Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

25 квітня 2018 року позивач подала в суд позов, в якому просила встановити, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. В подальшому позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] вела сімейне життя без укладення шлюбу з жовтня 2016 року до липня 2017 року. 09.12.2017 року народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, однак відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства і не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона була вимушена звернутися із вказаним вище позовом до суду. Учасники справи в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає в повному обсязі, просить суд визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з послідуючою заміною його прізвища на «Назаров», та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. Представник Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики ХМР в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мали сімейні стосунки та вели спільне господарство з жовтня 2016 року до липня 2017 року без укладення шлюбу, що визнається як позивачем, так і відповідачем. У [PERSON] 09 грудня 2017 року народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1055, в якому, зі слів матері, в графі «батько» - записаний [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відсутність обґрунтованого сумніву у достовірності обставин, викладених в позовній заяві, а також добровільне визнання відповідачем тієї обставини, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є підставою, яка звільняє від доказування позивача обставин встановлення батьківства. Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує наступні норми права. До вимог про визнання батьківства - частину 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. До вимог про стягнення аліментів - статтю 180 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави для визнання [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Згідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України, в звязку з чим стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved