Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на свою користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, у розмірі до: 01 вересня 2018 року -1369 гривень; з 01 вересня 2018 року до 01 вересня 2019 року -1044,23 гривень; з 01 вересня 2019 року до 01 вересня 2020 року - 1060,90 гривень, щомісячно до досягнення донькою 23 років або до закінчення навчання. Даний позов обґрунтовано наступним. 22 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Височанській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками. В 2012 році шлюб між сторонами було розірвано і з того часу сторони проживають окремо. Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. З 06 серпня 2016 року донька навчається в Одеському національному морському університеті. 09 серпня 2016 року між [PERSON] та Одеським національним морським університетом в інтересах доньки був укладений договір № 617-3-16 про надання освітніх послуг, в якому визначено розмір і умови справляння плати за навчання. Згідно п. 8 даного договору загальна вартість за весь строк навчання складає 68200 грн. Крім того, донька проживає в гуртожитку, плата за проживання в якому складає - 5300 грн в рік. Також у звя'зку навчанням збільшилися витрати на проїзд додому, продукти зарчування, придбання спеціальної літератури та інше. Оскільки позивач самостійно несе витрати на навчання доньки, відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги та не виконує своїх батьких обов'язків, тому вважає, що [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі: : до 01 вересня 2018 року - 1369 гривень; з 01 вересня 2018 року до 01 вересня 2019 року - 1044,23 гривень; з 01 вересня 2019 року до 01 вересня 2020 року - 1060,90 гривень, щомісячно до досягнення донькою 23 років або до закінчення навчання. В судовому засіданні аозиачка [PERSON] позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначенні в ній. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що отримує соціальну пенсію у розмірі 1373 грн, якої ледве вистачає на придбання ліків для лікування ряду наявних у нього захворювань. Крім того, вказав, що на його утриманні знаходиться непрацездатна 88-річна матір, яка також хворіє та потребує постійного стороннього догляду, тому фактично позбавлений змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі зазначеному позивачкою. Згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі не більше 200 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 22 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Височанскіій сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони у справі записані батьками (а.с.5). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановив суд, [PERSON], яка є дочкою сторін, досягла вісімнадцяти років, тобто є повнолітньою, та не досяла двадцяти трьох років. Згідно довідки Одеського національного морського університету № 7925 від 06 вересня 2017 року [PERSON]навчається на 2 курсі Навчально-наукового інституту морського флоту на контрактній формі навчання з терміном закінчення навчання - 30 червня 2020 року (а.с. 7). Як вбчається з договору про надання освітніх послуг № 617-3-16 від 09 серпня 2016 року, укладеного між [PERSON] в інтересах [PERSON] та Одеським національним морським університетом, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 68200 грн (а.с.8). Разом з тим, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], 1930 року народження, остання часто хворіє, не може себе обслуговувати і тому потребує стороннього догляду. За [PERSON] постійно доглядає син [PERSON] [PERSON] проживає за рахунок отримуваної пенсї та помірної фінансової допомоги сина [PERSON] (а.с.25). Згідно довідки, виданої Вапнярською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] перебуває на обліку з приводу ряду захворювань (а.с.26). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] веде догляд за пристарілою матірі'ю [PERSON] (а.с.27). Крім того, в підтвердження витрат на лікування відповідачем надано копії квитанції за придбання медичних препаратів (а.с.31). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя платника аліментів, часткове визнання відповідачем позову, оскільки має на утриманні пристарілу матір. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини сторін [PERSON], яке у зв'язку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття повязаних із навчанням витрат повнолітньої дочки стягувати із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 25 жовтня 2017 року і до закінчення дочкою навчання у Одеському національному морському університеті, а саме до 30 червня 2020 року. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду 25 жовтня 2017 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму. Отже, якщо станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум становив 1600 грн, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 640 гривень. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial