Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

24 лютого 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 15 вересня 2015 року близько 17 год. 30 хв. з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Хюндай», державний номер [NUMBER], сталася дорожньо-тарнспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Фольксваген», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СТ «Глобус» згідно Полісу №АЕ/2678886, строк дії якого з 23.05.2015 р. по 22.05.2016 р. Також посилається на те, що [PERSON] на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А згідно звіту з оцінки вартості матеріального збитку від 02 жовтня 2015 року розмір завданих збитків склав 50341,44 грн. Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 23.09.2015 р. потерпілий повідомив про страховий випадок та 26.10.2015 р. з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ, так як така шкода винуватцем ДТП не була йому відшкодована, і 17.12.2015 р. МТСБУ сплатило потерпілому [PERSON] регламентну виплату в розмірі 41951,2 грн. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат в сумі 41951,2 грн. та 1600 грн. судового збору. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності його представника, а також, що не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що працював у Глухівській ДЕД ДП «Сумський облавтодор» і 15 вересня 2015 року був направлений у відрядження до м. Суми на службовому автомобілі «Хюндай», державний номер [NUMBER], що належить підприємству, яке й має відповідати за цим позовом, тому просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] надав письмові заперечення на позов, які підтримав у судовому засіданні, посилаючись на те, що його довіритель [PERSON] 15.09.2015 р., коли сталася ДТП, перебував у відрядженні на службовому автомобілі «Хюндай», державний номер [NUMBER], яким він керував, виконуючи свої службові обовязки і на законних підставах використовував цей автомобіль, власником якого є ДП «Сумський облавтодор». Тому вважає, що [PERSON] не має нести відповідальність перед потерпілим за шкоду, заподіяну у звязку з виконанням ним трудових обовязків, і за законом після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, і оскільки таким власником є ДП «Сумський облавтодор», то цей спір може бути вирішений в господарському суді, то просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та його представника, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 15 вересня 2015 року близько 17 год. 30 хв. на вул. Баумана в районі вул. Засумській в м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобіль «Фольксваген» отримав механічні пошкодження, і постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.10.2015 р., [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також як вбачається з матеріалів, справи автомобіль «Хюндай», державний номер [NUMBER], належить Службі автомобільних доріг у Сумській області, і на момент ДТП він не був застрахований відповідно до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а [PERSON], який є працівником філії Глухівська ДЕД ДП «Сумський облавтодор», керував цим автомобілем під час виконання ним службових обовязків. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, в тому числі, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 23 жовтня 2015 року власник автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СТ «Глобус» згідно Полісу №АЕ/2678886, звернувся із заявою до МТСБУ із заявою про відшкодування спричиненої ДТП шкоди. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 02.10.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген Транспортер 1.9 Д», державний номер [NUMBER], склав 50341,44 грн. (а.с. 15-18). Також із матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2015 року МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування за заподіяну його автомобілю шкоду в сумі 41951,2 грн. згідно платіжного доручення №6451 рв від 15.12.2015 р. (а.с. 23). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ж до положень ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо останній протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово не повідомив страховика про настання страхового випадку. А із матеріалів справи вбачається, що позивачу було достеменно відомо, що власником автомобіля є не [PERSON], а Служба автомобільних доріг у Сумській області, що підтверджується наданою ним довідкою №72327537 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 12), і той не просив залучити її як співвідповідача у справі. В той же час, за змістом ст. 1172 ЦК України за шкоду, завдану працівником під час виконання останнім своїх трудових (службових) обовязків має нести фізична або юридична особа, із якою той перебуває у трудових відносинах. Оскільки судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю відповідача [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обовязків, то у відповідності до вимог вищевказаного Закону відповідальність за спричинену ним шкоду повинна нести юридична особа, з якою той перебував у трудових відносинах, а не сам [PERSON], то в задоволенні позову про стягнення з нього сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу на користь МТСБУ слід відмовити за його необґрунтованістю. Також зважаючи на те, що рішення у справі ухвалено на користь відповідача, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь понесених витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed