overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму на утримання відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але попередньо надав заву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка є її донькою та донькою відповідача [PERSON] Неповнолітня проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Таким чином суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини, починаючи з 26.11.2014 року . Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання як матері дитини-інваліда у розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що вона з 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний на підставі рішення Краматорського міського суду від 28.03.2014 року. Від шлюбу мають троє дітей, які проживають разом з нею. Донька [PERSON], [INFO] є дитиною-інвалідом підгрупи «А». Вона проживає з дитиною інвалідом, опікується нею тому, відповідно ст. 88 СК України має право на утримання на протязі всього часу проживання з дитиною-інвалідом, так як донька не може без сторонньої допомоги, забезпечувати самостійний догляд за собою. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що його дочка [PERSON], є дитиною-інвалідом до 18 років. Дочка навчається в загальноосвітній школі, без сторонньої допомоги відвідує школу, гурток танців, а також є ученицею 2 класу школи мистецтв. У загальноосвітній школі займається на уроках фізичної підготовки, тобто дочка не потребує потреби у сторонньому догляді. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка в цей час є дитиною-інвалідом віком до 18 років та проживає разом з матір'ю [PERSON] Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини та медичним висновком, який дійсний до 06.02.2017 року. Згідно частини 1 статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що право на утримання у позивачки виникає за умови, що дитина-інвалід потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом медичного закладу охорони здоров'я. Позивачка такий документ суду не надала. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенні, так як вони не ґрунтуються на законі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, прожили однією сім'єю до 21.03.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте від неї надійшла заява, відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час тимчасово не працює, через що просить суд призначити виплачувати аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 21.03.2014 року розірвали шлюб, про що свідчить копія рішення Валківського районного суду Харківської області від 21.03.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис 31, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Відповідно до змісту довідки №257 від 15.07.2014 року, виданої виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, на утриманні [PERSON] знаходяться її донька [PERSON], [INFO]. Ст.180 СК України зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 184 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

26.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

26.11.2014 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання до суду даної позивної заяви і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, має мінливі доходи. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року по 06 грудня 2011 року, що підтверджується матеріалами справи. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою КП «Укржитлкомфорт» від 24.11.2014 року Батьком дитини у свідоцтві про її народження записано відповідача. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що позивачка потребує з дитиною матеріальної допомоги, а відповідач, хоча і є працездатним, має певний дохід, аліментів нікому не сплачує, однак ніякої участі в утриманні дитини не приймає. В судовому засіданні позивачка підтримала уточнений позов в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами. Відповідач позов визнав частково, а саме, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але враховуючи, що він офіційно не працює, а має підробітки на ринку та отримує заробітну плату за місяць в розмірі 950 грн., проживає з матір'ю та дружиною з якою перебуває в офіційному зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не має, але його дружина на даний час вагітна та вони також чекають на народження дитини, а тому він взмозі сплачувати аліменти в сумі 300 грн. Вислухавши сторони та дослідивши подані докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження дитини, відповідач є його батьком, а згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка не працює, перебуває у декретній відпустці від іншого шлюбу та на її утриманні знаходиться неповнолітній син, матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, але має підробітки, позов визнав частково, має іншу сім'ю, його дружина на даний час вагітна та чекають на народження дитини, аліментів іншим особам не платить, суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в сумі 350 грн. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ « Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

26.11.2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11.01.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №16. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з липня 2014 року разом не проживають, сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, відповідач ніде не працює, матеріально сім'ю не утримує, зловживає спиртними напоями. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажала присвоїти прізвище- [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

26.11.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 15.05.2007 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та припинили шлюбні відносини , примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить такий задоволити, пропозицію суду примиритися з відповідачем рішуче відхилила. Відповідач позов визнав. Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не живуть фактично в шлюбі, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, бо сторони пропозицію суду примиритися рішуче відхилили. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26.11.2014 р. ТОВ «Мігфінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики (а.с. 3-3 об.). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.11.2013 р. між ТОВ «Мігфінанс», і [PERSON] було укладено договір позики № 2013-03-00076, відповідно до якого ТОВ «Мігфінанс» надало відповідачу короткострокову позику у розмірі 1000 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732 % річних). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 14650 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про заочний розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсягу, просив стягнути витрати, пов'язані з публікацією у пресі та з оплатою правової допомоги (а.с. 31-32). В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення у пресі (а.с. 33). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.11.2013 р. між ТОВ «Мігфінанс», і [PERSON] було укладено договір позики № 2013-03-00076, відповідно до якого ТОВ «Мігфінанс» надало відповідачу короткострокову позику у розмірі 1000 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732 % річних), що підтверджується доказами на а.с. 6-6 об. ТОВ «Мігфінанс» свої зобов'язання виконало (а.с. 7). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 14650 грн., з яких: основний борг - 1000 грн., проценти за користування позикою - 6860 грн., пеня за весь час прострочення - 6540 грн., штраф - 250 грн. (а.с. 9). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

26.11.2015 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку було уточнено, та просила суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство КБ «Верано-Ко» (далі ТОВ «НВП КБ «Верано-Ко») прийняти товар неналежної якості, проданий для особистих побутових потреб [PERSON], шляхом демонтажу та вивезення, стягнути з відповідача на її користь 172 492,19 грн., що еквівалентно 6236,16 доларів США станом на 16.01.2017р., 1 549,72 грн. сплаченої комісії за послуги банку з переказу готівки згідно виставлених рахунків-фактури, судові витрати у розмірі: 2 347,62 грн. судового збору за позовні вимоги майнового і немайнового характеру, 12000,00 грн. за послуги з представництва інтересів у межах даного спору згідно договору доручення від 01.11.2015 р., 6974,27 грн. за проведення комплексної електротехнічної та товарознавчої судової експертизи. Представники відповідача в судовому засіданні у позовних вимогах просили відмовити, посилаючись на наступне. Перед укладенням між сторонами письмового правочину, зазначеними сторонами проводилися неодноразові обговорення та розмови з приводу умов такого правочину, що виключає посилання Позивача на введення в оману. Також, відповідно до укладеного між сторонами правочину, а саме пункту 8.5. договору, усі попередні переговори і переписка сторін втрачають силу з моменту підписання цього правочину. Позивач, в повній мірі розуміючи наслідки своїх дій,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

26.11.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 17.06.2006 року було зареєстровано шлюбу Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №245. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнений позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, уточнений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17.06.2006 року позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, - а.с. 5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

26.11.2015 р. до Словянського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно звернувся [PERSON] до Горлівської міської Ради Донецької області. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved