Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

25 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональна філія м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зняття заборони відчуження з рухомого майна. У позовній заяві зазначено, що 14 березня 2018 року за Договором № 6688/18/003146 купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Вінницькій області, позивач придбала рухоме майно, а саме: автомобіль марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Реєстрацію транспортного засобу на нового власника було здійснено в сервісному центрі МВС відповідно до Порядку здійснення реєстрації та перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, затвердженого Постановою КМ України від 07 вересня 1998 року № 1388. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16 березня 2018 року було видане на [PERSON] . В травні 2020 року позивач вирішила продати вказаний автомобіль. У приватного нотаріуса Надольської О.А. отримала два витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: -№ 65702591 від 14 травня 2020 року, з якого видно, що в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис від 26 вересня 2019 року за № 27037043 про заборону відчужувати легковий автомобіль, марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який на момент внесення запису належав позивачу; -№ 65702411 від 14 травня 2020 року, з якого видно, що в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис від 26 січня 2020 року за № 27402907 про заборону відчужувати легковий автомобіль, марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який на момент внесення запису належав позивачу. Запис внесено до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи Київської області» Цілепою Є.М. Згідно вказаного запису, заборону відчуження належного [PERSON] автомобіля накладено згідно Договору застави транспортного засобу №31.3ВН/73/07-Склн, боржником є [PERSON] , а обтяжувачем є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Тобто, заборона відчуження накладена вже після укладення Договору купівлі-продажу автомобіля від 14 березня 2018 року за договором № 6688/18/003146, укладеного в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Вінницькій області. Позивач є добросовісним набувачем, відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦКУ, оскільки остання не знала і не могла знати про наявність застави, тому, що вона не була належним чином зареєстрована в Реєстрі обтяжень. 14 травня 2020 року позивачу стало відомо, що автомобіль, власницею, якого вона є знаходиться під забороною відчуження. Таким чином на даний час на належне [PERSON] майно безпідставно накладено заборону відчуження, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 16 листопада 2020 року на адресу суду від представника третьої особи ДП «Національні інформаційні системи» Кисляка А.В. надійшли пояснення, у яких зазначено, що спірні обтяження рухомого майна були 26 вересня 2019 року та 20 січня 2020 року зареєстровані реєстратором - Регіональною філією м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» на підставі заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна, поданої обтяжувачем - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». ДП «Національні інформаційні системи» в особі Регіональної філії м. Києва та Київської області при здійсненні реєстрації обтяження рухомого майна, діяло виключно в межах, встановлених чинним законодавством України. За умови виникнення підстав для обтяження або виникнення підстав для припинення обтяження на майно, у разі надходження до обтяжувача письмової вимоги боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, саме обтяжувач зобов`язаний подавати заяву про припинення обтяження для подальшого вилучення відповідного запису. Єдиним належним суб`єктом подачі заяви про припинення обтяження є обтяжував (в даному випадку ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») (а.с. 48-49). 20 листопада 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про зняття заборони відчуження з рухомого майна, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] 14 березня 2018 року дійсно продав [PERSON] за Договором № 6688/18/003146 купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Вінницькій області, автомобіль марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Під час оформлення договору купівлі-продажу в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна не містилось жодного запису про заборону відчужувати вказаний вище транспортний засіб, який на той час належав [PERSON] . Відповідно до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна два записи від 26 вересня 2019 року та від 26 січня 2020 року про заборону відчуження внесені вже після укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 14 березня 2018 року за договором № 6688/18/003146. Однак, [PERSON] не має жодного неоплаченого боргу перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Проте на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено заборону відчуження, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю (а.с. 53-55). 24 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшли письмові пояснення на надані пояснення ДП «Національні інформаційні системи», у яких вказано, що за приписами ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. У позивача відсутні будь-які взаємні права та обов`язки з будь-ким за правочином, на підставі якого у відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» могло виникнути право на реєстрацію відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень щодо належного позивачу автомобіля (а.с. 71-72). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме: автомобіль марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова [NUMBER] . 16 березня 2018 року [PERSON] здійснила реєстрацію автомобіля марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8). Під час реєстрації будь-які обтяження або обмеження щодо вказаного автомобіля були відсутні. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 65702591 від 14 травня 2020 року, що 26 вересня 2019 року за № 27037043 реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави № б/н від 27 серпня 2007 року, об`єкт обтяження - автомобіль легковий SUBARY LEGACY, 2005 року випуску, номер об`єкта - [NUMBER] , номер державної реєстрації - [NUMBER] , обтяжувач - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», боржник - [PERSON] (а.с. 6). Згідно із Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 65702411 від 14 травня 2020 року, 20 січня 2020 року за № 27402907 реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави транспортного засобу № 31.3ВН/73/07-Склн, об`єкт обтяження - автомобіль легковий SUBARY LEGACY, 2005 року випуску, номер об`єкта - [NUMBER] , номер державної реєстрації - [NUMBER] , обтяжувач - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», боржник - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Зважаючи на те, що [PERSON] перереєструвала автомобіль 16 березня 2018 року, а обтяження були накладені більше ніж через рік - 26 вересня 2019 року та 20 січня 2020 року, [PERSON] є добросовісним набувачем. Взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля марки SUBARY модель LEGACY СЕДАН-В 2005 року випуску, виникли між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі настання однієї з таких обставин: 1) інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження; 2) порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; 3) прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи, рухоме майно якої є предметом забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Систематичний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про наявність договору, укладеного між банком та [PERSON] . У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. В даному випадку [PERSON] придбала автомобіль на законних підставах, про що було складено 14 березня 2018 року Договір № 6688/18/003146 купівлі-продажу транспортного засобу. При купівлі продажу автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується і тим, що при знятті з реєстраційного обліку автомобіля, співробітниками сервісного центру МВС України було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було. Таким чином, [PERSON] є добросовісним набувачем і накладення обтяження порушує її право власності. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, [PERSON] не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлена права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна. Таким чином, є підстави для задоволення позову у спосіб, який вибраний позивачем - шляхом усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 6 363 грн. 20 коп., з яких: 3 363 грн. 20 коп. - судовий збір, 3 000 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved