Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

26.02.2021 року до суду надійшла зазначена заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по даній справі, в якій заявниця просить: ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення на її користь судового збору в розмірі 840,80 грн., посилаючись, на те, що при ухваленні рішення суду від 13.05.2020 року судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, до суду надійшла заява позивачки про слухання справи за її відсутності, в якій вона зазначає, що підтримує заявлені вимоги щодо ухвалення додаткового рішення у справі та просить їх задовольнити. Так як неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд продовжив судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено в судовому засіданні, 13 лютого 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. У своїй заяві позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено в повному обсязі та розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом №498. Як вбачається з рішення суду, судом не було вирішено питання стягнення судових витрат, сплачених позивачем за подачу даної позовної зави, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача частково та вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Відповідно до квитанції №0.0.1614158973.1 від 13.02.2020 року, яка міститься в матеріалах даної справи, позивач сплатила судовий збір за подання даного позову у розмірі 840,80 грн., який було зараховано на відповідний рахунок суду. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, враховуючи те, що в даному випадку вказаний позов було задоволено в повному обсязі, при цьому, відповідач визнав даний позов повністю, до початку розгляду справи по суті, так як не заперечував щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, що підтверджується відповідною заявою, суд приходить до висновку, що в розумінні ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить - 420,40 грн. Таким чином, заяву позивачки слід задовольнити частково, оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, а тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в цій частині. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial