Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

25.01.2013 року публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (надалі - ПАТ Державний ощадний банк України) звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору № 3641 від 21.12.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON]А, останній отримав кредит в сумі 450\~ 000.00 грн. під 16,5 % річних, з остаточним терміном повернення не пізніше 20.12.2017 року. Для забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між позивачем, [PERSON] та [PERSON], було укладено договір поруки № 4164 від 21.12.2007 року, а також між ПАТ Державний ощадний банк України, [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 4165 від 21.12.2007 року, за яким поручителі зобовязалися перед банком солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за вищевказаним кредитним договором. Згідно з п.п. 4.3.1- 4.3.5. кредитного договору №3641 від 21.12.2007 року відповідач [PERSON] зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за даним договором, повернути кредит в сумі 450 000,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору сплатити штрафні санкції, у строки, що визначені даним договором. У разі порушення умов цього договору та/або достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до законодавства України. В п. 5.2. кредитного договору №3641 від 21.12.2007 року передбачено, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором позичальник зобов'язався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Відповідно до п.п. 2.1., 2.1 договорів поруки №4164 від 21.12.2007 року та №4165 від 21.12.2007 року у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителів виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. З часу отримання позики [PERSON] частково сплачувалися кредитні кошти та нараховані відсотки за користування ними, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість. Відповідачі неодноразово попереджалися про погашення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, а відтак, станом на 25 січня 2013 року, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], рахується заборгованість в сумі 387063,81 грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України заборгованість за кредитним договором №3641 від 21.12.2007 року в сумі 387063,81 грн., в тому числі: несплачені відсотки в сумі 255680,21грн., пеня в розмірі 131383,60грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України заборгованість за кредитним договором №3641 від 21.12.2007р. в сумі 581783,15грн., зокрема: 241051,05грн. заборгованості за процентами, 234299,39грн. пені, 45640,84грн. заборгованості 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, 607891,87грн. інфляційні нарахування, відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, суд вважає за можливе розглядати справу без них. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.07.2009р. суму заборгованості за вищевказаним договором стягнуто. Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.11.2014р. розірвано кредитний договір №3641 від 21.12.2007р., укладений між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України та [PERSON], а тому позивач не вправі ставити питання про стягнення нарахованої суми після закінчення строку дії вищевказаного договору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Із оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-4297/2009 вбачається, що у 2009 році прокурор м. Луцька в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Волинське обласне управління Ощадбанку звертався до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Свій позов прокурор мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № 3641 від 21 грудня 2007 року ВАТ Державний ощадний банк України надав [PERSON] кредит в розмірі 45 000 гривень для споживчих потреб, під 16, 5 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 грудня 2017 року. За умовами кредитного договору відповідач зобовязався проводити погашення кредиту та відсотків за користування ним, щомісячно, згідно графіку, шляхом перерахування або внесення готівки до каси банку, останнє погашення здійснити не пізніше 20.12.2017 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, 21 грудня 2007 року були укладені договори поруки № 4164 та № 4165 між філією - Волинське обласне управління «Державний ощадний банк України» та [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов яких, останні несуть солідарну відповідальність з позичальником в разі невиконання умов кредитного договору. [PERSON] свої зобовязання щодо виконання умов укладеного кредитного договору належним чином не виконував, станом на 15.04.2009 року у нього виникла заборгованість перед філією - Волинське обласне управління ВАТ Державний ощадний банк України в сумі 476 239 гривень 76 копійок. Згідно поданого позову, прокурор просив розірвати кредитний договір № 3641 від 21 грудня 2007 року, укладений між ВАТ Державний ощадний банк України та [PERSON] та стягнути солідарно з відповідачів в користь філії - Волинське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України 476 239 гривень 76 копійок заборгованості за кредитним договором. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2009 року задоволено позов прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Постановлено: стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно в користь філії - Волинське обласне управління ВАТ Державний ощадний банк України заборгованість за кредитним договором в сумі 480290,26 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1700грн. судового збору в дохід держави та 30грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, по 577грн. з кожного. В резолютивній частині даного рішення суду не зазначено про розірвання кредитного договору, хоча в мотивувальній частині рішення, суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про розірвання кредитного договору між вказаними сторонами. Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.11.2014р. розірвано кредитний договір № 3641 від 21.12.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України та [PERSON]. Згідно зі ст. 653 ч.2 ЦК України, у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Таким чином, враховуючи наведене, та те, що вищевказаний кредитний договір розірвано, а тому вимоги публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до відповідачів про стягнення нарахованих сум до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed