Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

26 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 27572,50 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень. Позов мотивував тим, що 09.09.2016 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПОЛІС № АЕ/8674432. 24.03.2017 р. в м. Києві сталася ДТП з участю застрахованого ним за вказаним договором автомобіля «Hyundai IX35», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала відповідач, та автомобілем «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON]. В результаті ДТП транспортний засіб «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER], було пошкоджено. Відповідачем не було повідомлено позивача в установленому законом порядку про ДТП, не були надані будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги повідомити позивача про ДТП у визначений строк. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2017 року відповідач [PERSON] визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування відповідач зобовязаний відшкодувати в порядку регресу збитки на суму 27572,50 грн., виплату якої було здійснено на користь потерпілої особи. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи за правилами ст. ст. 128 130 ЦПК України повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав, відзив на позовну заяву не подано. За наявністю умов, передбачених ст.ст.280 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 20 березня 2018 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 09.09.2016 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - ПОЛІС № АЕ/8674432, строк дії якого з 10.09.2016р. до 09.09.2017 року (а.с.5). 24.03.2017р. в м. Києві сталася ДТП з участю застрахованого за вказаним договором автомобіля «Hyundai IX35», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала відповідач, та автомобілем «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2017 року у справі № 758/4732/17, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано стягненню за порушення вимог п. 16.8, п. 8.7.36 ПДР України, внаслідок чого було пошкоджено зазначений транспортний засіб (а.с.6 ). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АА5313ЕА [PERSON] є власником автомобіля «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF 7GJNFUC93442455, а [PERSON] має право керувати цим автомобілем (а.с.8). Відповідно до звіту № 137/17 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Citroen Berlingo», державний номерний знак [NUMBER], вартість майнової шкоди станом на дату оцінки 03 квітня 2017 року, складає 31730,04 грн. з ПДВ на запчастини, 28572,50 без ПДВ на запчастини (а.с.38-41). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, який є додатком № 1 до страхового акту б/н, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 27572,50 грн. (а.с.42). 17.07.2017 року потерпілою [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС» було подано заяву про страхове відшкодування (а.с. 35). Платіжним дорученням № 31128 від 15 серпня 2017 року ПАТ «Страхова група «ТАС» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування згідно договору № АЕ/8674432 від 09.09.2016 р. на суму 27572,50 грн. (а.с.43). При вирішенні справи суд виходить з наступного правового регулювання спірних відносин. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових прав фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхуванням або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення цих коштів. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно правил частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини 1 статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Постановою суду, що набрала законної сили, відповідача визнано винуватим у зіткненні транспортних засобів та пошкодженні застрахованого автомобіля, тобто вона є винною особою, яка зобовязана відшкодувати завдану шкоду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved