Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

26.08.2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4155,64 грн.. Мотивуючи тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 17.09.2011 року було укладено кредитний договір №002-05001-170911. Позивач взяті на себе зобовязання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3000,00 грн. Однак станом на 31.07.2015 року відповідач не виконував належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 17.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладений договір №002-05001-170911 про відкриття кредитної лінії. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні та кредитну лінію в сумі 3000,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує взяті на себе зобов'язання в результаті чого виникла прострочена заборгованість Як вбачається із розрахунку ціни позову станом на 31.07.2015 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у сумі 4155,64 грн.. Вказана сума матеріалами справи не спростована. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з вищевикладеного, відповідач умови кредитного договору не виконує. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved