Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивував тим, що 06 червня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 046120, виданим 19 липня 2018 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №31). На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,18 га, розташованої на території Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421582400:09:000:0584. Вказане майно належало померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ДН №162941 від 15.08.2005 року. За життя, [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області 15.08.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №450, за змістом якого, вищевказану земельну ділянку він заповідав позивачу [PERSON] Про смерть [PERSON] та існування заповіту, складеного на його користь, позивачеві стало відомо 01.08.2018 року. Згідно змісту довідки №01-23-829 від 29.08.2018р., виданою Златоустівською сільською радою, спадкодавець [PERSON], на день смерті, мешкав один. Інших спадкоємців з дня смерті й до моменту цього звернення до суду, не встановлено. Відповідно до листа, виданого нотаріусом [PERSON] № 832/01-16 від 10.08.2018р., спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Прийняти спадщину у встановлений законом строк позивач не зміг у звязку із тим, що не знав про смерть [PERSON] та наявність заповіту відносно нього. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,18 га, розташовану на території Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421582400:09:000:0584 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи сторони не зявились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, представником відповідача також було зазначено про визнання позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Так встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 06 червня 2009 року що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 046120, виданим 19 липня 2018 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №31) (а.с.7). На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,18 га, розташованої на території Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421582400:09:000:0584. Вказане майно належало померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ДН №162941 від 15.08.2005 року. За життя, [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області 15.08.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №450, за змістом якого, вищевказану земельну ділянку він заповідав позивачу [PERSON] (а.с.8-14). Відповідно до листа, виданого нотаріусом [PERSON] № 832/01-16 від 10.08.2018р., спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась (а.с.15). Правовідносини, повязані із спадкуванням, врегульовані\~Цивільним кодексом України\~( далі\~ЦК). Відповідно до ст.ст.\~1233,1234 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1.ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову долю в спадщині судом не встановлено. Згідно ст.ст. 328, 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. У відповідності з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved