Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні із дитиною, визначення способу та порядку участі у вихованні дитини (а.с.2-7). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає із [PERSON] Позивач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Для вирішення питання побачень із дочкою позивач звернувся до виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, рішенням якого було встановлено йому дні побачень у першу та третю суботу та неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год., а також зобов'язано відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з дочкою. Але, відповідачка не зважаючи на рішення виконкому не надає можливості бачитися з дитиною, тому він вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Уточнивши свої позовні вимоги позивач просив суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з малолітньою дочкою - [PERSON], [INFO]; встановити йому дні побачень з малолітньою дочкою - [PERSON], [INFO], в першу та третю суботу та неділю місяця за місцем його проживання з 10.00 суботи до 19.00 неділі за адресою: [ADDRESS]; встановити за його вибором спільний відпочинок з малолітньою дочкою - [PERSON], [INFO], в період щорічної відпустки за місцем роботи [PERSON] тривалістю не менше 10 днів на рік, без присутності [PERSON]; зобов'язати [PERSON] заздалегідь попереджувати його про виїзд за територію міста дочки [PERSON], [INFO]. 07 квітня 2014 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення способу та порядку участі у вихованні дитини (а.с.38-40). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] не являється рідним батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. До жовтня 2013 року не чинила перешкод у спілкуванні [PERSON] із дочкою, але припинила це, у зв'язку із тим, що дочка не хотіла йти до нього. Після проведення часу із [PERSON] дочка проверталась пригнічена та сумна, завжди голодна, брудна. Також зазначила, що її дуже хвилює стійка зацікавленість [PERSON] у ночівлі з ним дитини і як можна частіше та більш тривало та без її присутності. Враховуючи вищевикладене, позивачка за зустрічним позовом просила суд, до вирішення спору між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, зупинити виконання рішення виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 26.11.2013 року №564; встановити дня побачень [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO], в першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 12.00 год. за її місцем проживання та у її присутності. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом заперечував. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним - [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечувала в повному обсязі, вимоги зустрічного позову підтримала та просила задовольнити. Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в особі представника за дорученням Лошкарьової В.Ю., в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Д суду представником надано письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі та ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини (а.с.96). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив наступне. Свідок [PERSON] зазначив, що є товаришем сім'ї [PERSON]. Зазначив, що [PERSON] весь час намагався спілкуватися з дитиною. Він відклав всі свої справи заради спілкування з дочкою, яка, на його погляд, дуже любить [PERSON] Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні, повний текст рішення складений 16 травня 2014 року. У відповідності до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, оскільки за ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України, тому що підставою звернення позивачів як за первісним так із зустрічним позовом до суду є захист гарантованих ст.51 Конституції України особистих немайнових прав на батьківське виховання дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2011 року розірвано (а.с.15). [PERSON] 02 квітня 2014 року уклала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище на «[PERSON]» (а.с.42). [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №401 (а.с.11). Рішенням виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 26.11.2013 року [PERSON] було встановлено дні побачень з його малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], в першу та третю суботу та неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год., а мати дитини, зобов'язано не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання від 23.10.2013 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON]. Квартира складається із двох кімнат. В помешканні прибрано, є куточок для ігор та розвитку дитини, центральне газопостачання, водопостачання та опалення. Для дитини є окреме ліжко, стіл для навчання, куток для ігор, іграшки та одяг (а.с.19). З вересня 2010 року [PERSON] працює в ПП «Інтермаш» на посаді інженера з охорони праці (а.с.12). На підставі заяви [PERSON] про добровільне утримання аліментів ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з листопада 2013 року по січень 2014 року проводилось утримання коштів на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO]. Але, утримані кошти були повернуті поштовим відділенням, у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Станом на 01.03.2014 року утримання припинено (а.с.21). Малолітня [PERSON], [INFO], навчається у КЗО «Дошкільний навчальний заклад №404 (центр розвитку дитини)» ДМР (а.с.83). Судом досліджувалися у судовому засіданні характеристики сторін, висновки психологічного обстеження, медичні документи про стан здоров'я дитини, звернення до правоохоронних органів, у тому числі й щодо нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] [PERSON] (а.с.13,14,17,43,44). Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ст.. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. За ст.. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст.. 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. А, відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, враховуючи вік дитини, особливості її сімейного розвитку та виховання, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] встановивши дні побачень із дочкою [PERSON], [INFO], у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10.00 до 19.00 год., а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. В силу частини 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому із [PERSON] на користь [PERSON] належать до стягнення судові витрати по справі у сумі 109,40 грн. З урахуванням вищенаведеного,

Outcome: partial