Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

25.02.2020 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання їх дітей. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 24.03.2020. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій позов підтримала та просила провести розгляд справи без її участі у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial