Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

25 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 6 від 26 липня 2016 року про поставку товару і виконання робіт по установці обладнання в сумі 258579 грн., пені в сумі 73868,58 грн., 30 відсотків від першого платежу в сумі 38093, 70 грн. та судових витрат, які складаюся з судового збору в сумі 3705,41 грн., витрат на правову допомогу в сумі 26000 грн., витрат на отримання витягів в сумі 100 грн. 9 серпня 2018 року винесено ухвалу про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідач суду не повідомив, а також не надав відзив на позовну заяву. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 7 вересня 2018 року Гадяцьким районним судом винесено ухвалу про винесення заочного рішення у даній цивільній справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір поставки товару і виконання робіт по установці обладнання № 6 від 26 червня 2016 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується виготовити і передати у власність покупцю певний товар, а покупець зобовязується прийняти товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору. За погодженням Сторін відповідно до доповнення № 1 до договору № 6 загальна вартість виконаних робіт за цим Договором становить 15000 євро. Умова цього Договору передбачено, що Замовник повинен здійснювати розрахунок, а саме робить передплату в розмірі 60 % від суми вказаної в доповненні № 1 до договору . На виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти в розмірі пять тисяч доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до п. 10.1 Договору, договір діє до повного виконання умов даного договору, до 20 вересня 2016 року. Проте у вказаний строк відповідачем товар позивачу не поставлений. 7 жовтня 2016 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення коштів, сплачених у якості попередньої оплати за Договором, однак відповідачем вказана вимога була проігнорована. Сума заборгованості на дату виконання Договору в гривневому еквіваленті становить - 258579 грн. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.ст.626, 627, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно вимог ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ч. 2 ст. 702 ЦК України, визначено, що договір купівлі-продажу товару за зразком є виконаним з моменту доставки товару у місце, встановлене договором, а якщо місце передання товару не встановлене договором, - з моменту доставки товару за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч.1ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу, а частина 2 даної статті вказує, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Частинами 1-3 ст.\~612\~ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з матеріалів цивільної справи позивач виконав свій обовязок своєчасно та у повному обсязі, а відповідач порушив умови постачання товару та зобовязання по виконанню договору. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по договору постачання, за яким покупець виконав умови договору повністю і своєчасно, а продавець (постачальник) порушив умови договору, порушено майнові права [PERSON], тому слід стягти заборгованість по договору та задовольнити позов в цій частині. Також підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені у 0,2 відсотках на день, але не більше подвійної ставки НБУ в сумі 73868,58 грн. та 30 відсотків від першого платежу в сумі 38093, 70 грн., як обумовлено п. 9.3 Договору № 6 від 26 червня 2016 року. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)\~повязані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає необхідним звернути увагу, що до позову позивачем та адвокатом не додано необхідних даних та документів, що належним чином підтверджують факт надання такої правової допомоги. Частиною 1 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, однак всупереч передбаченим вимогам до позову не додано ордеру адвоката та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю. ВССУ у своїх рішеннях неодноразово підкреслив, що розмір витрат на правову допомогу у цивільній справі визначається домовленістю (договором) між стороною у справі та особою, яка надає правову допомогу і не повинен перевищувати граничний розмір встановлений ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Склад та розмір таких витрат є предметом доказування у справі. Доказами витрат є: договір або доручення про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином квитанція про оплату послуг адвоката суду не подана, тому за наведених обставин суд теж не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Також суд зауважує, що чинним законодавством не віднесено до судових витрат на отримання витягів в сумі 100 грн., тому в цій частині вимог теж слід відмовити. Відповідно з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. та 3705 грн. 41 коп., що документально підтверджено квитанціями від 24.05.2018 року.

Outcome: partial