Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

24.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON] та доньок [PERSON] і [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з лютого 2015 року проживає разом з малолітнім сином окремо від відповідача, відповідач не надає коштів на матеріальне утримання дитини, яка знаходяться на її повному забезпеченні. Крім того, на даний час позивачка не працює, отримує допомогу по безробіттю якої не вистачає на утримання дитини. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно, до її повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі, в зв'язку із сімейними обставинами. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Лист повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що говорить про небажання відповідача отримувати лист. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, про закінчення встановленого строку зберігання, в судове засідання відповідач не з'явився. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає отримувати лист. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) сторони по справі перебувають у шлюбних відносинах з 26.04.1997 року. Як вбачається з фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, 12.04.2000 року народився син [PERSON]. Згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, [INFO] народилася донька [PERSON]. Згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, [INFO] народилася донька [PERSON]. Згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, [INFO] народився син [PERSON]. Згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, [INFO] народилася донька [PERSON]. Як встановлено судом, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає без реєстрації по [ADDRESS] знаходяться: син - [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Стрижівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, за вих. № 507 від 11.09.2015 року (а.с.9, 11) та актом депутату від 03.08.2015 року (а.с.12). При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на їх утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СУ України та ст.182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487 гривень 20 копійок, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved