Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 10.04.2007 року укладено кредитний договір № HEН2GА00000077, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 27500 дол. США, строком до 10.04.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 22.11.2006 року укладено договір іпотеки № HEН2GА00000077, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 52,60 кв. м., житловою площею 30,10 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, у звязку з чим, рішенням суду від 11.01.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд виселити відповідача, який зареєстрований та проживає у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи,суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] 10.04.2007 року укладено кредитний договір № HEН2GА00000077, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 27500 дол. США, строком до 10.04.2017 року. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим за рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 22.11.2006 року укладено договір іпотеки № HEН2GА00000077, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 52,60 кв. м., житловою площею 30,10 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.01.2011 року задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] та звернуто стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки, а саме квартиру кв. 55, яке належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права продажу предмета іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898 - ІV\~звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно вимог ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898 - ІV, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Згідно вимог ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Окрім цього, пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті\~ 109 Житлового кодексу України, статей\~ 39-40 Закону України «Про іпотеку»\~виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. 10.02.2016 року на адресу [PERSON] позивачем направлено вимогу про добровільне звільнення квартири № 55, загальною площею 52,60 кв. м., житловою площею 30,10 кв. м., яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 58, разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сімї та іншими мешканцями, яка залишена без задоволення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення [PERSON], який зареєстрований та проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в сумі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved