Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

25 лютого 2019 року представник позивача ЖБК «Київський-19» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних у розмірі 24040 грн. 39 коп., посилаючись на те, що відповідачем не здійснюється оплата із утримання та обслуговування квартири. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що розрахунок позивачем було складено невірно, оскільки [PERSON] не проживає за цією адресою, та просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що, ЖБК «Київський-19» надає житлово-комунальні послуги у квартиру № 49, , власником якої на праві приватної власності є [PERSON] . Згідно з наданою ЖБК «Київський-19» довідкою про заборгованість за житлово-експлуатаційними послугами станом за період з лютого 2016 року по лютий 2019 рік, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, у відповідача є заборгованість у розмірі 24040 грн. 39 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за № 1875 - ІV, комунальні підприємства в Україні надають послуги з УБПТ (утримання будинків, споруд і прибудинкових територій) за тарифами, затвердженими органами місцевого самоврядування. Тарифи по УБПТ у місті Одесі, затверджені рішенням Одеської міської ради 28 жовтня 2008 року за № 1212 «Про внесення змін до рішень виконкому Одеської міської ради від 29 липня 2008 року за № 924 «Про визначення площ прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, прибирання яких здійснюється двірниками КП ЖКС м. Одеси» та № 970 від 21серпня 2008 року «Про заходи по введенню адресної муніципальної допомоги жителям міста на оплату житлово-комунальних послуг і встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій». Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24 червня 2004 року, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», КП «ЖКС «Вузівський», як виконавець послуг з УБПТ, підготувало для укладання зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 529 від 20 травня 2009 року. Згідно зі ст.ст. 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у випадку надання житлово-комунальних послуг неналежної якості, споживач має право викликати представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії, він вважається дійсним, якщо його підписали не менш, як два споживачі. До матеріалів справи відповідачем не надано доказів, що він звертався до представника виконавця з приводу неналежного надання житлово-комунальних послуг. Отже, відповідач погодився з якістю наданих послуг та постійно ними користувався. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-УІ, у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їх учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору. Відповідно до довідки про состав родини та реєстрації від 21 лютого 2019 року, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2018 року у цивільній справі № 520/16131/17 позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Київський районний відділ ГУ ДМС в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишена без розгляду за заявою позивача. Тобто, факт звернення [PERSON] до Київського районного суду м. Одеси звернулась з зазначеною позовною заявою, підтверджує, що [PERSON] дійсно зареєстрований за зазначеною квартирою. Відповідач не спростував, що користуються наданими ЖБК «Київський-19» комунальними послугами, але своєчасно не здійснює оплату за них. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач просить стягнути заборгованість з лютого 2016 року по лютий 2019 року, звернувся до суду 25 лютого 2019 року, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву, оскільки відповідач не сплачує кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved