Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

25.05.2021 Садівниче товариство «Електроенергетик» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи Добротвірська селищна рада в якій просить суд: 1. Усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками (наділами) членам Садівничого товариства «Електроенергетик», розташованих у селі Рогалі Червоноградського району Львівської області, шляхом зобов`язання [PERSON] припинити діяльність по утриманню пасіка (бджіл) та терапевтичних вуликів на земельних ділянках під № [NUMBER] , 47 та [ADDRESS] , як таку, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу; 2. Заборонити [PERSON] в подальшому розташовувати вулики з бджоло-сім`ями та терапевтичні вулики на земельних ділянках Садівничого товариства «Електроенергетик». В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на території СТ «Електроенергетик», у с. Рогалі відповідач [PERSON] користується земельними ділянками № [NUMBER] і в порушення п. 2.5.12 Статуту, Закону України «Про бджільництво» та за відсутності ветеринарно-санітарного паспорта на пасіку утримує на своїй ділянці бджіл, а саме: на земельній ділянці [ADDRESS] бджолині сім`ї, на земельній ділянці [ADDRESS] бджолині сім`ї. Вказує, що [PERSON] повинен дотримуватися правил добросусідства та вимог Статуту. Натомість бджоли, яких він утримує, чинять перешкоди у користуванні земельними ділянками інших членів товариства, люди не можуть потрапити на свої земельні ділянки, були непоодинокі випадки, коли бджоли нападали на людей, жалили і люди навіть потрапляли до лікарні. Оскільки на будь-які зауваження зборів товариства [PERSON] не реагує, а звернення до державних органів влади та місцевого самоврядування не дали результату, то позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на відповідні норми законодавства України та положення Статуту товариства. Ухвалою суду від 14.06.2021 дану цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.08.2021 до суду надійшов відзив [PERSON] у якому відповідач заперечив проти задоволення позову повністю та вказав, що дійсно влітку 2020 року представниками органів місцевого самоврядування та Держпродспоживслужби було проведено ряд обстежень і встановлено окремі порушення щодо утримання бджіл з чим він погодився і в силу фінансових можливостей та стану здоров`я усував такі порушення. Вказав, що на даний час у нього наявний ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку, приведено в норму кількість сімей та збільшено огорожу. Також зазначає, що 08.11.2020 було проведено загальні збори садівничого товариства та прийнято рішення яким вилучено зі статуту право на утримання бджіл і вказано про заборону такого утримання. Вважає, що таке рішення було прийнято з порушенням, оскільки обговорень по ньому не відбувалося, до поряду денного не було включено і голосування по ньому не проводилося. А тому, таке рішення загальних зборів є незаконним. Ухвалою суду від 16.08.2021 закрито підготовче провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що він є головою цього товариства близько року, проте йому відомо, що [PERSON] утримує бджіл на використовуваних ним ділянках № [NUMBER] більше 10 років. Пояснив, що до нього звертаються інші члени товариства з проханням вплинути на відповідача, оскільки його бджоли кусають людей та не дають можливості доступу до сусідніх земельних ділянок. Вказав, що неодноразові виїзди комісії на земельні ділянки відповідача встановлювали велику кількість бджолиних сімей, що не відповідало нормам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог повністю та пояснив, що він дійсно має у користуванні земельні ділянки № [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] і утримує там бджіл більше 20 років. В нього наявний паспорт на пасіку на 9 бджолиних сімей. Вказав, що минулого року у нього було 26 бджолиних сімей, а цього року лише 13, 4 з яких це виводки для подальшого розмноження. Відповідач пояснив суду, що він є літньою людиною і займається бджільництвом вже дуже багато років на цій ділянці. Будь-яких проблем із сусідами ніколи не виникало. Проте, коли користування земельної ділянки почала здійснювати нова сусідка, то почалися скарги та претензії. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та вказав, що відповідачу було неодноразово запропоновано перенести свої вулики у інше місце, подалі від людей, проте він відмовився, а тому позовні вимоги підставні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Садівниче товариство «Електроенергетик» є об`єднанням громадян, здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування за адресою с. Рогалі Червоноградського району Львівської області, що доводиться копією Статуту обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Електроенергетик» (а.с. 8-14). Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №004548, Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №210 від 24.04.1986, Розпорядженням виконавчого комітету Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів 346 від 17.06.1992, Актом про встановлення меж земельної ділянки від 01.12.1992 та Актом про передачу земельної ділянки від 24.11.1992 доводиться факт передачі земельної ділянки площею 5,5 га. СТ «Енергетик». План-схемою земельної ділянки СТ «Електроенергетик» в с. Рогалі доводиться, що [PERSON] користується земельними ділянками під номерами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Копією квитка Кам`янка-Бузького районного товариства бджолярів любителів доводиться, що [PERSON] є членом цього товариства з 11.01.1992., реєстраційний №777. Листом ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області від 18.08.2020 №241/5212 повідомлено [PERSON] про те, що 12.08.2020 відбулося комісійне обстеження пасіки гр. [PERSON] , в ході якого встановлено ряд порушень, зокрема: відсутній ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку; огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл; перевищено кількість вуликів на земельній ділянці № [NUMBER] , де при визначеній нормі 30-35кв.м. на одну бджоло родину, фактично розміщено 24 бджолині сім`ї на 540 кв.м., що становить 22,5 кв.м. на одну бджоло родину (а.с. 22). Листом Кам`янка-Бузького управління ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області від 19.05.2021 №24_2-21/392 повідомлено голові СТ «Електроенергетик», що [PERSON] було видано ветеринарно-санітарний паспорт за №UA-46-06-84 від 27.04.2021, на пасіку, що налічує 9 бджолиних сімей (а.с. 38). Як видно з копії ветеринарно-санітарного паспорта пасіки №17 від 16.09.2020, такий виданий [PERSON] на пасіку в с. Рогалі, яка складається з 26 бджолосімей. В такому паспорті міститься запис про результати обстеження пасіки 09.09.2020, як задовільний стан пасіки. Копією ветеринарно-санітарного паспорта № UA-46-06-84 від 27.04.2021 стверджується, що такий видано [PERSON] на пасіку в с. Рогалі кількістю 9 бджолиних сімей. Актом комісії представників Добротвірської селищної ради від 28.07.2021 встановлено, що [PERSON] утримує пасіку з бджолами на двох ділянках, а саме: 1. На земельній ділянці [ADDRESS] виявлено [ADDRESS] на якій знаходяться вулики розміром 10 на 13 метрів, загороджена з трьох сторін парканом висотою 2,5 метра; 2. На земельній ділянці № [NUMBER] виявлено 8 штук вуликів в яких знаходяться 4 бджолиних сімей. Ділянка на якій знаходяться вулики розміром 8 на 10 метрів, загороджена з усіх сторін парканом 2,5 метра. (а.с. 72). Також, протоколом №1 загальних зборів СТ «Електроенергетик» від 08.11.2020 вирішено зокрема внести зміни до статуту товариства, а саме п. 2.5.12. викласти у такій редакції: «забороняється утримання бджолиних сімей, вуликів, терапевтичних вуликів та території СТ «Електроенергетик»» (а.с. 15, 39-47). Показами свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що вони є користувачами сусідніх земельних ділянок відносно тих, якими користується [PERSON] і вони займаються там вирощуванням городини та садовини. Свідки стверджують, що [PERSON] на своїх земельних ділянках займається розведенням бджіл і такі бджоли кусають їх та членів їх сімей, що інколи призводить до погіршення стану здоров`я. Також, свідок [PERSON] суду підтвердила, що після неодноразових звернень до різних органів влади, [PERSON] переніс свої вулики з ділянки [ADDRESS] та підняв огорожу. З обставин даної справи видно, що спір виник через розміщення відповідачем пасіки на земельних ділянках, які він використовує. Вирішуючи такий спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. А згідно зі статтею 293 ЦК України, фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання тощо. В свою чергу стаття 103 ЗК України визначає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Тобто, кожна особа має право на безпечні та здорові умови проживання і чинне земельне законодавство зобов`язує землекористувача використовувати земельну ділянку у такий спосіб, щоб це не завдавало будь-якої шкоди сусіднім землекористувачам зокрема їх безпеці та здоров`ю. А у випадку, якщо таке використання земельної ділянки має місце, то ЗК України у статті 104 передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню. А згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Відтак, однією з обставин, яку необхідно довести у цій справі позивачу є неправомірність дій відповідача та невідповідність його дій умові заподіяння якнайменших незручностей при розведенні та утримуванні бджіл на земельній ділянці. Проте, у даній справі позивач такого суду не довів. Так, відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл регулюються спеціальним Законом України «Про бджільництво», де у статтях 11 та 12 встановлено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. Водночас, статтею 13 Закону України «Про бджільництво» передбачено, що з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Відтак, визначальним при вирішенні даної справи є саме дотримання ветеринарно-санітарних правил при розміщенні та облаштуванні пасіки. А ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку видається з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів. Правила щодо розміщення та облаштування пасіки передбачені Розділом 1 «Вимоги щодо розміщення та облаштування пасік» Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9 (надалі - Інструкція), де визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 кв. м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Оцінивши зібрані у справі докази, а також здійснивши 09.09.2021 огляд земельних ділянок, які перебувають у користуванні [PERSON] та бджолиних вуликів за їх місцезнаходженням, суд встановив, що земельні ділянки, на яких розміщені бджолині вулики засаджені плодовими деревами та кущами і вони містять огорожу більше 2,5 метра. Факт піднесення огорожі до такого рівня не заперечують сторони у справі та свідки. Також, оглянувши бджолині вулики за їх місцезнаходженням суд встановив, що на земельній ділянці [ADDRESS] , однак лише у 9 вуликах наявні бджолині сім`ї. На земельній ділянці [ADDRESS] , однак лише у 4 вуликах наявні бджолині сім`ї. На земельній ділянці [ADDRESS] бджолиних вуликів немає. Аналізуючи відповідність бджолиних сімей площі земельних ділянок, на яких вони розміщені, суд враховує, що зібраними у справі доказами доводиться площа 540 кв.м. земельної ділянки № [NUMBER] (а.с. 22), а тому площа на одну бджолину сім`ю на цій ділянці складає 60 кв.м., що відповідає вищезазначеним вимогам Інструкції. Як видно з план-схеми земельних ділянок, акту від 28.07.2021 (а.с. 72), а також не заперечується сторонами, земельна ділянка № [NUMBER] має таку саму конфігурацію та подібну площу з незначним відхиленням. А тому, розміщення на цій ділянці 4 бджолиних сімей також відповідає вимогам щодо розміщення та облаштування пасік. Таким чином, [PERSON] при розміщенні та облаштуванні пасіки на території використовуваних ним земельних ділянок у СТ «Електроенергетик» в с. Рогалі дотримався вимог Інструкції щодо розміщення та облаштування пасіки. Більше того, на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про бджільництво» та відповідно до Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, який затверджений Наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 19.02.2021 № 338 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 березня 2021 за №282/35904 (надалі - Порядок), [PERSON] отримав 16.09.2020 ветеринарно-санітарний паспорт пасіки на 26 бджолиних сімей, а 27.04.2021 на 9 бджолиних сімей. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] має право розміщувати кількість бджолиних сімей виключно з такою кількістю, як зазначено у ветеринарно-санітарному паспорті пасіки є помилковим. Так, як вказано у п. 2 Загальних положень Порядку, ветеринарно-санітарний паспорт пасіки це документ, який ідентифікує пасіку та встановлює ветеринарно-санітарний стан бджолиних сімей. Тобто, такий паспорт лише фіксує пасіку та містить відомості про її ветеринарно-санітарний стан, однак не вказує на кількість бджолиних сімей, які має право розміщувати пасічник, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про бджільництво» кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. Разом з тим, утримувана кількість бджолиних сімей повинна відповідати нормам, які вказані у Інструкції. Безпідставними також є посилання представника позивача щодо невідповідності розміщеної пасіки нормам Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, які затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173, де обумовлено, що розмір санітарно-захисної зони від бджільницьких підприємств до житлової забудови встановлений у 300 метрів. Ці вимоги не можуть поширюватись на індивідуальну пасіку відповідача, оскільки влаштована ним пасіка не є бджільницьким підприємством. Аналогічна правова позиція неодноразово була застосована Верховним Судом у подібних за змістом правовідносинах (постанови від 23.05.2018 №676/1052/14, від 23.05.2018 №452/1121/15, від 27.02.2020 №460/3678/17). Враховуючи, що позивач не довів факт неправомірних дій відповідача, а здобуті судом докази вказують на дотримання ним норм щодо розміщення та облаштування пасіки, і сам по собі факт утримання пасіки відповідачем не є порушенням права інших членів садового товариства на безпечні й здорові умови проживання та користування земельною ділянкою, то позовні вимоги не підлягають задоволенню. Окремо суд вважає за необхідне відзначити, що посилання представника позивача та третьої особи на положення Статуту, які забороняють членам товариства утримувати бджолині сім`ї на території товариства також не може бути підставою для задоволення позову з огляду на таке. З фактичних обставин справи видно, що [PERSON] є членом товариства бджолярів любителів з 11.01.1992, а діяльність щодо розведення бджіл на території СТ «Електроенергетик» здійснює більше 20 років. Зміни до Статуту садового товариства, якими виключено положення про право займатися розведенням бджіл та включено заборону здійснювати таку діяльність внесені 08.11.2020. (а.с. 46). Як вказано у ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. Оскільки відповідно до статей 11 та 15 Закону України «Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України і такі особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил, то положення Статуту СТ «Електроенергетик» не можуть обмежити реалізацію такого права позивачем. Відтак, такі посилання сторони позивача також не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог. Судові витрати у виді сплаченого судового збору необхідно покласти на позивача згідно правил статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed