Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

24 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому вказала, що 27 серпня 1999 року її донька [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. 10 вересня 2002 року шлюб між ними було розірвано. Коли дитині було 2 роки, батьки покинули його та фактично з 2004 року вихованням та утриманням дитини займається позивач [PERSON], оскільки його батьки не приймають жодної участі у його вихованні та утриманні, не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків [PERSON] від виконання батьківських обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не створюють умов для отримання освіти. Крім того, відповідачі ніде не працюють, ведуть асоціальний спосіб життя. Більше 9 років позивач [PERSON] сама виховує дитину, створює для онука належні умови для навчання, купує одяг, взуття, їжу для нього. Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON], стягнути з кожного з них аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від доходів кожного. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що коли [PERSON] було 2 роки його батьки розірвали шлюб і його вихованням та утриманням з цього часу займалась вона. Відповідач [PERSON] відбував покарання у тюрмі, а [PERSON] не займалася дитиною. Вона іноді спілкувалася з сином, але своїх батьківських обов'язків вона не виконувала. Вона постійно ніде не працювала, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, уходить з дому на кілька діб. Життям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, у навчанні йому не допомагає. Відповідач [PERSON] останній раз бачився з сином у 2007 році, с тих пір не з'являється. З нього були стягнуті аліменти на користь матері дитини [PERSON], але він не сплачує їх. Де він знаходиться на даний час нікому з них не відомо. Просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON]. Пояснила, що після розірвання шлюбу з чоловіком у 2002 році вона постійно мешкає зі своїм сином [PERSON]. Зараз вона проживає у будинку своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] визнала, що не має постійного місця роботи, але працює на тимчасових та сезонних роботах. При наявності у неї заробітку вона дає сину гроші, купує харчі. Іноді вона може покинути місце мешкання на 2-3 дня, але це буває рідко і в інший час вона знаходиться вдома, займається господарством , готує їжу. З сином вона має гарні, рівні стосунки, цікавиться його життям, часто вони розмовляють на різні теми. Вона відвідувала батьківські збори у школі, де навчається син. З 2003 року її мати [PERSON] працювала у м. Донецьку, і [PERSON] та її бабуся займалися вихованням [PERSON], водили його до школи. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в частині позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], свідка [PERSON], дитини [PERSON], дослідивши докази по справі, встановив наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі між собою і є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 10 вересня 2002 року шлюб між відповідачами розірвано. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON] та прабабусею [PERSON] Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 11 червня 2015 року в цьому будинку також проживає відповідач [PERSON] без реєстрації. За місцем мешкання дитини створенні всі життєво-необхідні умови для розвитку і відпочинку дитини. В акті зазначено, що мати [PERSON] майже не контролює його навчання, інколи приходила на батьківські збори, з нею існував телефонний зв'язок. У судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що вона є класним керівником [PERSON], може охарактеризувати його як привітну, охайну дитину. Їй відомо, що [PERSON] мешкає разом з бабусею, прабабусею та матір'ю. Батька [PERSON] вона ніколи не бачила, до школи він ніколи не приходив. Їй відомо, що він не спілкується з сином, не приймає ніякої участі у його житті. Мати [PERSON] [PERSON] відвідувала батьківські збори, останній раз була у школі у квітні цього року. [PERSON] часто хворіє, тому пропускає навчання, але вдома йому не допомагають у надолуженні пропущеного матеріалу, тому його досягнення у навчанні не дуже високі. Але мати [PERSON] обіцяла виправити цю ситуацію. Про те, що [PERSON] вирішила позбавити батьків [PERSON] батьківських прав [PERSON] стало відомо у грудні 2014 року. Раніше ані від [PERSON], ані від [PERSON] вона не чула нарікань на [PERSON] Як розповів у судовому засіданні [PERSON], він мешкає разом з бабусею, прабабусею та матір'ю. Його мати [PERSON] постійно ніде не працює, але іноді підробляє на тимчасових роботах. Коли в неї є гроші, вона дає йому на кишенькові витрати. Вона може іноді піти з дому на кілька днів, але коли вона перебуває вдома, то вона готує їжу, займається господарством. Свого батька він не бачив з семи років, про нього нічого не знає. Ніякої участі в його житті батько не приймає. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Самойлова Т.О. у судовому засіданні підтримала висновок щодо позбавлення батьківських прав відповідачів, та зазначила, що це питання розглядалося на комісії, на якій була присутня відповідач [PERSON] Вона виявила бажання виховувати та утримувати сина належним чином, готова змінити свій спосіб життя та ставлення до виконання батьківських прав. Орган опіки та піклування висловився за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх сина [PERSON]. Прокурор Федорцов М.А. вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], а підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] у судовому засіданні не виявлено. З системного аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини, пояснень осіб та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України можуть бути підставами позбавлення судом батьківських прав матері, батька, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню сина [PERSON]. Про це свідчать наступні обставини: відповідач не цікавиться життям сина протягом останніх восьми років , його потребами та інтересами, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною, злісно систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З 2007 року відповідач ні одного разу не відвідував дитину. Дитина проживає разом з бабусею і матір'ю, в нього є все необхідне для розвитку, навчання. Тому, згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Що стосується матері [PERSON] відповідача [PERSON], то суд вважає, що підстав для позбавлення її батьківських прав у судовому засіданні не виявлено. Суд встановив, що вона мешкає разом зі своїм сином, має тимчасові заробітки, періодично надає своєму синові гроші, готує їжу, займається господарством, відвідує батьківські збори у школі. Вона схильна до вживання спиртних напоїв, але факт зловживання ними [PERSON] у суді не доведений. Також у суді не доведений той факт, що з 2002 року вихованням та утриманням [PERSON] займалася тільки [PERSON] Як пояснила вона та [PERSON], з 2003 по 2014 рік [PERSON] працювала у м. Донецьку, додому приїздила тільки на вихідні. В усі інші дні дитиною займалася мати [PERSON] та прабабуся дитини, тому суд вважає за необхідне відмовити у позбавленні батьківських прав [PERSON] та стягненні з неї аліментів. Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], оскільки в судовому засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] повідомили, що з нього вже стягнуті аліменти на утримання сина на користь [PERSON], виконавчий лист знаходиться на виконання у відділі державної виконавчої служби Дружківського МУЮ і виконавче провадження не закрито і не закінчено. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial