Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

24 квітня 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» про визнання Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки недійсним, мотивуючи свій позов тим, що в квітні 2013 року йому стало відомо, що в Полтавській міській раді знаходиться на розгляді питання про відведення для користування земельної ділянки, що є суміжною з земельною ділянкою на якій розташований об»єкт нерухомості - нежитлові будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS]. Серед документів, які були подані для оформлення користування земельною ділянкою, зокрема, був Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки від 2007 року, який був погоджений з директором Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» Михайленко М.О., що виступив як власник об»єкта нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] та землекористувач за вказаною адресою відповідно. Позивач вважає, що вчинений СП «Полтавська міжрайбаза» правочин, а саме погодження Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, не породжує жодних прав чи обов»язків для зацікавлених осіб, а тому не має юридичних наслідків, оскільки СП «Полтавська міжрайбаза» в 2001 році внесло до статутного капіталу Кооперативного підприємства «Міжрайонна оптово-торговельна база» об»єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Тобто вказаний об»єкт нерухомості, який розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] і щодо якого було складено Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, вибув із володіння, користування та розпорядження СП «Полтавська міжрайбаза» в 2001 році. Тому СП «Полтавська міжрайбаза» в 2007 році неправомірно надало згоду на погодження Акту, оскільки втратило право землекористування одночасно з втратою права власності на вказаний об»єкт нерухомості ще в 2001 році. Крім того, позивачу стало відомо, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] взагалі була передана у користування Полтавській обласній спілці споживчих товариств, яка є самостійною юридичною особою та не має відношення до СП «Полтавська міжрайбаза». Це є додатковим аргументом відсутності права на погодження меж земельної ділянки СП «Полтавська міжрайбаза», що підтверджується Актом на право користування землею. В позові позивач вказував, що ним об»єкт нерухомості, а саме: нежитлові будівлі і споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] були набуті у власність відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 10.12.2008 року, який нотаріально засвідчений та зареєстрований у ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 22.01.2009 року за номером 23693813. Співвласником якого він є до теперішнього часу. Просив суд визнати недійсним Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], який був погоджений директором Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» Михайленко М.О. в 2007 році. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник виконавчого комітету Полтавської міської ради та Полтавської міської ради Дзюбло О.І. в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є розписка про вручення судової повістки. Представник Головного управління Держземагенства у Полтавській області в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки», представника виконавчого комітету Полтавської міської ради та Полтавської міської ради Дзюбло О.І. та представника Головного управління Держземагенства у Полтавській області. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2013 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Надія». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Захарова Х.Ю. при винесенні рішення по справі покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Захарову Х.Ю., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки від 2007 року, який був погоджений з директором Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» Михайленко М.О., що виступив як власник об»єкта нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] та землекористувач за вказаною адресою відповідно було встановлено та погоджено межі земельних ділянок суміжних землекористувачів. В судовому засіданні встановлено, що д аний Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки від 2007 року не породжує жодних прав чи обов»язків для зацікавлених осіб, а тому не має юридичних наслідків, оскільки СП «Полтавська міжрайбаза» в 2001 році внесло до статутного капіталу Кооперативного підприємства «Міжрайонна оптово-торговельна база» об»єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Тобто вказаний об»єкт нерухомості, який розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] і щодо якого було складено Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, вибув із володіння, користування та розпорядження СП «Полтавська міжрайбаза» в 2001 році. Отже, Спільне підприємство «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база» в 2007 році неправомірно надало згоду на погодження Акту, оскільки втратило право землекористування одночасно з втратою права власності на вказаний об»єкт нерухомості ще в 2001 році. Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.05.2008 року №158 «Про присвоєння адреси» об»єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було присвоєно нову адресу: [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 01.04.2011 року (а.с.12-26) за позовом Полтавської обласної спілки споживчих товариств до [PERSON], Закритого акціонерного товариства «Комерційний торговий центр «Пушкарівський» про визнання права власності та витребування майна, зустрічну позовну заяву [PERSON] до Полтавської обласної спілки споживчих товариств про визнання добросовісним набувачем майна та визнання права власності, позовну заяву Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торговельна база Полтавської облспоживспілки» до [PERSON], Закритого акціонерного товариства «Комерційний торговий центр «Пушкарівський» про визнання договору купівлі-продажу від 11.09.2008 року недійсним, про визнання права власності та повернення майна були встановлені обставини щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Судом було встановлено, що 12.10.2000 року Правління Полтавської обласної спілки споживчих товариств вирішило створити Кооперативне підприємство «Міжрайонна оптово-торгівельна база» та внести до його Статутного фонду нерухоме майно по [ADDRESS] загальною вартістю 6 872 896 грн. Протоколом засіданні зборів засновників Кооперативного підприємства «Міжрайонна оптово-торгівельна база» від 11.07.2006 року підтверджено, що Статутний фонд підприємства був сформований повністю. Таким чином судом встановлено, що Кооперативне підприємство «Міжрайонна оптово-торгівельна база» набуло право власності на майновий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS], а Спільне підприємство «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» таке право втратило. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2008 року (а.с.10) Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна промбаза» передала у власність покупцям нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний, прийняли ці нежитлові будівлі і споруди за обговорену грошову суму. Згідно Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 22.01.2009 року (а.с.11) за [PERSON] зареєстрована ? частина будинку [ADDRESS]. Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Частиною 1 статті 317 ЦК України, частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 1 частиною 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Статтею 141 ЗК України та статтею 7 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Таким чином, судом встановлено, що в 2001 році право власності на об»єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] перейшло до Кооперативного підприємства «Міжрайонна оптово-торгівельна база» та інших осіб. А з 10.12.2008 року і до часу розгляду справи в суді об»єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] по ? його частині на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON]. Отже, після переходу в лютому 2001 року права власності на об»єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] від Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» до інших власників, Спільне підприємство «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» втратило право оренди на земельну ділянку, на якій такий об»єкт нерухомості розташований. Тому директор Спільного підприємства «Полтавська міжрайонна оптово-торгівельна база Полтавської облспоживспілки» Михайленко М.О. діяв без належної правової підстави, коли ставив свій підпис під Актом встановлення та погодження меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в 2007 році. Право на встановлення та погодження меж земельної ділянки належить виключно законному землекористувачу, яким став одночасно з набуттям права власності на об»єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки недійсним підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved