Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

24 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2018 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами на час подачі даного позову не існує. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть з травня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, відповідач зловживає алкогольними напоями, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, на примирення не згідні, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій не заперечував щодо розірвання шлюбу, просив справу розглядати за його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved