Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

24 жовтня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком. На даний час вона є повнолітньою, однак з 01.09.2011 року навчається за денною формою навчання у Маріупольському професійному ліцеї автотранспорту. Самостійного заробітку вона не має, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 2500,00 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. В подальшому позовні вимоги було уточнено, в остаточній редакції яких просила стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 700,00 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, тому суд, зважаючи на наявність письмової згоди позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В аспекті зазначеної норми дане аліментне зобов'язання - це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв'язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя від 24.07.1995 року, [PERSON] народилася [INFO], про що вчинено актовий запис № 529. Батьками зазначені: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається із довідки № 224, наданої Маріупольським професійним ліцеєм автотранспорту від 21.10.29013 року, [PERSON] є студентом даного освітнього закладу за денною формою навчання. Термін навчання становить з 01.09.2011 року по 28.06.2014 року. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд в сенсі ст.ст. 199, 200 СК України та враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вбачаючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв'язку із навчанням, а також можливість [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, вважає за можливе стягнути з останнього аліменти 700,00 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку, тим самим задовольнивши пред'явлений позов. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже його не оспорює. У відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved