Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення з відповідача на його користь 9661 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 09 травня 2015 року о 19 годині 20 хвилин в м. Змієві Харківської області [PERSON] керуючи належним [PERSON] автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, при здійсненні повороту з вул. Гагаріна на вул. Пушкарьова виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], після чого залишив місце дорожньо - транспортної пригоди, чим порушив п. п. 2.9, 2.10, 11.2 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. В зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою [PERSON] заподіяно матеріальні збитки пошкодженням автомобіля на загальну суму 9661 грн. 36 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністі, без фіксування судового процесу технічними засобами. Просив постановити заочне рішення у разі неявки відповідача. Крім того, збільшив розмір позовних вимог, та просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з викликом відповідача до суду у розмірі 273,90 грн. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 10 годину 30 жовтня 2015 року, 10 годину 18 листопада 2015 року, 09 годину 30 хвилин 30 листопада 2015 року, 10 годину 17 грудня 2015 року, не з'явився, судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, тричі повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання. У зв'язку з викладеним, відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, у відповідністю з якою відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечували позивачка та її представник. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року [PERSON] визнано винним у правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вказаних обставин: 9 травня 2015 року о 19 годині 20 хвилин в м. Зміїв Харківської області, [PERSON] керував належним [PERSON], автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, здійснюючи поворот з вул. Гагаріна на вул. Пушкарьова виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої причетний, чим порушив п.2.9, п. 11.2, п.2.10 Правил дорожнього руху України. Накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (а. с. 6-7). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановлені постановою судді Зміївського районного суду від 23 липня 2015 року обставини, щодо вчинення [PERSON] порушення пунктів 2.9, 2.10, 11.2 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода та був пошкоджений автомобіль ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Даними з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що автомобіль ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON].( а. с. 9) Відповідно до копії довіреності, посвідченої 05 лютого 2014 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області, [PERSON] уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем ВАЗ-2108, 1985 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], [NUMBER], тип ТЗ легковий комбі-В. колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованим РЕВ МВ № 12 ДАІ ГУМВС України в Харківській області 02.11.2007 року на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER]. Для чого надав [PERSON], крім іншого, право одержати грошові суми у випадку спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо - транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від імені [PERSON] правочини про відшкодування шкоди, одержувати та сплачувати за такими правочинами грошові суми у розмірах, згідно із калькуляціями або за домовленістю. (а.с. 5) Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи № 5506, складеної 07 вересня 2015 року, матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті дорожньо - транспортної пригоди, складає 9661 грн. 36 коп. (а.с. 13-14) Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом третім частини другої ст. 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі визначено однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року, шкода, заподіяна особі або майну особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її спричинила за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та збитками наявний причинний зв'язок та вина вказаної особи. Позивачем [PERSON] надано докази того, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 9661 грн. 36 коп. Відповідач [PERSON] не надав будь-яких доказів на спростування вимог позовної заяви щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9661 грн. 36 коп., за таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved