом строк. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі; відповідач про причини неявки свого представника суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі її представника, крім цього, зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Рішенням Очаківської міської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області № 375 від 26 жовтня 1993 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянкуплощею 0,0850 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, на підставі чого 26 жовтня 1993 року був виданий відповідний державний акт, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 951, що підтверджується копією цього державного акту (а. с. 12). Як вбачається з технічної документації, наданої позивачкою, фактичний розмір спірної земельної ділянки складає 0,0850 га. З досліджених судом свідоцтв про народження (а. с. 7) та про смерть (а. с. 8) вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], який помер [INFO], і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги. Позивачка після смерті батька за законом отримала у власність житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку нотаріусом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу відмовлено. Викладені обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними у судовому засіданні документами: свідоцтвом про право на спадщину за законом (а. с. 10) та роз'ясненнями нотаріуса від 05 травня 2015 року (а. с. 13). Згідно з наданими на запит суду повідомленням Першої очаківської державної нотаріальної контори за № 15/01-16 від 15 січня 2016 року, а також інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42670369 від 13 січня 2016 року, за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 30-31). Як встановлено в судовому засіданні, оригінал вказаного вище державного акту на ім'я померлого, було знищено. Втрата вказаного документу підтверджується оголошенням у друкованому засобі масової інформації (а. с. 14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою, а саме з 23 червня 1992 року по 08 січня 2004 року) державні акти на землю, є чинними правовстановлюючими документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки. Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, порушується право позивачки на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на них, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved