Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

24 січня 2019 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON] є його рідною сестрою та являється інвалідом другої групи з дитинства внаслідок розумової відсталості. Через свій психічний стан вона дезорієнтована в часі, місці знаходження, не знає свого імені, прізвища та дати народження. Вона не вміє читати та писати, неспроможна працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок цього просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном [PERSON] . У підготовчому судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Бурик О.М. заяву підтримують, просять задоволити з мотивів, викладених в ній. Представник заінтересованої особи у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, заперечень не має та просить заяву задоволити. Вислухавши заявника та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] в с.Блищанка Заліщицького району Тернопільської області, що стверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Заліщицьким РВ УМВС України 9 лютого 2008 року. [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом ІІ групи з дитинства довічно. Даний факт стверджується довідкою серії Д-70 № 447148 від 28.11.1973 року. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 155 від 2 квітня 2019 року [PERSON] , [INFO] , страждає помірною розумовою відсталістю. Внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] не може розуміти значення свої дій та керувати ними. Згідно з частинами 1, 2 ст.39 та ч.1 ст.41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до вимог ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст.63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Вимогами частини 1 ст.300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до вимог ч. 6-7 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважає за можливе визнати її недієздатною та призначити їй опікуна [PERSON] . Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та неупередженому дослідженні наявних у справі доказів, висновків експерта, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] та призначення їй опікуна є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved