Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

25.10.2017 року позивач [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю - [PERSON], та позивач [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, уточнивши яку остаточно просили визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року, як члена колишнього КСП «Росія», право на земельну частку (пай), розміром 6,24 умовних кадастрових одиниць, із земель внутрігосподарського резервного фонду (не витребувані частки (паї)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказали, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON], яка з 1947 року по 1968 рік працювала у колгоспі «Росія» Балаклійського району Харківської області (перейменованого на КСП «Росія») та виходила на пенсію, будучи членом цього колгоспу. Землі КСП «Росія» було розпайовано, розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» становить 6,24 ум. кад. га. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не отримала. [INFO] року [PERSON] померла. Її син - [PERSON] помер [INFO] року, не оформивши спадщину після смерті матері. На момент смерті він був зареєстрований та проживав із дружиною - [PERSON] і дочкою - [PERSON]. Просять визнати за позивачем [PERSON] право на земельну частку (пай) в судовому порядку, оскільки іншим шляхом оформити право на спадщину неможливо. В судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Позивачі просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки, виданої ПАТ «АГРОФІРМА «РОСІЯ» 12.05.2017 року, колгосп «Росія» було засновано у 1960 році, перейменовано на КСП «Росія» у 1992 році, реорганізовано на ЗАТ «Росія» у 1996 році. У 2003 році товариство перетворено на ЗАТ «Агрофірма «Росія», а в 2011 році змінено найменування товариства на ПАТ «АГРОФІРМА «РОСІЯ» (а.с. 21). З довідки, виданої 12.05.2017 року ПАТ «АГРОФІРМА «РОСІЯ» вбачається, що [PERSON] працювала у колгосп «Росія» з 1947 року по 1968 рік (а.с. 22). Згідно довідки архівного відділу Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 26.06.2017 року, в архівному фонді колгоспу «Росія» в протоколах засідань правління колгоспу за 1968 рік виявлено рішення про затвердження списку членів колгоспу, які підлягали оформленню на пенсію. У списку під № 3 значиться [PERSON] як така, що виходить на пенсію (протокол від 01 лютого 1968 року № 2) (а.с. 23). Як убачається з повідомлення Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.11.2017 року, [PERSON] у списках-додатках до Державного акта на право колективної власності на землю по КСП «Росія», серії [NUMBER] від 25.11.1995 року не значиться; розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» становить 6,24 ум. кад. га (а.с. 69). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року Міловською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 17). [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 09.02.1960 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21.10.2017 року (а.с. 18, 19). [INFO] року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 22.03.1999 року Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області (а.с. 13). [PERSON] помер після відкриття спадщини після матері, не встигнувши її прийняти в установлений строк. З відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 31.10.2017 року на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 49-51). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.10.1982 року (а.с. 15). Зміна прізвища [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, її паспортом (а.с. 10, 16). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.10.1961 року вбачається, що позивач [PERSON] з 15.10.1961 року перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с. 14). Згідно виданої 17.02.2015 року КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» довідки [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним були зареєстровані дружина - [PERSON] і дочка - [PERSON] (а.с. 12). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У разі смерті члена КСП успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. За таких обставин суд приходить висновку, що [PERSON] до розпаювання земель колективної власності було прийнято до членів КСП «Росія», у зв'язку з чим вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 25.11.1995 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За змістом ст. ст. 548, 549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 551 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права на земельну частку (пай), реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON], оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved