Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

24 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] вказавши третіми особами: ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент», Компанію TOPMAX LIMITED; про визнання договору поруки недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 10 лютого 2006 року, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 28 листопада 2013 року їй стало відомо про вимоги ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» до її чоловіка [PERSON] по договору поруки, який було укладено 20 січня 2013 року, у відповідності до якого [PERSON] поручився перед ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» за належне виконання взятих на себе зобов'язань компанією TOPMAX LIMITED. Однак, позивач вважає, що вищезазначений договір поруки є незаконним та суперечить нормам чинного законодавства, оскільки своєї згоди на укладання вказаного договору поруки від 20 січня 2013 року вона, як дружина [PERSON] не надавала. У зв'язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати недійсним договір поруки укладений 20 січня 2013 року між [PERSON] та ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» (а.с. 2). Позивач у судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 50). Відповідач, до судового засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про зозгляд справи за його відсутності (а.с. 51). Треті особи у судове засідання не зв'явилися, про день, час та місце розгляду справи повидомлені належним чином. Від представника Компанії TOPMAX LIMITED до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. а.с. 52, 53 - 57, 63). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом було встановлено, що 10 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 лютого 2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 71 (а.с. 4). 20 січня 2013 року, між ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» та [PERSON], був укладений договір поруки, у відповідності до якого [PERSON] поручився перед ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» за належне виконання Компанією TOPMAX LIMITED зобов'язань по наступним угодам: угода від 28 лютого 2012 року про розірвання контракту № 2011/07 - 11/П/ТМЛ - 1 від 11 липня 2011 року, у тому числі додаткова угода до нього від 02 вересня 2012 року; угода від 28 лютого 2012 року про розірвання контракту № 2011/17 - 08/К - П/ТОП від 17 серпня 2011 року, у тому числі додаткова угода до нього від 02 вересня 2012 року; угода від 28 лютого 2012 року про розірвання контракту № 2011/07 - 11/П/ТМЛ від 11 липня 2011 року, у тому числі додаткова угода до нього від 02 вересня 2012 року (а.с. а.с. 33 - 35, 36 - 38, 39 - 41, 42 - 44). Крім того, у відповідності до повідомлення про проведення судового засідання та позовної заяви від 19 вересня 2013 року, в провадженні Арбітражного суду м. Москви знаходиться справа № А40 - 132274/13 за позовом ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» до [PERSON] про стягнення боргу та нарахованих відсотків у розмірі 656 014 178,76 рублів РФ (а.с. а.с. 20, 21 - 26). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року та Сімейним кодексом України. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК України, правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невелику вартість. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо - , відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. У відповідності до ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та приведені норми закону, а також зважаючи на ту обставину, що договір поруки від 20 січня 2013 року, який був укладений між [PERSON] та ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» не відноситься до дрібного побутового правочину, а тому для його укладання необхідна була згода [PERSON], дружини [PERSON], яка є співвласником його майна, у зв'язку з чим суд, доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити та визнати недійсним договір поруки від 20 січня 2013 року, укладений між ЗАТ «РусАтомСтрой - Менеджмент» та [PERSON] Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved