Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

25 листопада 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу, зареєстрованого 04 липня 2019 року Шевченківським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області між останньою та батьком позивачів [PERSON] , який помер [INFO] , недійсним. В обґрунтування позову позивачі послалися на те, що після смерті батька для отримання свідоцтва про смерть останнього вони звернулися до відповідного відділу ДРАЦС, де дізналися про укладення шлюбу між їх батьком та відповідачем. Вважають вказаний шлюб фіктивним, оскільки під час здійснення реєстрації шлюбу їх батько тривалий час хворів на онкологічне захворювання, приймав психотропні та сильнодіючі знеболювальні засоби, і не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій, а відповідач [PERSON] , яка здійснювала догляд за ним, з метою заволодіння частиною належного йому майна, скористалася його безпорадним станом та уклала з ним шлюб. На підтвердження фіктивності шлюбу зазначають звернення [PERSON] 03 вересня 2019 року до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ГТУЮ в Полтавській області Святецької І.В. із заявою про прийняття спадщини. Одночасно з поданням позову, позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ГТУЮ у Полтавській області Святецькій І.В. вчиняти будь-які нотаріальні дії по спадковій справі до майна померлого [INFO] [PERSON] до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто останньому / а.с.55, т.1 /. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 11 год. 00 хв. 20 грудня 2019 року / а.с.53, т.1 /. Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року за наслідками задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Лучко Т.І. проведення підготовчого засідання у справі відкладено до 10 год. 00 хв. 30 січня 2020 року / а.с.70, т.1 /. 24 грудня 2019 року від представника позивачів - адвоката Салашного М.О. на адресу суду надійшло клопотання про витребування з Шевченківського районного у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області копію актового запису про шлюб №826 від 04 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] / а.с.78-79, т.1 /. Ухвалою суду від 08 січня 2020 року клопотання адвоката Салашного М.О. про витребування доказів задоволено / а.с.82, т.1 /. Окрім цього, 24 грудня 2019 року на адресу суду повторно надійшла заява позивача [PERSON] про забезпечення позову / а.с.85-87, т.1 /. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року заяву [PERSON] задоволено та у порядку забезпечення позову заборонено приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу ГТУЮ в Полтавській області Святецькій І.В. вчиняти будь-які нотаріальні дії по спадковій справі до майна померлого [INFO] [PERSON] до набрання рішенням законної сили у цивільній справі №551/1203/19 / а.с.91, т.1 /. Разом з цим, 24 грудня 2019 року на адресу суду від представника позивачів - адвоката Салашного М.О. надійшло й клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи /а.с.93, т.1/. 30 січня 2020 року, в ході проведення підготовчого засідання у справі, судом задоволено клопотання представник відповідача - адвоката Лучко Т.І. про направлення запиту до Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру щодо перебування на обліку [PERSON] , у зв`язку з цим у підготовчому засіданні оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 17 лютого 2020 року / а.с.110 - 111, т.1 /. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року клопотання представника позивачів - адвоката Салашного М.О. про проведення експертизи задоволено та призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавської обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Мальцева /а.с.133-134 /. 18 березня 2020 року ухвала суду від 17 лютого 2020 року, яка набрала законної сили 16 березня 2020 року, разом з матеріалами цивільної справи № 551/1203/19, направлена на виконання до КП « Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради », які були отриманні останнім 23 березня 2020 року / а.с.142, т.1 /. 02 жовтня 2020 року справа №551/1203/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] повернулася до суду разом з актом судово-психіатричної експертизи. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року провадження у справі поновлено та призначено проведення підготовчого засідання о 11 год. 00 хв. 06 листопада 2020 року / а.с.44, т.2 /. Ухвалою суду від 06 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 09 год. 00 хв. 30 грудня 2020 року / а.с.69-70, т.2 /. Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року за клопотанням представника відповідача - Лучко Т.І. проведення судового засідання у справі відкладено до 13 год. 00 хв. 15 лютого 2021 року / а.с.76-77, т.2 /. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, проведення судового засідання у справі відкладено до 10 год. 00 хв. 27 квітня 2021 року / а.с.94-95, т.2 /. 16 лютого 2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача - адвоката Лучко Т.І. надійшло клопотання про визнання явки представників третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦСу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Суми/ [PERSON] та [PERSON] , обов`язковою. Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року клопотання представника відповідача - адвоката Лучко Т.І. частково задоволено, визнано обов`язковою явку в судове засідання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦСу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Суми/ для дачі особистих пояснень / а.с.100-101, т.2 /. 02 квітня 2021 року на електронну адресу суду від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦСу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Суми/ надійшло клопотання про участь їх представників у судовому засіданні в режимі відеоконференції між Шишацьким районним судом Полтавської області та Київським районним судом міста Полтави. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року клопотання Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦСу задоволено / а.с.123-124, т.2 /. 22 квітня 2021 року на поштову адресу суду від представника позивачів - адвоката Салашного М.О. надійшли письмові заперечення на клопотання про продовження строку на подачу відзиву на позовну заяву / а.с.126-128, т.2 /. 27 квітня 2021 року на поштову адресу суду від представника відповідача - адвоката Лучко Т.І. надійшов відзив на позовну заяву / а.с.130 -133 т.2 /. В ході розгляду справи 27 квітня 2021 року, проведеного в режимі відеоконференції з Київським районним судом міста Полтави, судом поновлено строк для подачі відзиву, відзив відповідача приєднано до матеріалів справи, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та, у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в кримінальній справі, в судовому засіданні оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 25 травня 2021 року / а.с.143-146 т.2 /. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року за клопотанням представника позивача - адвоката Салашного М.О. проведення судового засідання у справі відкладено до 10 год. 00 хв. 06 липня 2021 року / а.с.166-167, т.2 /. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Лучко Т.І. проведення судового засідання у справі відкладено до 09 год. 30 хв. 29 липня 2021 року / а.с.179-180, т.2 /. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року за клопотанням представника позивача - адвоката Салашного М.О. проведення судового засідання у справі відкладено до 14 год. 00 хв. 01 жовтня 2021 року / а.с.192-193 т.2 /. Позивачі, належним чином повідомлені про місце, дату і час проведення засідання у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши право на представлення своїх інтересів адвокату Салашному М.О., який у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Лучко Т.І. категорично заперечували проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Раніше, від третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності у судовому засіданні /а.с.66 т.1, а.с.153 т.2 /. Вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши наявні докази у справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Так, відповідно до свідоцтв про народження позивачів [PERSON] та [PERSON] / дошлюбне прізвище - [PERSON] / їх батьком є [PERSON] / а.с.12-14 т.1 /. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 13 липня 2019 року, актовий запис №983, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Полтава на 71 році життя / а.с.15 т.1 /. Разом з тим, як вбачається з актового запису про шлюб за № 826 від 04 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст.33 СК України на підставі лікарської довідки, 04 липня 2019 року в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , [INFO] , та подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] / а.с.105 т.1 /. При винесенні рішення, суд ураховує, що зазначені документи відповідають вимогам чинного законодавства. До того ж, достовірність підписів [PERSON] на актовому записі про шлюб позивачами не оспорювалася. Сторона позивача посилається на те, що на час укладення шлюбу [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними внаслідок довготривалого онкологічного захворювання, а тому вважає, що зазначений шлюб є недійсним, фіктивним та таким, що порушує права позивачів, як дітей і спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . Так, відповідно до матеріалів справи, у 2015 році у [PERSON] вперше було виявлено онкологічну патологію, яку почали лікувати з осені 2018 року, у зв`язку з відсутністю до того часу симптомів хвороби. Згідно із ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 38 СК України передбачає, що підставами недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 СК України. Відповідно до ч.1 ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Згідно з частиною другою статті 24 СК України реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. У частині першій статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, згідно з якими: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відтак, підставою для визнання правочину недійсним на підставі, яка передбачена зазначеною нормою, повинна бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , при яких було укладено шлюб 04 липня 2019 року в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що наречений з огляду на свій стан здоров`я виглядав нормально, не перебував у пригніченому настрої, та не виглядав таким, що діє під тиском фізичного чи психологічного насильства, чи не усвідомлює значення своїх дій, чітко висловив свою волю на укладення шлюбу з [PERSON] , особисто поставив підпис та отримав свідоцтво про шлюб. Пояснення свідків є логічними, послідовними і узгоджуються із позицією відповідача, щодо обставин укладення шлюбу, й письмовими доказами, а саме - копією актового запису про шлюб за №826 від 04 липня 2019 року. При винесенні рішення, суд враховує, що висновок експерта, відповідно до положень ст.76 ЦПК України, належить до засобів доказування, а доказування в силу положень ч.6 ст.81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, і висновок експерта не може ґрунтуватися на припущеннях і має бути категоричним. Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц /провадження № 61-7835сво19/ виклав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225ЦКУкраїни може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі №372/830/17-ц /провадження №61-39444св18/, від 22 травня 2019 року у справі №234/9293/14-ц /провадження № 61-2968св19/ та від 06лютого 2020 року у справі №495/538/16-ц /провадження № 61-43716св18/. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №361 від 22 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , на час укладення шлюбу 04 липня 2019 року з [PERSON] страждав на психічний розлад у вигляді вираженого астенічного розладу органічного походження /внаслідок онкологічного захворювання/, який істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними / а.с.23-42 т.2/. У даному випадку, даний висновок не встановлює абсолютну неспроможність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними на момент укладення шлюбу, так як формулювання «істотно впливав» не є категоричним і не встановлює міри, до якої така його здатність була обмежена. Крім того, у акті судово-психологічного експерта №361 від 22 вересня 2020 року зазначено, що в щоденникових записах лікарів, які безпосередньо спілкувалися з підекспертним в найближчий час до та після реєстрації шлюбу, а також в період реєстрації шлюбу / 01.07-05.07.2019/ відмічено, що [PERSON] продовжував виказувати скарги астенічного характеру: виражену загальну слабкість, швидку втомлюваність, без порушень орієнтації та свідомості, які характерні для термінальної стадії онкозахворювання. Також у вищезазначеному акті вказано, що оскільки досліджуваний був контактним, відповідав на питання, виказував скарги та надавав усвідомлену згоду на лікування, експерти дійшли висновку про відсутність ознак деменції, порушеної свідомості та маячних розладів в останнього, і лише враховуючи стадію та прояви онкологічного захворювання, дійшли висновку, що досліджуваний станом на 04 липня 2019 року страждав на психічний розлад у вигляді вираженого астенічного розладу органічного походження, який впливав на його здатність розуміти сутність та фактичний характер явищ і подій, планувати свої дії та всебічно прогнозувати їх наслідки / а.с.41 т.2/. При цьому клопотань про проведення додаткової експертизи у порядку ч. 1 ст. 113 ЦПК України чи про допит експерта у порядку ч.4 ст. 72 ЦПК України сторона позивача не заявляла. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене вище, суд відхиляє вказаний висновок експерта як доказ дефекту волі [PERSON] під час укладення шлюбу 04 липня 2019 року з [PERSON] . Оскільки, сторона позивача не надала належних і допустимих доказів наявності у [PERSON] дефекту волі під час укладення шлюбу, оскільки надані докази не підтвердили абсолютну неспроможність останнього усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в зазначений час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю. Що стосується розподілу судових витрат, то суд робить наступні висновки. Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати /окрім договору про надання правничої допомоги/ детальний опис робіт /наданих послуг/, виконаних адвокатом /для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті/ та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Так, відповідно до квитанції 01-АТ від 01 грудня 2019 року за участь у розгляді даної справи, відповідач [PERSON] сплатила адвокату Лучко Т.І., яка представляла її інтереси в суді 20 000 грн. 00 коп. / а.с.117-118 т.2 /. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, суд вбачає за необхідне стягнути з позивачів в солідарному порядку документально підтверджені витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed