Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

25 серпня 2015 року до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Брусилівського районного споживчого товариства (далі позивачка) до [PERSON] \\далі відповідачка\\ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов»язків. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 1 грудня 2013 року по 22 вересня 2014 року відповідачка працювала на посаді продавця з виконанням обов»язків завідуючої магазину ТПП с. Пилипонка, Брусилівського району Житомирської області. Згідно посадової інструкції на відповідача [PERSON] було покладено обов»язки , а саме: здійснювати прийняття та продаж товарів, здачу виручки, збереження товарно матеріальних цінностей, дотримання санітарних правил і податкового законодавства та інші. Одночасно з укладенням трудового договору між сторонами було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 01.12.20134 року, згідно якого відповідачка [PERSON] як працівник взяла на себе повну матеріальну відповідальність за матеріальні цінності, ввірені їй у зв»язку з виконанням трудових обов»язків та зобов»язалася у випадку нестачі матеріальних цінностей, їх наднормативного природного зменшення або псування відшкодувати позивачу повну їх вартість В п. 3 Договору про повну матеріальну відповідальність сторони домовилися про те, що вартість зіпсованих, або тих, яких не вистачає, матеріальних цінностей. 01.09.2014 року за результатами інвентаризації в магазині, в якому працювала відповідачка, було виявлено недостачу матеріальних цінностей у розмірі 36474,84грн. Свою вину в недостачі матеріальних цінностей відповідачка визнала повністю, та причину недостачі пояснила тим, що самовільно брала ввірені їй під матеріальну відповідальність цінності в борг для власних потреб. До моменту подачі позову відповідачка [PERSON] погасила частину заборгованості в розмірі 673 гривень, отже станом на день подачі позову сума боргу відповідачки становить 35801,84гривень, тому позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3929,42 гривень, та стягнути судовий збір на її користь в розмірі 243 , 60 гривень. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги по мотивах наведених в позовній заяві і просила позов повністю задовільнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала в повному об»ємі, однак пояснила, що в даний час не має можливості погасити борг. Борг виник, так як давала в борг, товари, людям та брала для себе.. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши та оцінивши матеріали справи ,докази, суд прийшов до висновку, що позов позивачка підлягає задоволенню з таких підстав. Копія розпорядження № 42 правління Брусилівського районного споживчого товариства від 29 листопада 2013 року підтверджує, що [PERSON] було прийнято продавцем ТПП с.Пилипонка, з обов»язками завмага, з повною матеріальною відповідальністю. Копія договору про повну матеріальну відповідальність від 01.12.2013 року підтверджує, що продавець [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність у випадку виявлення нестачі матеріальних цінностей. Копія розпорядження підтверджує, що [PERSON] було звільнено з посади продавця завмагу ТПП с. Пилипонка за згодою сторін з 22 вересня 2014 року. Копія Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи підтверджує, що Брусилівське РСТ зареєстровано як юридична особа. Копія акту результатів перевірки цінностей , копія товарно-грошового звіту, та копії інвентаризаційних описів №1 від 13.02.2014 року, 18 березня 2014 року, 9 квітня 2014 року підтверджують, що відповідачкою здійснено недостачу матеріальних цінностей. Пояснююча записка від підтверджує , що відповідачка брала товар в борг, а також в борг давала товар жителям села і зобов»язалася повернути борг. Дану обставину підтверджують розписки відповідачки [PERSON] Деяку частину боргу відповідачка повернули і сторони суму боргу не оспорюють. Пунктом 1 ч.1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст.135-1 КЗпП України Укладено трудовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повинна нести матеріальну відповідальність у повному розмірі матеріальної шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації, як того передбачає ч.1 ст.134 КЗпП України, так як судом встановлено, що відповідачка виконувала роботу , яка належила до кола її трудових обов»язків. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 243,60 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved