Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

24 лютого 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що 15 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №101. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою, справа про розірвання між сторонами шлюбу перебуває у провадженні Дунаєвецького районного суду. Вона не працює, соціальної допомоги не отримує, знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча може надавати, оскільки офіційно працевлаштований, працює в Управлінні державного казначейства у Дунаєвецькому районі, крім того отримує пенсію, а тому змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що 15 серпня 2012 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Дочка народилася 11.01.2014 року, проживала з відповідачем до 2016 року. Тепер разом не проживають, третій місяць відповідач не платить нічого на утримання дитини, а тому просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/10 від усіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, оскільки йдуть гроші на лікування, він інвалід ІІІ групи, є дитина від першого шлюбу і він добровільно сплачує аліменти, також просив врахувати його майновий стан та звільнити його від сплати судового збору. Представник відповідача [PERSON] підтримала думку відповідача щодо часткового задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони представника відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони з 15 серпня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №101873. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 215910 та актом від 21.02.2017 року, виданого Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судом при визначенні розміру аліментів враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює на посаді спеціаліста управління Державної казначейської служби у Дунаєвецькому районі Хмельницької області з 29.10.2014 року, загальна сума його доходу за період з 01.02.2016 року по 01.02.2017 року становить 38622,39 грн., форма працевлаштування основна, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доходи №03-30/275 від 22.03.2017 року, а також знаходиться на обліку в Дунаєвецькому УСЗН Дунаєвецької райдержадміністрації та отримує державну соціальну допомогу, як інвалід з дитинства 3 групи, з жовтня 2016 року по березень 2017 року в сумі 7248 грн., що підтвердив в судовому засіданні. Також відповідачем надано квитанції про сплату щомісячно аліментів на утримання дочки від першого шлюбу, довідку про хворобу і довідку про те, що він являється інвалідом 3 групи та постійно потребує лікування та товарний чек на придбання ліків на суму 1093,50 грн. З наданих відповідачем доказів, судом встановлено, що з врахуванням матеріального становища відповідача він не може сплачувати позивачці аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку). Враховуючи, що відповідач працює, отримує заробітну плату та соціальну допомогу, є інвалідом ІІІ групи, хворіє, наявність у платника аліментів дитини від попереднього шлюбу, а також згоду відповідача на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1/10 з усіх видів його доходу, а тому, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, зазначений у позовній заяві, є для відповідача занадто великим і його слід зменшити і стягнути щомісячно з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В решті позовних вимог відмовити. Позивачкою [PERSON] не надано суду доказів, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В задоволенні вимоги відповідача про звільнення його від сплати судового збору відмовити, оскільки відповідачем не надано суду достатніх доказів щодо неможливості ним сплатити судовий збір, а обставина, що він є інвалідом ІІІ групи, не входить до пільг щодо звільнення його від сплати судового збору відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial