Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

25.04.2018 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте, в звязку з тим, що позивач проживає в іншому населеному пункті, не був в родинних стосунках зі спадкодавцем, не знав про наявність заповіту на його користь та смерть спадкодавця, тому пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить позов задовольнити та встановити додатковий строк терміном в три місяці для прийняття спадщини, В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, [PERSON] сільська рада надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову, оскільки повідомлення спадкоємця про наявність заповіту та смерть спадкодавця не здійснювалося. Розгляд справи здійснюється згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №251455, [PERSON] помер 19 листопада 2004 року в селі Волиця Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №17 (а.с.5). За даними копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №752016, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку розміром 2,76 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області для ведення особистого селянського господарства, на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 23 квітня 2002 року №6 (а.с.8). За даними заповіту від 14 лютого 2003 року, який на день смерті [PERSON], не був скасований і відмінений, останній зробив заповідальне розпорядження на користь позивача [PERSON] щодо права на земельну ділянку, яка йому належала на підставі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.6). Згідно відповіді нотаріуса від 26.03.2018 року №174/01-16 [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою в порядку ст.1272 ЦК України в звязку з пропуском ним строку подачі заяви для прийняття спадщини. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку. Відомості про те, що секретарем сільської ради чи іншою посадовою особою вживались заходи щодо встановлення спадкоємців по заповіту, складеного [PERSON] та повідомлення їх про існування такого заповіту відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст.1269, 1270 ЦК України, повинен був подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] проте, такої у передбачений законом строк не подав. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що виклик позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк. Таким чином, позивач не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знав та не міг знати про смерть спадкодавця та існування заповіту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Outcome: approved