Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

25.02.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. у місяць до досягнення сином повноліття. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. У зв'язку з відсутністю матеріальної підтримки з боку відповідача позивач разом з дитиною знаходяться у скрутному матеріальному стані. Відповідач є здоровим та працездатним, та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами досягнуто не було. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 300 грн., а в іншій частині просить відмовити, оскільки відповідач офіційно не працює, постійного заробітку не має, та сплачує аліменти іншій дитині, та його утриманні знаходиться його матір [PERSON], яка є пенсіонеркою. Більш того, позивач перешкоджає зустрічатися з сином. Позивач надала відповідь на відзив, в якому просить задовольнити її позов в повному обсязі, оскільки відповідач працює, та самостійно не бажає зустрічатись зі своїм сином. Відповідачем було подано заперечення на відповідь, в яких просить визнає аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, та відповідач не має постійного доходу, та знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 300 грн., а в іншій частині просив відмовити у зв'язку зі скрутним його матеріальним становищем. 25.02.2019 року вказана справа надійшла до провадження судді Зуб Г.А. 27.02.2019 року судом надано електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача та відповідача. Ухвалою судді від 28.02.2019 року вказану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про його народження зазначений відповідач. Дитина проживає разом з позивачем, що не оскаржує сам відповідач в судовому засіданні, хоча значиться зареєстрованим за його адресою. Відповідач на разі кошти на утримання свого сина у добровільному порядку не надає, та угоди щодо добровільної сплати аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачує аліменти на утримання іншої своєї дитини відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.05.2015 року у розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно, хворіє бронхальною астмою, що не є перешкодою для отримання доходів, та зазначає, що на його утриманні знаходиться його матір пенсіонерка - [PERSON], 1035 р.н., проте доказів останньому твердженню до суду надано не було, інших відомостей щодо стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, який здатен працювати та отримувати доходи, та інших обставин, що мають істотне значення до суду надано не було, та не встановлено. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому за таких обставин, суд задовольняє частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки вказана сума не може бути меншою 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка на разі складає з 01.01.2019 року - 1626 грн., а в іншій частині позову суд вважає за доцільне відмовити, що не позбавляє позивача повторно звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів в разі зміни майнового стану. У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial