Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

26.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня предявлення позову, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилається на те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 31.10.2006 року народився [PERSON], актовий запис № 1034, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 071053, виданого Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/. Згідно довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 884 у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Таким чином, судом встановлено, що син сторін [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік , прожитковий мінімум у 2016 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року ? становить 1455 гривень, з 1 травня ? - 1531 гривня, з 1 грудня ? 1637 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved