Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

26.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд, згідно з уточненими позовними вимогами, встановити факт проживання на правових підставах у кімнаті [NUMBER] у гуртожитку за адресою : [ADDRESS] з 19.10.2001 року та визнати за ним право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] з 19.10.2001 року. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що останній за направленням Комунального тролейбусного управління м.Полтави вселений у гуртожиток за адресою: [ADDRESS] на ліжко-місце та прописаний (зареєстрований) у ньому з дати вселення - 19.10.2001 року. Разом із позивачем на ліжко-місці у кімнаті [NUMBER] у період часу з 14.09.2011 по 19.10.2016 року був зареєстрований гр. [PERSON] , однак фактично ніколи не проживав та не користувався жилим приміщенням. Кімнатою [ADDRESS] позивач фактично одноосібно користується з дати вселення (прописки) з 19.10.2001 року та оплачує за житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктом 11-2 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 №500-VІ громадяни, які на правових підставах вселені у гуртожиток та фактично проживають у ньому на умовах надання їм ліжко-місця, набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку відповідно до цього Закону після їх розселення в окремі жилі приміщення у гуртожитку. У разі надання місцевою радою згоди на приватизацію жилих і нежилих приміщень у гуртожитку (або його частин), в якому жилі приміщення (або їх частини) використовуються для проживання громадян на умовах надання ліжко-місця, такі жилі приміщення можуть бути приватизовані лише після розселення громадян, які в них проживають на умовах надання ліжко-місця, в окремі жилі приміщення. З метою реалізації свого прав на приватизацію займаного житла, є необхідним встановити факт постійного проживання у вказаній кімнаті гуртожитку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляді справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради - у судове засідання не з`явився, 26.02.2019 року надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого прохав розглянути справу без його участі та з приводу її вирішення покладався на розсуд суду. Також, у відзиві останній зазначив, що на п`ятнадцятій сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 01.11.2011 року було прийнято рішення «Про визначення статусу гуртожитку по [ADDRESS] та надання дозволу на проведення приватизації його житлових приміщень», яким залишено цілісний майновий комплекс будинку по [ADDRESS] статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його кімнат, в яких проживають сім`ї, та допоміжних приміщень. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2011 року №349 «Про надання дозволу на зміну статусу кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] » погоджено проживання сімей у кімнатах гуртожитку для одиноких громадян по [ADDRESS] та визначено їх кімнатами для проживання сімей згідно з додатком до цього рішення. Однак, до переліку кімнат для проживання сімей у гуртожитку по [ADDRESS] , що є додатком до вищезазначеного рішення та надає громадянам право на приватизацію, не включено кімнату [NUMBER] . Також, при розгляді даної справи необхідно дослідити обставини вселення позивача у кімнату [ADDRESS] та проаналізувати факти, що стали підставою для проживання позивача у вищевказаній кімнаті (перелік осіб, які вселені на законних підставах в житлове приміщення; зайняття кімнати в гуртожитку в цілому чи його частини (ліжко місце) тощо). Від представника третьої особи по справі - КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради (далі по тексту - КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради), 25.01.2019 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Інших заяв по суті справи, окрім відзиву відповідача, до суду від учасників справи не надходило. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено згідно з Направленням № 88 від 12.10.2001 року завідуючого гуртожитком «Комунальник», засвідченого підписом начальника відділу кадрів Полтавського тролейбусного управління [PERSON] , що [PERSON] , направлений Полтавським тролейбусним управлінням на поселення та прописку у зазначеному гуртожитку, як працівник КАТП-1628. Відповідно до рішення тридцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 12.07.2013 року закріплено на праві господарського відання та передано на баланс КП «ЖЕО №2» з балансу КП «Полтаваелектротранс» будівлю гуртожитку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з листом КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 19.06.2019 р. № 1429/02 встановлено, що КП «Полтаваелектротранс» не передав КП «ЖЕО №2» ордер на кімнату [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS] . Згідно з паспортними даними позивача [PERSON] встановлено, що останній значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] Номер квартири не зазначено (а.с. 6). Згідно з Типовим договором № 26352 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеним 01.08.2013 р. між КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради (Балансоутримувач, Виконавець) та [PERSON] (Споживач за договором) , вбачається, що останній, як наймач квартири [ADDRESS] , взяв на себе обов`язок з оплати послуг КП «ЖЕО №2» з утримання вказаного будинку та прибудинкової території; строк дії договору до 31.12.2012 р. з подальшою пролонгацією на той самий строк вразі якщо його не буде розірвано у передбаченому договором порядку. 01.08.2013 року між сторонами вказаного Договору було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] , замає житлову площу 6,55 кв.м., площу загального користування - 3,85 кв. м., що становить загальну площу - 10,4 кв.м., на якій зареєстровано 1 особу (а.с. 7-8). Згідно з Довідкою № 1207 від 26.12.2018 року, виданою начальником абонвідділу КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, вбачається, що особистий рахунок на кімнату [NUMBER] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] відкритий на [PERSON] (квартиронаймач), який значиться зареєстрованим за вказаною адресою з 19.10.2001 року (а.с. 9). Факт реєстрації [PERSON] у гуртожитку за адресою [ADDRESS] та постійне проживання у квартирі [NUMBER] цього гуртожитку засвідчено гр. [PERSON] , що зареєстрована та проживає у кімнаті № 409 вказаного гуртожитку, а також гр. [PERSON] , що зареєстрована та проживає у кімнаті № 304 вказаного гуртожитку,підписи яких засвідчено начальником КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради [PERSON] . (а.с. 10). Рішенням п`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 01.11.2011 року залишено цілісний майновий комплекс будинку по [ADDRESS] статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію кімнат гуртожитку та допоміжних приміщень. Згідно зі ст. 128 Житлового кодексу Української РСР (у редакції чинній на час вселення та реєстрації позивача у гуртожитку - 2001 рік) жила площа у гуртожитку за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» № 500-VI від 04.09.2008 року, дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Згідно з ч. 2 ст. 4 вказаного Закону мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону. З огляду на те, що при здійсненні реєстрації місця проживання [PERSON] номер займаної ним кімнати не зазначено, ордер на вселення не зберігся, отримання дублікату ордеру не вбачається можливим, позивач має перешкоди в реалізації своїх прав та інтересів на вказане житло, для чого необхідно встановити юридичний факт проживання у визначеному місці на законних підставах. З огляду на досліджені докази, суд дійшов висновку про правомірність вселення позивача у кімнату гуртожитку та доведення позивачем факту проживання у вказаній кімнаті з 19.10.2001 року.

Outcome: approved