Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

24 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS], на підставі договору дарування від 22 грудня 2006 року. Крім неї у вказаному будинку також зареєстровані її син [PERSON] та колишній чоловік, відповідач по справі [PERSON] Більше року, з березня 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речі відсутні, його місцезнаходження позивачу не відомо. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у будинку, змушена нести зайві витрати на утримання житла, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], є власником будинку [ADDRESS], на підставі договору дарування жилого будинку від 22 грудня 2006 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1870 (а.с.6-7), що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 3367815 від 22 грудня 2006 року (а.с.8), витягом Костянтинівського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13041074 від 25 грудня 2006 року (а.с.9). 20 липня 2011 року між сторонами було укладено шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.13). Після укладення шлюбу відповідача зі згоди позивача було зареєстровано в будинку, що підтверджується домовою книгою (а.с.10-12), факт реєстрації відповідача в будинку також підтверджується довідкою Костянтинівського МВ ГУДМС України в Донецькій області від 01 квітня 2016 року (а.с.40). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.14). Більше року, з березня 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речі відсутні, його місцезнаходження позивачу не відомо. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ» від 02 листопада 2015 року (а.с.17), актом перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ» від 10 березня 2016 року (а.с.18). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] понад року не мешкає в будинку [ADDRESS], факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права розпоряджатися належним йому майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо, є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved