Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

26.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.04.2034 року; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 30.04.2019 року. При цьому позивач посилається на те, що з 27.05.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON]. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Та у звязку із тим, що позивач не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, позивач була змушена звернутись до суду також із вимогами про стягнення аліментів на її утримання як дружини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що згодний сплачувати аліменти, однак їхній розмір має відповідати положенням чинного законодавства. При цьому відповідач пояснив, що на даний час він не має постійної роботи та проживає із своїм батьком пенсіонером, який також не працює. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 207561 /а.с. 3/. 30.04.2016 року народився [PERSON], актовий запис № 4278, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 475591, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/. З Акту про проживання, складеного 20.04.2017 року слідує, що у будинку № 74 по проспекту Свободи у м. Одесі проживає [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік , прожитковий мінімум у 2017 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Стаття 84 СК України зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи фактичне визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved