Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

26 листопада 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 17 травня 1997 року у відділі РАГС м. Броди Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 52. 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання 31.01.2020 року не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31.01.2020 року не з`явився, подав суду заяву, в якій згідний на розірвання шлюбу, слухання справи просить проводити у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві та визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.05.1997 року у відділі РАГС м. Броди Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 52, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.1997 року (а.с. 6). Від цього шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що подружнє життя у неї з чоловіком не склалось. Як з`ясувалось, у них різні погляди на життя, на ведення спільного домашнього господарства, на виховання дітей. За час перебування у шлюбі у них постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя. На даний час вони стали чужими людьми. Тривалий час вони з чоловіком проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного домашнього господарства. Шлюб існує лише формально, а тому він має бути розірваний, оскільки суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що 2019 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved