Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

26.06.2013 року, а уточнивши вимоги 18.06.2014 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути : -12 717 - 25 грн., що станом на 18.06.2014 року є еквівалентом 1 075 - 00 дол.США - сума боргу; - 1 780 - 00 грн. - сума боргу; - 1 005 - 53 грн. - 3% річних від простроченої суми в період з 02.02.2012 року по 18.06.2014 року; - 5 558 - 69 грн., що станом на 18.06.2014 року є еквівалентом 470 - 00 дол.США - сума боргу; - 413 - 56 грн. - 3% річних від простроченої суми в період з 01.12.2011 року по 18.06.2014 року. (а.с.а.с. 2-8,79-82) Свої вимоги мотивує тим,що 30.11.2011 року, відповідачка взяла у неї в борг кошти в сумі 470 - 00 дол.США , які зобов»язалася повернути до 30.11.2011 року, про що було складено Договір позики №2. Крім того, 31.10.2011року, відповідачка взяла у неї в борг кошти в сумі 1 075 - 00 дол.США та кошти в сумі 1 780 - 00 грн., які зобов»язалася повернути до 01.02.2012 року, про що було складено Договір позики №1. По даний час гроші не повернуті, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позов підтримали з підстав викладених вище, просять його задовольнити. Позивачка також пояснила, що текст Договорів написано нею в присутності відповідачки, яка їх підписала. Представник відповідачки - [PERSON] позов не визнала, мотивуючи тим, що [PERSON] договорів не писала, гроші не отримувала, але не заперечує, що підписи на Договорах проставлені відповідачкою. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.1046 ч.1 ЦК України, яка передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, ст.1047 ч.2 ЦК України, яка передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка, ст. 1050 ч.1 ЦК України, яка передбачає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, частина друга якої передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з Договору позики №2 від 30.11.2011 року, [PERSON] взяла у [PERSON] в борг кошти в сумі 470 - 00 дол.США , які зобов»язалася повернути до 30.11.2011 року. (а.с.13) Як вбачається з Договору позики №1 від 31.11.2011 року, [PERSON] взяла у [PERSON] в борг кошти в сумі 1 075 - 00 дол.США та кошти в сумі 1 780 - 00 грн., які зобов»язалася повернути до 01.02.2012 року. (а.с.12) Як вбачається з розрахунків, зроблених позивачкою, [PERSON] має перед нею боргові зобов»язання : -12 717 - 25 грн., що станом на 18.06.2014 року є еквівалентом 1 075 - 00 дол.США - сума боргу; - 1 780 - 00 грн. - сума боргу; - 1 005 - 53 грн. - 3% річних від простроченої суми в період з 02.02.2012 року по 18.06.2014 року; - 5 558 - 69 грн., що станом на 18.06.2014 року є еквівалентом 470 - 00 дол.США - сума боргу; - 413 - 56 грн. - 3% річних від простроченої суми в період з 01.12.2011 року по 18.06.2014 року.( а.с.79-82) Правильність зроблених розрахунків сумнівів не викликає, а тому суд вважає їх вірними. Докази,які свідчать про виконання відповідачкою взятих на себе зобов»зань, у справі відсутні, а тому позов підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що згідно з постановою Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 17.06.2014 року, кримінальне провадження, з приводу нанесення невстановленою особою рукописних текстів на Договорах позики з підписами [PERSON] закрито, у зв»язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.(а.с.84-85) З урахуванням зроблених висновків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачений судовий збір за звернення до суду в сумі 229-40 грн., що на час звернення до суду становило 0,2 розміри мінімальної заробітної плати. Такого висновку суд дійшов на підставі вимог ст.88ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з урахуванням вимог ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається з квитанції №88 від 25.06.2013 року, за звернення до суду сплачено судовий збір в сумі 229 - 41 грн..(а.с.1). На підставі викладеного, -ст.ст.625,1046,1047,1050 ЦК України,

Outcome: approved