Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

24.10.2013 року ПрАТ «СК «Нова» звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] суми збитків в порядку регресу в розмірі 13 990,22 грн., витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.10.2010 року з вини відповідача, яка керувала автомобілем марки «Тойота» д.н. [NUMBER], сталася ДТП, учасником якої став транспортний засіб «Субару» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], застрахований позивачем. Страховик виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 38 980,22 грн. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ЗАТ «СК «Еталон», яка на вимогу позивача здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 24 990,00 грн. На підставі ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 13 990,22 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 10.07.2009 року між СК «Нова» (Страховик) і ТОВ «Ілта» (Страхувальник) укладено генеральний договір №3565 страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів (а. с. 5 - 13), предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству Україні і пов'язані із: володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зазначеним у договорі, а також додатковим обладнанням до вказаного ТЗ; обов'язком страхувальника, згідно із законодавством України, відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам (їхньому життю, здоров'ю та майну) внаслідок експлуатації ТЗ, зазначеного у цьому договорі; життям, здоров'ям і працездатністю застрахованих осіб (п. 2 договору). Страховим сертифікатом №1419 добровільного страхування наземного транспортного засобу, ДЦВ, НВ від 18.04.2010 року, посвідчено набрання чинності генерального договору №3565 страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу в частині транспортного засобу марки Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER] (а. с. 26). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 17.04.2010 року, власником автомобіля Subaru моделі Forester, реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] є ТОВ «Ілта» (а. с. 52 - 53 - копія свідоцтва). 21.04.2010 року ТОВ «Ілта» уповноважив та доручив довіреністю №595/10/L ТОВ «Хенкель Україна» володіти та користуватись, а працівникам ТОВ «Хенкель Україна» також керувати автомобілем марки Subaru Forester (реєстраційний номер [NUMBER], колір - чорний; кузов [NUMBER]), 2009 року випуску, що належить ТОВ «Ілта». Строк дії довіреності до 21.04.2013 року (а. с. 30 - копія довіреності). Довіреністю №2204-2010/01 від 22.04.2010 року ТОВ «Хенкель Україна» доручило [PERSON] цілодобово (без обмежень) керувати автомобілем марки Subary Forester, д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER]. Термін дії довіреності до 22.04.2011 року (а. с. 54 - копія довіреності). 10.04.2010 року між ЗАТ СК «Еталон» та [PERSON] укладено договір (поліс) №ВЕ/2878525 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії до 09.04.2011 року (а. с. 47 - копія договору). 26.10.2010 року приблизно о 18 год. 40 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота» д.н. [NUMBER] в м. Києві по вул. Саксаганського, 120, при виїзді з підземного паркування, рухаючись заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Субару» д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.9 ПДР. Вказані обставини встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року по справі №3-13705/10, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення (а. с. 31 - копія постанови). В результаті вказаного ДТП пошкоджено транспортний засіб «Субару» д.н.з. [NUMBER], який отримав механічні пошкодження., що підтверджується довідкою, виданою ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а. с. 29 - копія довідки). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №01С/11 від 05.11.2010 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Subaru Forester, державний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 44 980,22 грн. (а. с. 32 - 35 - копія звіту). Зазначена шкода винуватцем ДТП потерпілій особі не була відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля - ТОВ «Ілта» з метою отримання відшкодування звернувся до ПАТ «СК «Нова» з заявою про виплату страхового відшкодування від 20.11.2010 року, заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу, що мала місце 26.10.2010 року (а. с. 56 - копія заяви). Відповідно до страхового акту (остаточний) №3419 від 30.11.2010 року, розрахунок суми страхового відшкодування становить: 44 980,22 - 6 000,00 грн. (франшиза) = 38 980,22 грн. (а. с. 27 - 28 - копія акту). 25.11.2010 року між ВАТ «СК «Нова» та ТОВ «Ілта» укладено угоду №1 про проведення заліку взаємних однорідних вимог №1 (а. с. 50), відповідно до Додатку №1 (а. с. 51) якої визначено суму виплати страхового відшкодування щодо автомобіля Subaru Forester, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 38 980,22 грн. Отже, 25.11.2013 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на суму 38 980,22 грн. і з цього часу у нього виникло право зворотної вимоги (регресу). Встановлено, що автомобіль марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП був застрахований полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/2878525, терміном дії до 09.04.2011 року у ЗАТ СК «Еталон». 03.03.2011 року позивач звернувся до ЗАТ «СК «Еталон» з регресною вимогою №571/0/17-11 про здійснення грошового відшкодування в розмірі 38 980,22 грн. (а. с. 46 - копія вимоги). 04.04.2011 року між ПАТ «СК «Нова» та ЗАТ «СК «Еталон» укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за вирахуванням франшизи, в розмірі 24 990, 00 грн. Позивач посилається на те, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 38 980,22 грн. - 24 900 грн. = 13 990,22 грн., а тому просить стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму. Ліміт відповідальності за полісом № ВЕ/2878525 становить 25 500 грн., франшиза 510 грн., тому різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою за полісом становить 13 990,22 грн. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). За вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. В силу ч. 1 ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] винна у заподіянні шкоди, яку відшкодував позивач, а тому з неї, в силу ст.ст. 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто, з відповідача підлягає стягненню 13 990,22 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved