Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

24 березня 2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Хворов В.В., звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси від 04 червня 1998 року, про належність на праві спільної сумісної або часткової власності громадянці [PERSON] та [PERSON] частини житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 19/50, в якому помилково зазначено її призвище, ім`я по батькові: « [PERSON] ». Заяву обґрунтовує тим, що заявник є власником 19/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, які заявник успадкувала після смерті свого чоловіка. Крім того, заявник є власником 19/50 частин вказаного будинку, приватизованих заявником, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло, В січні 2020 року з метою реєстрації приватизованої заявником частини будинку, остання звернулась до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. 15 січня 2020 року заявник - [PERSON] отримала відмову державного реєстратора, яка була мотивована тим, що власником 19/50 частин будинку є « [PERSON] ». Вказані обставини перешкоджають заявнику вільно розпоряджатися своєю власністю, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] та представник заявника - адвокат Хворов В.В. у судове засідання не з`явились, останній звернувся із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його та заявника участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кирман В.О. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, при вирішенні спору покладався на розсуд суду та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, надані заявником докази, врахувавши позицію представника заявника, яка викладена в клопотанні останнього, позицію заінтересованої особи щодо заявлених вимог, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Заявник зазначає, що у свідоцтві на право власності на житло, виданому Органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси 04 червня 1998 року, допущено помилку у написанні її імені, а саме: зазначено її ім`я як « [PERSON] », яке різниться з її іменем, зазначеним в паспорті - « [PERSON] ». Згідно ст. 76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 25 березня 1997 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника - « [PERSON] » (російською мовою - « [PERSON] »), [INFO] , місце народження: м. Горлівка, Донецької області; зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6). Згідно копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, заявник отримала ідентифікаційний номер [NUMBER] ; прізвище, ім`я та по батькові заявника - « [PERSON] » (а.с. 6). Достовірність написання імені заявника на українській мові, як « [PERSON] » та належність їй правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на житло, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому 04 червня 1998 року, підтверджується також копією свідоцтва про право на спадщину за законом 19/100 частин права власності на жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , в якому прізвище, ім`я по батькові заявника - « [PERSON] ». Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 04 червня 1998 року, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому, 19/50 частини будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянину [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50655116 від 15 січня 2020 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно Велика О.В. Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, розглянула заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 10 січня 2020 року за реєстраційним номером [NUMBER] , яку подала [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/УНЗР [NUMBER] / [NUMBER] , для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, та встановила, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно за заявником - [PERSON] зареєстровано 19/100 частки у праві власності даного будинку на підставі поданого свідоцтва про право на спадщину № 1-30 від 11 січня 2005 року. а також наявний запис про реєстрацію 19/100 частки у праві власності на відповідний будинок на підставі поданого свідоцтва про право власності від 04 червня 1998 року, за [PERSON] , що не відповідає імені заявника. Окрім того поданим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року припиняють спільну часткову власність шляхом виділення у власність заявнику тільки 19/100 частки в окреме домоволодіння частини житлового будинку. (а.с. 3). Як вбачається з вказаної заяви, заявник, з метою проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, звернулася до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, однак, позбавлена можливості скористатися своїми правами, в зв`язку з невірним зазначенням у правовстановлюючому документі, а саме: свідоцтві на право власності на житло від 04 червня 1998 року, її імені. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику. Враховуючи викладене,

Outcome: approved