Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

24 березня 2017 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 червня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, від цього шлюбу має двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки по веденню спільного господарства, за весь час спільного життя в сім'ї виникали сварки, які влаштовував, під час сварок відповідач ображав та принижував гідність. 01 січня 2017 року вони в останній раз намагалися примиритися, але відповідач знову влаштував сварку під час якої побив її після чого вона була вимушена звернутися до лікарні, на разі проживають окремо, вважаю, що між ними немає таких почуттів як любов та взаємоповага, примирення не є можливим. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.1,2). Позивачка в судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02 червня 2007 року позивачка [PERSON] (до шлюбу Нагорна) Ю.М. та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується дублікатом свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 357104 від 31 січня 2017 року, актовий запис 385 (а.с.3). Від шлюбу сторони двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с. 4,5) Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved