Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

25 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають в шлюбі, який 05.06.2015 року зареєстрований Ленінським ВДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис №300). В даному шлюбі у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сторони з 19.03.2021 року спільно не проживають. Батько матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) батька але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони 05 червня 2015 року зареєстрували шлюб у Ленінському ВДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис №300), що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.9). За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 680 від 11 листопада 2015 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 11 листопада 2015 року, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.10). Згідно довідки № 102, виданої Широківською сільською радою Миколаївської області син [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] (а.с.11) Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989, батько(ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявністьрухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до частини 2ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та, виходячи з принципів всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання сина [PERSON] , [INFO] до повноліття дитини, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved