Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

26.06.2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за Кредитним договором № 11263217000 від 04.12.2007 року в розмірі 143 151,32 гривень. 27.10.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси цивільну справу передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Бочарову А.І. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2007 року [PERSON] уклала кредитний договір № 11263217000 з АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 24300 дол. США зі сплатою 12,50% річних. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 24300 Дол. США. 22.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11263217000. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. На протязі строку дії договору кредиту відповідач здійснювала часткові платежі на погашення основної суми боргу, проте, заборгованість Позичальника в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 06.06.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 1103564,58 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 320731,60 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 757440,62 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 25392,36 грн. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № 11263217000 від 04.12.2007 року. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 11263217000 від 04.12.2007 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 06.06.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 143151,32 грн., з яких: - нараховані 3% річних - 28892 грн.; - нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ - 114259,32 грн. Отже, посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11263217000 від 04.12.2007 року в розмірі 143151,32 гривень, та судовий збір у розмірі 2147,27 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.12.2007 року [PERSON] уклала кредитний договір № 11263217000 з АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 24300 дол. США зі сплатою 12,50% річних. Набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором позивач підтвердив наступним. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 24300 Дол. США. 22.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11263217000. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. На протязі строку дії договору кредиту відповідач здійснювала часткові платежі на погашення основної суми боргу, проте, заборгованість Позичальника в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 06.06.2019 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 1103564,58 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 320731,60 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 757440,62 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 25392,36 грн. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № 11263217000 від 04.12.2007 року. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту у суду не має. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 147,27 грн.

Outcome: approved