Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

26 вересня 2018 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві [PERSON] покликається на те, що 17 січня 2000 року його баба [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Овадніської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, згідно якого на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу. 28 червня 2006 року [PERSON] померла в селі Овадне Володимир-Волинського району Волинської області, і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, на належне їй майно. Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Овадне Володимир-Волинського району Волинської області, по вулиці Молодіжній, 20. Після смерті [PERSON], позивач відповідно до ст.1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із нею на час відкриття спадщини, доглядав її, утримував в належному стані та вів домогосподарство. Відповідач [PERSON], рідна дочка покійної [PERSON], є її спадкоємцем за законом, спадщину не прийняла, від неї відмовилась подавши відповідну заяву до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців майна покійної [PERSON] немає. Відповідно до вимог ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивач звернувся до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Овадне Володимир-Волинського району Волинської області по вулиці Молодіжній, 20, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно та здійснення покійною за життя самочинної побудови гаражу Д-1 та прибудови а1. Відмова у вчиненні нотаріальної дії стала підставою позивачу для звернення до суду. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 19 жовтня 2018 року. Витребувано у Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області матеріали спадкової справи по смерті [PERSON] У підготовче судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилась, також подала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно без її участі. Згідно із\~ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на положення ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті без участі сторін та на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно витягу КП «Волинського обласного бюро технічної інвентаризації» № 10135795 від 20 березня 2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також технічного паспорта на садибний житловий будинок від 16 березня 2006 року, будинок, що знаходиться за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район с. Овадне, вулиця Молодіжна, 20, належав на праві приватної власності [PERSON]. Згідно копії заповіту, посвідченого 17 січня 2000 року секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] 28 червня 2006 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 022187. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район с. Овадне, вулиця Молодіжна, 20. За життя покійною [PERSON] було самовільно побудовано гараж Д-1 та прибудову а1, що підтверджується копією технічного паспорта на вказаний садибний житловий будинок станом на 10 вересня 2018 року, однак право власності на них зареєстровано не було. Згідно довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 823 від 29 березня 2018 року, [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район с. Овадне, вулиця Молодіжна, 20. Від імені [PERSON] 17 січня 2000 року за № 01посвідчений заповіт у виконавчому комітеті Овадніської сільської ради Володимир-Волинського району на [PERSON]. Заповіт не змінений та не відмінений. З дня смерті [PERSON], її спадщину прийняв [PERSON], який постійно проживав та зареєстрований разом з нею у вказаному будинку. Копією паспорта громадянина України серії АС 737296, виданого на імя [PERSON] також підтверджується факт йог реєстрації у будинку знаходиться за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район с. Овадне, вулиця Молодіжна, 20, із 14 грудня 200 року. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЕГ № 317608, позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] Також в матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 29 березня 2018 року про те, що вона відмовилась від прийняття спадщини по смерті [PERSON] на користь свого сина [PERSON], який є позивачем у справі. У відповідності до постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 12 квітня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Овадне Володимир-Волинського району Волинської області по вулиці Молодіжній, 20, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно та здійснення покійною за життя самочинної побудови гаражу Д-1 та прибудови а1. Встановлені в судовому засіданні обставини також підтверджуються витребуваними судом у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі Волинської області матеріалами спадкової справи № 119/2018 щодо майна померлої 29 червня 2006 року [PERSON]. Частиною 1 ст.328\~ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачу оформити спадщину в нотаріальному порядку. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved