Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

24.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що він згідно з рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.2012 року, є власником на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок № 51 по вулиці Прорізній у м. Дніпродзержинську в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.06.2007 року. Вищезазначеним рішенням районного суду скасовано державну реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку № 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.12.2014 року, яке набрало законної сили, за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на господарсько-побутові будівлі, розташовані на земельній ділянці, відведений для обслуговування будинку № 51 по вулиці Прорізній у м. Дніпродзержинську, В-1 літню кухню з підвалом, Д-1 вбиральню, Е-1 гараж, К-1 сарай цегляний, № 3 зливна яма, Л-1 навіс. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.01.2015 року за ним визнано право власності на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок № 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.06.2007 року, загальною площею 107,3 кв.м, житловою площею 75,9 кв.м. Скасовано державну реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку № 51 по вул. Прорізній у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області загальною площею 107,3 кв.м, житловою площею 75,9 кв.м. Державну реєстрацію права власності на частку житлового будинку і господарсько-побутові споруди в будівлі він здійснив 03.02.2015 року. Відповідач [PERSON] перешкоджає йому користуватися жилим будинком. Затягує судовий розгляд, не пропонує виплатити грошову компенсацію, не пускає до двору. Дає обіцянки суду вирішити питання щодо порядку користування житловими і нежитловими приміщеннями будинку, але обіцянки не виконує. Був попереджений судом про необхідність до 09.06.2016 року вирішити з ним питання користування будинком, але в судове засідання не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки, не виявив бажання спілкуватися по мобільному телефону. Наполягає на ухваленні заочного рішення, яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні прав власника на частку житлового будинку № 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Визнати порядок користування житловим будинком № 51 по вул. Прорізній у м.Дніпродзержинську, надавши йому у користування житлову кімнату 1-4 площею 21,7 кв.м. [PERSON] надати у користування житлові кімнати 1-3 площею 7,3 кв.м та 1-5 площею 9,1 кв.м, всього 16,4 кв.м. Залишити коридор 1-1 і кухню 1-2 у спільному користуванні. Стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір 487 грн. 20 коп. Відповідач [PERSON] 16.02.2016 року власноручно отримав копію позивної заяви з додатками до неї і, починаючи з березня 2016 року у кожному судовому засіданні звертався до суду з проханням надати йому час, щоб він мав можливість добровільно з позивачем вирішити питання щодо здійснення [PERSON] права власності на будинок, який належить на праві власності йому і позивачу. Попереджений судом, що якщо до 09.06.2016 року він не вирішить питання з [PERSON] про здійснення позивачем права власності на спільний будинок, суд вимушений буде ухвалити рішення по справі. 09.06.2016 року відповідач в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст. 224 ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] є рідним сином [PERSON], якому на праві приватної власності належала 1/2 частка житлового будинку під номером 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Відповідно до технічного паспорту, оглянутому в судовому засіданні, вказана частка житлового будинку складається з: коридору 1-1 площею 4,7 кв.м, кухні 1-2 площею 6,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 7,3 кв.м, кімнати 1-4 площею 21,7 кв.м., кімнати 1-5 площею 9,1 кв.м. До складу домоволодіння входять також надвірні споруди. 24.06.2007 року [PERSON] помер. До спадкоємців першої черги відносились позивач і його сестра [PERSON]. За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.02.2012 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області 23 жовтня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок № 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], який помер 24.06.2007 року. Скасовано державну реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинськ. Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 26.12.2014 року, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на господарсько-побутові будівлі, розташовані на земельній ділянці, відведений для обслуговування будинку 51 по вулиці Прорізній у м. Дніпродзержинську, а саме: В-1 літню кухню з підвалом, Д-1 вбиральню, Е-1 гараж, К-1 сарай цегляний, № 3 зливна яма, Л-1 навіс. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року, яка набрала законної сили 26 січня 2015 року, рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2012 року доповнено в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 24.06.2007 року, загальною площею 107,3 кв.м, житловою площею 75,9 кв.м. Скасовано державну реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку № 51 по вул. Прорізній у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 107,3 кв.м, житловою площею 75,9 кв.м. Державну реєстрацію права власності на частку житлового будинку і господарсько-побутові споруди в будівлі позивач здійснив 03.02.2015 року. Мав наміри вселитися у спірний будинок, а відповідач перешкоджає, що підтверджується матеріалами про закриття перевірки за зверненням [PERSON] від 19.09.2015 року із Баглійського районного відділу внутрішніх справ м.Дніпродзержинська, дослідженими при судовому розгляді. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Однак, умовою для такого виділу є наявність технічної можливості, яка у даному випадку відсутня, тому що для цього не дозволяють розміри часток права власності у загальній і житловій площі. Таким чином, визначення порядку користування житловими і нежитловими приміщеннями будинку є єдиним заходом захисту права власності позивача у будинку. До того ж, частки позивача і відповідача є рівними у праві власності і позбавлення позивача права володіння і користування його часткою є порушенням його прав. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Виходячи з розміру часток сторін у праві власності на житлову площу будинку, кожному з них належить право на 75,9 кв.м : 4 = 19 кв.м. Оптимальним варіантом визначення порядку користування будинком суд вважає такий варіант, згідно з яким позивачеві буде надано у користування кімнату 1-4 площею 21,7 кв.м., а відповідачу кімнати 1-3 площею 7,3 кв.м та 1-5 площею 9,1 кв.м, всього 16,4 кв.м. Зазначений варіант є єдиним, тому що має місце відступ від розміру часток, але він не передбачає встановлення права власності на ці кімнати і не є збільшенням або зменшенням ідеальної частки кожного із співвласників. При цьому коридор 1-1 і кухня 1-2 залишаються у спільному користуванні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, задовольнивши вимоги позивача, стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved