Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

26.01.2017 р. позивач звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON], просить розірвати шлюб зареєстрований у Завидовицькій сільській раді Городоцького району Львівської області 07 серпня 1999р., актовий запис № 03, мотивуючи тим, щовпродовж трьох років подружні взаємовідносини між ними значно погіршилися, почали виникати систематичні сварки та конфлікти, внаслідок чого проживати з відповідачем у спільному будинку стало неможливим. Кожен із них почав жити своїм особистим життям, в результаті чого зникли спільні сімейні інтереси. Зазначає, що неодноразово робила спроби до порозуміння в сім»ї, намагаючись зберегти її, проте позитивних результатів це не давало. Повна відсутність взаєморозуміння та байдужість чоловіка призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми без взаємних обов»язків та спільних подружніх інтересів, тому сім»я існує лише формально. Спору щодо спільного подружнього майна немає. Просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні 01.03.2017р. заявила про подальший розгляд справи у її відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала вимоги заявленого позову [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Спору стосовно місця проживання сина [PERSON], [INFO], між сторонами немає. Вивчивши позовну заяву, матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З долученого до справи свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 070968 від 07.08.1999 року (а.с.3), копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 248794 від 08.07.2002 р. (а.с.6), видно, що сторони в шлюбі з 07.08.1999 р., мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Як убачається зі змісту позову, сторони з 2014 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати сімейні відносини, небажання проживати разом.\~ Ухвалою суду від 01.03.2017р. сторонам надавався строк на примирення 3 місяці, однак бажаного результату це не дало. У заяві від 27.03.2017р. позивач повідомила, що після надання строку для примирення відповідач змінив свою поведінку на ще більш агресивну, постійно принижує її гідність в колі рідних та близьких (а.с.16). На підставі вищезазначеного, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. Враховуючи особливості позову та прохання позивача не стягувати з відповідача судовий збір, суд залишає такий за позивачем.

Outcome: approved