Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1972 грн. 69 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно із виконавчим листом № 2-591/2010 виданим Бершадським районним судом Вінницької області [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 21.05.2010 року і до його повноліття. Однак, аліменти на її користь на утримання їхніх дітей відповідач сплачує не в повному розмірі, тому у нього станом на 01.11.2016 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 6342 грн. 80 коп.. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 1972,69 грн. та судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні в Бершадському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавчий лист № 2-591/2010 від 09.06.2010 року, виданий Бершадським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 21.05.2010 року і до його повноліття. Згідно наданого позивачем розрахунку суми неустойки за прострочення сплати аліментів сума неустойки складає 1972 грн. 69 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за ним існувала заборгованість по виплаті аліментів. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо. Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістомстатті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню, а отже слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 1972 грн. 69 коп.. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 551 грн. 20 коп. судового збору та 500 грн. витрат по оплаті правової допомоги.

Outcome: approved