Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON], відповідачем по справі. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей з відповідачем вона не має. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне подружнє життя із відповідачем не склалося через різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних питань, небажання поступитися один одному під час вирішення сімейних проблем, що призводило до неодноразових сварок та скандалів між ними, і як наслідок між ними поступово погіршилися стосунки, були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Вказала, що в липні 2011 року вони припинили подружні відносини, поновлювати які наміру не має. З моменту припинення подружніх відносин вони проживають окремо і зв'язків один з іншим майже не підтримують, кожен займається власним життям. Зазначила, що вона звернулася до суду із даним позовом, оскільки її неодноразові пропозиції розірвати шлюб в позасудовому порядку відповідач залишив поза увагою. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві (а.с. 2) позивач просила справу розглянути у своїй відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також. 24.02.2015 року подав до суду заяву, в якій визнав заявлений до нього позов, просив справу слухати в своїй відсутності (а.с. 20), а тому суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Доповівши зміст заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони 27 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у виконкомі Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу немає. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. З пояснень позивача, викладених в позовній заяві і які не були спростовані відповідачем, вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося через наявність різних поглядів на права та обов'язки подружжя, в зв'язку з чим між сторонами постійно виникали сварки та скандали, що мало наслідком поступове погіршення стосунків та втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають за різними адресами, з липня 2011 року не підтримують шлюбних стосунків. Примирення та подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим. Ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач визнав заявлений до нього позов, клопотань про надання строку для примирення з позивачем не заявляв, підстав, з яких був заявлений позов, не оспорював, а тому суд знаходить їх доведеними і приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved