Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

24 червня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив оголосити його доньку [PERSON], [INFO], померлою. Вимоги обґрунтовує тим, що у червні 2005 року його донька [PERSON] вийшла з дому і не повернулася, та з того часу жодних відомостей від неї не надходило. Рішенням суду від 15.03.2007 року доньку визнано безвісно відсутньою. Таким чином уже більш як 10 років жодних відомостей про місце перебування [PERSON]О немає. Оголошення доньки померлою заявнику необхідно для оформлення спадщини на належну їй частину квартири, у звязку з чим він звернувся до суду з даною заявою. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що після оголошення доньки безвісно відсутньою вона так і не зявилася, місце її перебування не було встановлено, звернення до органів міліції та розшук не дали результатів. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, в яких просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №334916 від 18 жовтня 1983 року, виданим Вікторовською сільською радою Кореневського району Курської області (а.с.10). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2007 року [PERSON] визнано безвісти відсутньою з червня 2005 року, оскільки вона вибула з постійного місця проживання [ADDRESS] і відсутні будь-які відомості про місце її перебування (а.с.7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що є знайомими та сусідами заявника і їм відомо, що його донька [PERSON] дійсно влітку 2005 року пішла з дому і до теперішнього часу за місцем свого проживання не зявлялася, відомостей про неї та місце її перебування немає. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно. що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що більше 10 років у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування, а тому є всі підстави вважати, що вона померла. Визнання особи померлою має юридичне значення для заявника. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст.ст.46,47 ЦК України,

Outcome: approved