Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

26 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 01 лютого 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 25 січня 2015 року. Від якого мають спільних дітей, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] народження та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] народження. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, діти знаходяться на повному утриманні матері. Батько неповнолітніх матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 лютого 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 27 січня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області (актовий запис №690 від 06 вересня 2004 року), та [PERSON] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №813 від 03 вересня 2009 року). На даний час діти проживають разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про реєстрацію місця проживання матері з дітьми виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14.12.2018 р. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на дітей у вигляді 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved