Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку із продовженням навчання. Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Позивач з 01.09.2016 року продовжив навчання у Краснодарському крайовому коледжі культури на денному відділенні із повним відшкодуванням витрат, стипендію не отримує. У зв'язку із цим [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Тому просила стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на навчання у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 24.07.2017 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягнути із відповідача аліменти на навчання у твердій сумі у розмірі 2000 грн. на період навчання. Також пояснила, що батьки позивача розлучені. Згідно рішення суду з відповідача стягувались аліменти на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. Позивач навчається з 2016 року у Краснодарському краї, несе значні витрати на проїзд до місця навчання, оренду житла, харчування, придбання матеріалів для навчання, що підтверджується наданими квитанціями. Мати позивача постійної роботи не має тому не може повністю забезпечити потреби сина. Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши вищенаведену позицію представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). На підставі виконавчого листа №2-696/06 від 28.04.2006 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, з відповідача стягувались аліменти на утримання сина до повноліття дитини, тобто до 18.06.2017 року. Станом на 03.11.2017 року за відповідачем рахується заборгованість по сплати аліментів у розмірі 11474,64 грн. (а.с.40). Позивач продовжив навчання у Краснодарському крайовому коледжі культури на денному відділенні із повним відшкодуванням витрат у період з 11.01.2016 року по 30.06.2020 року, стипендію не отримує, що підтверджується договором із навчальним закладом від 30.08.2016 року, та довідкою коледжу від 29.09.2017 року №218 (а.с.28-31). Згідно вказаного договору та додаткової угоди до нього оплата за навчання становить 36800 рублів РФ за один учбовий рік. Позивач несе значні витрати на проїзд до місця навчання, оренду житла, харчування, придбання матеріалів для навчання, що підтверджується наданими квитанціями та розрахунком представника позивача, згідно якого загальний розмір витрат на навчання становить близько 8000 грн. на місяць (а.с.26-27,32,41-42). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість її надати, оскільки працює, отримує доход. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який не працює, стипендію на час розгляду справи не отримує, ніяких самостійних доходів не має, платність навчання позивача у Краснодарському крайовому коледжі культури, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, можливість надання утримання матір'ю позивача і вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути представник позивача повинен становити 2000 грн. щомісячно. При цьому суд також виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, а також враховує, що позивач є повнолітньою та працездатною особою і, бажаючи продовжувати навчання після досягнення 18 років на денній формі, мусить докладати певних зусиль для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь державного бюджету судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved