Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

25 січня 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 11.07.2010 року між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3 700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим порушила взяті на себе зобовязання. Станом на 31.12.2016 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 40 997грн. 04коп., у тому числі заборгованість за кредитом 3 699грн. 07коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 31 639 грн. 76коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 229грн. 78коп. а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 1 928 грн. 43коп. Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.42). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.55). Вимоги позову визнала повністю, проти них не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 11.07.2010 року (а.с.6), якою відповідач підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.8-34) складає між нею та банком договір, відповідно до якого відповідачці були надані кошти в сумі 3 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення вищезазначеного договору, оскільки підписала заяву (а.с.6) разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.8-34), що складає між нею і банком Договір. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у вищезазначеному розмірі. Однак, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 40 997грн. 04коп. відповідачкою не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.а.с.3-5). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи відсутність заперечень відповідачки та визнання нею позову, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 11.07.2010 року в сумі 40 997грн. 04коп., у тому числі заборгованість за кредитом 3 699грн. 07коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 31 639 грн. 76коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 229грн. 78коп. а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 1 928 грн. 43коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM3BO22F від 13.01.2017 року (а.с.40) в сумі 1 600грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved