Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

24 грудня 2020 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 11\~160 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2018 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця, починаючи з 16.04.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, станом на жовтень 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 36600 грн. З розрахунками позивачки за період з 16.04.2018 року по 31.10.2020 року сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивачки, становить 11\~160 грн. Ухвалою від 30.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі, призначено справу до розгляду на 31.03.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи перенесено на 02.07.2021 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, відзив суду не надав. 02.07.2021 року від позивача надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі з 18 серпня 2012 року по 14 серпня 2018 року. Згідно Свідоцтва про народження від 11.09.2013 року серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2018 року, яке набрало законної сили 14.08.2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 16.04.2018 року та до досягнення нею повноліття. Згідно Свідоцтва про шлюб від 07.09.2019 року серія [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 07.09.2019 року, внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] . Як вбачається із Розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 13.11.2020, здійсненого старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса),заборгованість по аліментам станом на 31.10.2020 року складає 36600 грн. Щодо розрахунку пені по заборгованості зі сплати аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також відповідає змісту ст. 180 Сімейного кодексу України. Пункти 1, 2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Розмір заборгованості за аліментами відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Велика Палата Верховного Суду впостанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-цвиклала свою позицію щодо обрахування неустойки зі сплати аліментів. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо розрахунку пені, здійсненого позивачкою, а саме 1200 грн. х 1% х 930 днів = 11160 грн., суд зазначає, що такий розрахунок відповідає розміру пені за прострочення за один місяць. За розрахунком, здійсненим судом, розмір пені перевищує суму заборгованості, яка складає 36600 грн. Однак, суд зазначає, що хоча відповідачкою невірно здійснено розрахунок зі сплати аліментів, відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, в силу принципу диспозитивності, суд позбавлений процесуальної можливості вийти за межі позовних вимог, а за такого, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 11160 грн. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, виходячи з положень законодавства та усталеної практики Верховного Суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved