Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

24 грудня 2014 року позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сторони по справі сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, на теперішній час позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач не працює, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2004 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 217(а.с. 8). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6,9). Сторони по справі сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, на теперішній час позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач не працює, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дітей, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved