Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

26 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначив, що 03 вересня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав у борг 24 700 гривень під зобовязання повернути суму боргу до 01 лютого 2015 року. В обумовлений договором строк [PERSON] Борг не віддав, від зустрічей з ним ухиляється та вимоги щодо повернення грошей ігнорує. За таких обствин просить суд стягнути з [PERSON] вищевказану суму боргу у розмірі 24 700 гривень, нараховані відсотки за користування грошима (відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України) за період з 02 лютого 2015 року по 16 березня 2015 рік у сумі 621,29 гривень, три відсотки річних у сумі 87,3 гривень та інфляційні втрати у розмірі 1309,10 гривень. В судовому засіданні представни позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідч [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місе розгляду справи повідомлявся належним чином (телефонограмою, яку отримав особисто). Причини свої неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд, у відповідості до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, судом встановлене наступне. З матеріалів справи встановлено, що 03 вересня 2014 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші у сумі 24 700 гривень та зобов'язався повернути борг до 01 лютого 2015 року. Вказане підтверджено наданою суду розпискою позичальника. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві 03 вересня 2014 року грошової суми у розмірі 24 700 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданої розписки [PERSON] зобов'язався перед [PERSON] повернути останньому борг до 01 лютого 2015 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача [PERSON] на теперішній час знаходить оригінал виданої [PERSON] боргової розписки, що свідчить про те, що останній не виконав свої зобов'язання та не повернув позичальнику свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Сума 3% річних за період з 02.02.2015 року по 16.03.2015 рік становить 87,30 гривень (24 700 * 3% *43 дня/ 100 * 365). Сума боргу з урахуванням інфляції становить 1309,10 гривень (24 700 грн. * 1,053 (встановлений індекс інфляції у лютому 2015 року) -24 700 грн.). Відповідно до положень ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Як встановлено, між сторонами був укладений договір позики на суму 24 700 гривень, що перевищує п'ятидесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. При цьому сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошима на рівні облікової ставки НБУ є обрутованими та підлягють задоволенню. Розмір відсотків за користвання грошима за період з 02 лютого 2015 року по 16 березня 2015 рік становить 621,29 гривень і складається з: · за період з 02.02.2015 рік по 05.02.2015 рік: 37,89 гривень (24 7000*14% (облікова ставка ставка НБУ) * 4 дні/ 100*365); · за період з 06.02.2015 по 04.03.2015 рік: 340,36 гривень (24 700 * 19,5% * 26 днів/ 100 * 365). · за період з 05.03.2015 по 16.03.2015 рік : 243,04 гривень (24700 *30% *12 днів/ 100% *365 днів). Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 24 700 гривень, відсотки за користування грошима у сумі 621,29 гривень, 3% річних у сумі 87,3 гривень та інфляційні втрати у сумі 1309,10 гривень, а всього 26 717,69 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 267,19 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved