Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

26.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають дочку [PERSON]. Спільне життя не склалося, відповідач має неврівноважений характер, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 22 листопада 2017 року між сторонами зареєстровано шлюб Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 344. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно з ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач втратила почуття любові і поваги до чоловіка. Позивач неодноразово зверталася до Фастівського відділення поліції стосовно неправомірної поведінки відповідача щодо неї. Як вбачається із постанов Фастівського міськрайонного суду Київської області, від 06.08.2018 року та 06.12.2018 року, згідно яких [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, шлюб сторін носить формальний характер, спільне життя і збереження такого суперечить їх інтересам. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Небажання відповідача надавати докази, зокрема, з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище «Балмаджи». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved