Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

25.02.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить суд визнати за нею право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що її померлий чоловік, [PERSON] у період з 1992 року по 2004 рік працював на підприємстві «Балаклійський райавтодор». Оскільки у них не було свого житла, то керівник підприємства «Балаклійський райавтодор» за усною домовленістю з ВУЖКГ виділили у 2002 році сім'ї позивача квартиру за адресою: [ADDRESS]. Ніяких документів про вселення їм не надавали. З того часу вона разом з членами своєї сім'ї постійно мешкає у вищезазначеній квартирі без реєстрації, сплачує усі комунальні послуги, уклала договори з КП БРР «БТМ», АТ «Харківобленерго», КП «Балаклійський водоканал», ВАТ «Харківгаз». У 2015 році було з'ясовано, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться у власності територіальної громади міста Балаклія, його балансоутримувачем є Управління житлово - комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури міста Балаклійської міської ради. Разом з тим, відомостей щодо передачі окремих квартир у вказаному житловому будинку у власність територіальної громади міста виконавчий комітет Балаклійської міської ради не має, у зв'язку з чим позивач не має можливості зареєструватись у вищезазначеній квартирі. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Судовим розглядом встановлено, що позивач 08.10.1988 уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 9), від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] з травня 1992 року по травень 2004 року працював водієм на підприємстві «Балаклійський райавтодор». У 2002 році квартира [ADDRESS] була надана йому для проживання за усною домовленістю між керівником підприємства «Балаклійський райавтодор» та ВУЖКГ (а.с. 12-13, 19). 19.05.2004 [PERSON] помер (а.с. 14), а його сім'я залишилась проживати у вищезазначеній квартирі. Позивач оформила на себе всі особові рахунки по житлово - комунальним послугам та сплачує їх (а.с. 21-22, 23-25, 26-27, 28-29, 30-33, 34-40). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Балаклійської міської ради від 17.03.2010 № 81, будинок [ADDRESS] був переданий на баланс Управління житлово - комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури міста Балаклійської міської ради. Враховуючи, що позивач відкрито та безперервно протягом більше 13 років користується вищевказаною квартирою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved