Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

26 жовтня 2015 року позивач, [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 14 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюб було зареєстровано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №698. Вказувала на те, що спільних дітей від шлюбу вони з відповідачем не мають. Зазначала, що сімейні стосунки у неї з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та спільне ведення господарства. Через це у них виникали постійні суперечки та конфлікти, що призвело до повної втрати поваги та порозуміння між ними. На даний час подружні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Присутня у судовому засіданні позивач надала суду пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні відповідач надав пояснення по суті справи, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб, укладений 14 вересня 2013 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище, Астєнєнко) [PERSON], [INFO], Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №698, виходячи з наступного. Так, у відповідності до положень ст.110 ч.1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про повернення їй дошлюбного прізвища, - «Астєнєнко». Згідно ст.114 ч.2 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що 14 вересня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Шлюб було зареєстровано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №698 (а.с.11). Сторони пояснили, що дітей від спільного шлюбу вони не мають. Крім того, сторони ствердили, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір стосовно поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідач не заперечував проти обставин, викладених позивачкою у позовній заяві. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved