overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, в якій, просить визнати протиправною та скасувати відмови відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листа від 07 грудня 2015 року №19-28-99.3-525/15-15 та у формі листа від 21 грудня 2015 року №19-28-99.3-601/15-15 про залишення без розгляду клопотань про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 22,7267 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та зобов'язати відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 22,7267 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Позов обґрунтований тим, що 31 березня 2015 року позивач звернувся до ГУ Держземагентства в Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства, площею 22,7267 га, яка розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та не отримавши протягом місяця з дня реєстрації заяви ані відмови, ані дозволу на розроблення документації з землеустрою,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, в якій, просить визнати протиправною та скасувати відмови відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листа від 07 грудня 2015 року №19-28-99.3-526/15-15 та у формі листа від 21 грудня 2015 року №19-28-99.3-600/15-15 про залишення без розгляду клопотань про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та зобов'язати відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Позов обґрунтований тим, що 31 березня 2015 року позивач звернувся до ГУ Держземагентства в Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства, площею 11,0982 га, яка розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та не отримавши протягом місяця з дня реєстрації заяви ані відмови, ані дозволу на розроблення документації з землеустрою,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, в якій, просить визнати протиправною та скасувати відмови відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листа від 07 грудня 2015 року №19-28-99.3-527/15-15 та у формі листа від 21 грудня 2015 року №19-28-99.3-606/15-15 про залишення без розгляду клопотань про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 13,6087 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та зобов'язати відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства площею 13,6087 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення(рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Позов обґрунтований тим, що 31 березня 2015 року позивач звернувся до ГУ Держземагентства в Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства, площею 13,6087 га, яка розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та не отримавши протягом місяця з дня реєстрації заяви ані відмови, ані дозволу на розроблення документації з землеустрою,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 27.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 01 січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27.04.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 01 січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають разом, але між ними немає взаємоповаги та порозуміння. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини, як між подружжям, між ними не налагодились. Спільних дітей вони не мають. Сторони у судове засідання не з»явились, а позивачка [PERSON] просила про постановлення заочного рішення в справі. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 25.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Миролюбівською сільрадою Вінницької області. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Задовольняє вимоги позивачки про зміну прізвища. У відповідності до ст. 224 ЦПК України постановляє в справі заочне рішення, оскільки належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з»явився і про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 25 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до повноліття дитини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14.02.2003 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу без його участі. \~ Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 14.02.2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]\~ було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 14.02.2003 року (а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 02 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №01 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №12, зареєстровано Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області, та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №345, зареєстровано Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області. На момент звернення з дійсною заявою до суду, діти проживають разом з позивачем, на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дітей всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~25 грудня 2015 року в с.Підзамочок Бучацького району Тернопільської області померла мати позивачки [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Коротка,18 в с.Підзамочок Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Підзамочківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~25 грудня 2015 року в с.Підзамочок Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Окрім позивачки, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

25 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул.. Янгеля, 21/88 Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.12.2015 р. о 00 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 25.12.2015 р. о 00 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий зовнішньо занепокоєний. Заявляє, що „голоси приказують покінчити з собою, „мене переслідують погані люди. Психомоторно збуджений. До свого стану не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

25 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Коробова, 9/65. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.12.2015 р. о 18 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 24.12.2015 р. о 18 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, гнівливий. Висловлює маячні ідеї впливу, отруєння. Сказав сусіду по палаті, що він вибродиться у вікно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

25 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 12.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 5000 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 26.11.2015 року 21484,34 грн., а саме: за кредитом 4990 грн; 13045,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1950 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 999,25 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 12.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 5000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 26.11.2015 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 4990 грн; 13045,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1950 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 999,25 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 21484,34 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved