Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

25.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 17.08.2007 р. по 26.06.2017 р., від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку, допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки має великий дохід. У звязку з тим, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність, зазначивши що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.08.2007 року по 26.06.2017 року про що свідчить копія рішення Комінтернівського районного суду Одеської області /а.с.6/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №287856, у сторін 23.11.2011 року народилась донька [PERSON] /а.с.5/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до ст.. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, суд виходив з того, що відповідач має працездатний вік, не має інших утриманців та стягнення аліментів в розмірі 5000,00 грн. не буде для нього непосильним тягарем. Жодних доказів про неможливість стягнення аліментів в зазначеній сумі, суду надано не було. Крім того, на підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.180,181,182,183,191 СК України і

Outcome: approved