overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.08.1991 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 948, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Гапоненко». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.08.1991 року, про що є актовий запис № 948, зареєстрований в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

26.11.2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на житлове приміщення і свої доводи обґрунтовує тим, що вона є власником будинку № 4 по вулиці Молодіжна с. Степне Волноваського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 20.04.1993року. У вище вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який за вказаною адресою не проживає. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал суду не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 Житлового кодексу України, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення понад одного року. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку № 4 по вулиці Молодіжна, с. Степне Волноваського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 20.04.1993року. У вище вказаному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON], який за вказаною адресою не проживає. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 03.11.2015року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту Степнянської сільської ради Донецької області [PERSON] у будинку 4 по вулиці Молодіжна с. Степне Волноваського району Донецької області не мешкає з серпня 2014року. Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратив право на житлове приміщення, оскільки не мешкає у зазначеному будинку понад одного року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей (а.с. 23). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.1998 року Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 189 (а.с. 9). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 10), дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 11), які мешкають разом з батьками та знаходяться на їх утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює помічником машиніста локомотивного депо м. Красний Лиман, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом і 07.12.2015 року судом було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 09.03.2016 року від позивача надійшла письмова заява, в якій вона просить суд залишити без розгляду її позовну заяву до [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася. Відповідач також не з'явився в судове засідання для розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки і не надавши суду жодних заяв. Про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи зазначену норму, суд має задовольнити клопотання позивача і залишити позов [PERSON] до [PERSON] без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 10 листопада 1984 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинною розірвання шлюбу стало те, що відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, дружби та взаємоповаги. Вони виявились різними людьми та втратили почуття любові та взаємоповаги. На даний час обставини в сімї складні, спільне проживання стало неможливим. Спільне господарство та сумісне проживання припинено з 2011 року. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. А тому позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 10 листопада 1984 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (згідно копії свідоцтва про зміну імені, 21.08.2014 року [PERSON] змінив прізвище на «Кириченко») та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2011 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2003 року та від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 08.08.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Шлюб не розірваний. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 26 листопада 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

26.11.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вони є власниками вищевказаної квартири. У спірній квартирі також зареєстровані відповідач [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON]. З вищевказаної квартири вони переїхали понад 10 років тому, у квартиру № 2 цього ж будинку, яку отримали на правах приватної власності. Таким чином, у спірній квартирі вони не проживають понад 10 років, комунальні платежі не сплачують. Відповідач у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається та не зняв свого неповнолітнього сина, що порушує їх права як власників нерухомого майна. Представник позивачів [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. За повідомленням житлових органів він та його неповнолітній син [PERSON], 2000 року народження, за місцем реєстрації не проживають понад 10 років. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 1432967 та № 1434588 від 20.03.2013 року позивачам [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 8-9/. Як вбачається з довідки від 17.11.2014 року, виданої ЖБК «Луч», у квартирі [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] та члени її сім'ї: [PERSON]., 1977 р.н., [PERSON], 1968 р.н., [PERSON], 2000 р.н. /а.с. 10/. Згідно довідки № 23 від 13.11.2014 року, виданої ЖБК «Луч», [PERSON], 1968 р.н., та [PERSON], 2000 р.н. зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с. 11/ Згідно акту комісії ЖБК «Луч» від 22.12.2014 року, [PERSON], 1968 р.н., та його неповнолітній син [PERSON], 2000 р.н. зареєстровані у квартирі [ADDRESS], але фактично в ній не проживають. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки понад один рік там не проживають, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

26.11.2015 року позивачка [PERSON] подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «ГЛАДКА» Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2013 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

26.11.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 грн. щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

26.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання до трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.07.2014 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та забезпечити її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити та проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 10.07.2014 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 3) убачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини з нього слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки дитина-інвалід та потребує домашнього догляду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає доцільно стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 26.11.2015 року і до 19.11.2017 року. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

26.11.2015 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача . В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві , вказав про те , що при звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку по заробітній платі . Станом на 09.10.2015 р. розмір заборгованості по заробітній платі складає 35 973 грн. 09 коп , яку він просить стягнути з відповідача на його користь . Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . За викладених обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності нез»явившого представника відповідача , на підставі наявних у справі доказів . Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено , що позивач працював у Державному підприємстві « Проектний інститут « Укрметротунельпроект» з 01.07.1983 р. по 06.11.2014 р. Наказом № 131ос від 03.11.2014 р. звільнений у зв»язку з виходом на пенсію за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України . В порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач при звільненні позивача не виплатив останньому всіх сум , що належать йому від підприємства в день звільнення . Згідно довідки Державного підприємства « Проектний інститут « Укрметротунельпроект» Від 26.10.2015 р. № 127 заборгованість підприємства перед позивачем по виплаті заробітної плати станом на 09.10.2015 р. складала 35 973 , 09 грн . ( а.с. 2 ) . Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем не надано . Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню . Оскільки при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судових витрат , відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

26.11.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1997 по 2005 рік вона перебувала з відповідачем, [PERSON], у шлюбі. Від шлюбу вони мають сина, [PERSON], 02.11.1997 р. н., який після розірвання шлюбу і до цього часу проживає з позивачкою, що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання у їхніх з сином паспортах громадян України, та знаходиться на її утриманні. На теперішній час син [PERSON] досяг віку повноліття та навчається на третьому курсі Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України на денній формі навчання до 30.06.2017 року. Відповідач сплачував аліменти на її користь на утримання сина, відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області до 02.11.2015 року, тобто до досягнення повноліття сина. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх. В зв'язку з навчанням він потребує додаткових витрат на учбовий процес, харчування, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Вона працює в Вільногірському ВГМК, добровільно надає сину матеріальну допомогу і після досягнення ним повноліття, купує одяг, їжу, нарахування за житлово-комунальні послуги за місцем їхнього проживання. Досягти домовленості з відповідачем, щодо добровільної допомоги синові, неможливо. Відповідач - де працює їй невідомо. Будь-яких причин і обставин, які б звільняли відповідача від його обов'язку, щодо утримання сина у зв'язку з його навчанням, не існує. З 02.11.2015 року існують усі юридичні факти для виникнення обов'язку з боку відповідача утримувати сина, [PERSON] (досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження сином навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу), він має можливість надавати щомісячну допомогу синові. На підставі ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: approved