Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила суд: - встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] , з лютого 2012 року по день смерті; - визнати за нею право власності на частину будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку по [ADDRESS] . Так, позивач зазначає, що з померлою [PERSON] вона проживала однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одна про одну, а коли [PERSON] померла, позивач поховала її та оплатила всі ритуальні послуги. Інших родичів у померлої не було. Після її смерті позивач продовжує проживати у вищезазначеному будинку. Крім того, [PERSON] на праві власності на лежить Ѕ частина вказаного житлового будинку на підставі договору дарування. У встановлений законом строк, [PERSON] звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки до нотаріальної контори не надано документи, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлою [PERSON] . Таким чином, позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити належним чином свої спадкові права, а тому просить в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також визнати право власності на частину спадкового будинку. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрите провадження у справі, витребувано з Новомосковської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 31 липня 2019 року в якості третьої особи у даній справі залучено [PERSON] . Ухвалою від 23 жовтня 2019 року, на підставі уточненої позовної заяви, в якості співвідповідача у справі залучено [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала суду детальні пояснення про обставини спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , починаючи з лютого 2012 року, в будинку, який належав померлій [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач ставилася до [PERSON] , як до рідної бабусі, піклувалася про неї, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а коли остання померла, поховала її та оплатила всі ритуальні послуги. Представник відповідача Новомосковської міської ради відзив на позов подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання в якості відповідача не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Новомосковської державної контори в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердили обставини того, що позивач по справі та [PERSON] проживали разом в будинку, який належав померлій за адресою: [ADDRESS] , вони вважали, що [PERSON] це бабуся позивача, [PERSON] ставилася до неї як до рідної бабусі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. [PERSON] померла [INFO] в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 183/2018, матеріали якої свідчать про те, що 25 липня 2018 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.24). Даних про наявність інших спадкоємців за законом чи виданих свідоцтв про право на спадщину, матеріали спадкової справи не містять. Однак, суду надано копію Заповіту, посвідченого 14 вересня 2012 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1742 (а.с.24-зв.), у відповідності до якого [PERSON] , на випадок своєї смерті, заповіла належну їй частину будинку з відповідною часткою надвірних побудов та земельною ділянкою при ньому, що знаходиться по [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] . Між тим, [PERSON] не здійснено жодних дій щодо виконання заповіту, складеного померлою на її користь, а саме: не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину та не проживала і не була зареєстрована зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, в матеріалах справи міститься довідка, видана 20 березня 2019 року головою квартального комітету № 12 у м. Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.13), у відповідності до якої [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по день своєї смерті разом з [PERSON] , 1986 року народження, без реєстрації. Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , а інших спадкоємців за законом судом не встановлено. В свою чергу, спадкоємець за заповітом, станом на момент розгляду справи, жодних дій, пов`язаних з прийняття спадщини не вчинила. Що стосується вимоги позивача про визнання за нею права власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Аналіз зазначених норм закону, а також встановлений в судовому засіданні факт проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , не позбавляють її права, як спадкоємця за законом отримати відповідне свідоцтво на все спадкове майно, що на день смерті належало спадкодавцю, у спосіб передбачений нормами ЦК України, законом України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на спадковий будинок, на думку суду, заявлені передчасно. На підставі викладеного,

Outcome: partial