Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25.08.2016 року заявниця звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті померлого, [PERSON], [INFO], місце народження Україна, м. Черкаси, місце смерті - Україна, АРК, м. Сімферополь, яка настала - [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер її брат - [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису акті цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 18.12.2015 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER], яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» від 15.04.2014 року є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті [PERSON] Заявниця звернулась до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для проведення реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. Проте, нею було отримано відмову в проведенні реєстрації у зв'язку з тим, що ним було надано свідоцтво про смерть зразка Російської Федерації. Працівниками РАЦС було надано роз'яснення стосовно належного документу для проведення акту реєстрації, а саме для проведення вищезазначених дій треба надати лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Виходячи з викладеного вона не має можливості зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть чоловіка у інший, аніж як у судовий, спосіб. Заявниця своєю заявою просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з зазначених вище підстав. Представник Міського відділу РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав заяву якою просять розглядати справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України,суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.2 ч.1,2 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 18.12.2015 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису акті цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] помер [INFO], про що зроблений актовий запис за № 5322. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане 18.12.2015 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису акті цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Outcome: approved