Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

26.11.2019 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що [INFO] на окупованій території АР Крим, померла її мати [PERSON] . При зверненні до Нижньосірогозького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції із заявою щодо отримання свідоцтва про смерть, де було відмовлено через відсутність необхідних документів, які є підставою для вчинення відповідного актового запису. За таких обставин заявниця була вимушена звернутися до суду для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заявниця під час судового розгляду вимоги заяви підтримала по мотивам в ній зазначеним та прохає їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та місце судового розгляду. Свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою померлої [PERSON] . Знає, що дійсно її сестра [PERSON] померла [INFO] в м. Сімферополь АР Крим. Заслухавши заявницю, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявницею надані медичні документи - довідка, про смерть № 3604 відповідно якої зазначено, що [PERSON] [INFO] , померла [INFO] в м. Сімферополь АР Крим. Відповідно до паспорта громадянна України - заявниця [PERSON] , народилася [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її матір`ю вказана [PERSON] . Відповідно до паспорта громадянина України [PERSON] , народилася [INFO] , в с. Долинівка Білогірського району Республіка Крим, виданий 25 жовтня 1996 року. Відповідно до рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 07 червня 2012 року, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Після реєстрації шлюбу заявниці, присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1, ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-V11, сухопутна територія АР Крим та м.Севастополя визнана тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2016 року, видане нелегітимним органом АР Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявниця, звернувшись до заінтересованої особи стосовно реєстрації смерті матері, отримала відмову. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті - м. Сімферополь АР Крим. Суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод заявника як громадянина України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved