Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

25 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі\~позивач,ПАТ КБ«Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 34 214,15 грн. за кредитним договором №б/н від 13 травня 2010 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 травня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 28.03.2018 року заборгованість за кредитним договором становить\~34 214,15 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту\~4999,91 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом\~24558,80 грн., заборгованість за пенею\~та комісією 2550,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 1605,44 грн.\~штраф (процентна складова). З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі\~34 214,15 грн. за кредитним договором № б/н від 13 травня 2010 року року та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином поштою. Як визначено у частині першій\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявилася в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 травня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на 28.03.2018 року заборгованість за кредитним договором становить\~34 214,15 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту\~4999,91 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом\~24558,80 грн., заборгованість за пенею\~та комісією 2550,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 1605,44 грн.\~штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми боргу, який доданий до позову. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу та процентів за користування кредитними коштами є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. Однак, суд не може погодитися з одночасним застосуванням позивачем цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання у вигляді пені та штрафу, з наступних підстав. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені та штрафу у разі прострочення виконання зобов'язання. Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобов'язання. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, а також від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. З огляду на вищевикладене, на думку суду, не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 2550,00 грн., оскільки до позивача вже застосована цивільно-правова санкція за порушення строку виконання грошового зобовязанняштраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1605,44 грн. (процентна складова), Підсумовуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 травня 2010 року у загальному розмірі 31,664,15 грн. з яких: 1) 4999,91 грн.\~основна сума боргу; 2) 24 558,80 грн.\~проценти за користування кредитом; 3) штраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1605,44 грн. (процентна складова). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у звязку з їх безпідставністю. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково в сумі 31,664,15 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1 630,68 грн. ((31,664,15/ 34 214,15 ) * 1762)). На підставі наведеного та

Outcome: partial