Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

25 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті його батьків [PERSON], який помер 31 січня 2006 року та [PERSON], яка померла 13 листопада 2014 року залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого на вулиці Чкалова №3 в с.м.т. [PERSON] Одеської області. Зазначений будинок був побудований батьками позивача після отримання відповідних дозвільних документів свідоцтва на забудову в сільських населених пунктах, яке вимагалось на той час. Однак під час видачі свідоцтва на забудову вулиці Чкалова в с.м.т. [PERSON] ще не було, а земельна ділянка, на якій будувався будинок, рахувалася на вулиці Шевченка в с.м.т. [PERSON], тому в свідоцтві місцем будівництва зазначена вулиця Шевченка с.м.т. [PERSON] Одеської області. Після забудови виділених земельних ділянок жителями с.м.т. [PERSON], в тому числі і його батьками, була утворена вулиця Чкалова, а збудованому його батьками будинку присвоєно №3. Його брат [PERSON] від своєї частки спадщини відмовився на його користь. Однак, у звязку з відсутністю правовстановчих документів він не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, тому змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив встановити факт належності його батькам на праві приватної власності житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с.м.т. [PERSON] Одеської області на вулиці Чкалова 3 та визнати за ним /позивачем/ право власності на зазначений будинок в порядку спадкування. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, надавши аналогічні пояснення. Представник відповідача до суду не зявився, однак в матеріалах справи від нього є заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.48/. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач є сином [PERSON], який помер 31.01.2006 року та [PERSON], яка померла 13.11.2014 року /а.с.14-16/. На підставі рішення правління колгоспу «Шлях Ілліча» [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову житлового будинку по вул. Шевченка в с.м.т. [PERSON], забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Красноокнянської районної Ради народних депутатів від 27 липня 1984 року №156 та видано свідоцтво на забудову садиби /а.с.29, 38/. Відповідно до довідки Красноокнянської селищної ради Одеської області від 20.03.2015 року №48, на початок забудови будинку [PERSON] вулиці Чкалова в с.м.т. [PERSON] Одеської області не було, а документи на забудову погоджувалися з привязкою до вулиці Шевченка. Після забудови виділених земельних ділянок жителями с.м.т. [PERSON] була утворена вулиця Чкалова, а житловому будинку, в якому проживав [PERSON], присвоєно порядковий №3 по вул. Чкалова /а.с.39/. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1943 року /а.с.63/. [PERSON] була зареєстрована та мешкала в с.м.т. [PERSON] Одеської області на вул. Чкалова буд.3 /а.с.66/. [PERSON] користувався земельною ділянкою, площею 0,11 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови с.м.т. [PERSON] та знаходиться по вул. Чкалова 3 /а.с.65/. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін'юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Згідно копії домової книги №2430 та довідки Красноокнянської селищної ради №02-15/129 від 23.06.2015 року, [PERSON] /голова сімї/ та [PERSON] /дружина/ проживали в [INFO] в с.м.т. [PERSON] Одеської області з 1998 року /а.с.87/. Вартість домоволодіння №3 по вул. Чкалова в с.м.т. [PERSON], власником якого зазначений [PERSON], складає 105 710 грн. /а.с.21-25/. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе встановити факт належності на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] зазначеного житлового будинку. Позивач є сином [PERSON] та [PERSON], тому згідно зі ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги /а.с.14/. Позивач на даний час користується будинком своїх батьків, сплачує всі необхідні платежі за послуги водокористування, електроенергії. Заборгованості не має /а.с.67-70/. Відповідно до наданих Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON], який помер 31.01.2006 року, та [PERSON], яка померла 13.11.2014 року, не відкривались /а.с.55-56, 77-78/. Брат позивача [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батьків -[PERSON] та [PERSON] відмовився на користь позивача, про що надав відповідні заяви /а.с.18, 80/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, має право на майно в порядку спадкування, але на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то його права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Outcome: approved