Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] народився його онук - [PERSON] [PERSON] онука - [PERSON], яка є донькою позивача, у 2014 році стала зустрічатися з іншим чоловіком та проживати з ним однією сім'єю в цивільному шлюбі, в наслідок чого покинула свою дитину та виїхала до м. Миколаїв до свого співмешканця. [PERSON] не цікавиться життям сина, не приділяє йому уваги. У рідного батька онука - [PERSON] створена нова сім'я, він має двох дітей від іншого шлюбу та життям неповнолітнього [PERSON] не цікавиться, а лише сплачує аліменти на утримання сина на користь [PERSON], які остання витрачає на власні потреби. Онука повністю забезпечує позивач та дружина позивача, вони дбають про матеріальне забезпечення онука, про стан його здоров'я, водять до спортивної секції та на індивідуальні додаткові заняття, приділяють йому всю свою увагу, турботу, любов. В зв'язку з чим, просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання рідного діда [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в червні 2014 року дочка разом із сином [PERSON] поїхала до м. Миколаїв до свого співмешканця. Після чого в серпні цього ж року передала позивачу сина потягом до м. Харкова. З цього часу дитина проживає разом з позивачем. Позивач водить свого онука на карате, англійську мову, забезпечує всім необхідним, онук має свою кімнату. Матір дитини не має можливості забезпечувати свого сина, власного житла в неї немає, вона ніде не працює та має кредити. Позов поданий з метою стягнення аліментів на утримання дитини, в даний час аліменти [PERSON] надходять на кредитку, яка заблокована [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що отримувала аліменти від колишнього чоловіка, з серпня 2014 року декілька разів знімала гроші з банківської картки та витрачала на себе. На даний час картка заблокована, в зв'язку з наявністю невиконаних кредитних зобов'язань. Документи вона втратила, із співмешканцем розійшлася, мешкає тимчасово в м. Охтирка у подруги. Не заперечує, щоб син проживав разом з її батьками, оскільки в неї відсутня можливість проживати із сином однією сім'єю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить судовий розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради [PERSON] у судовому засіданні вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача та матір'ю [PERSON] У червні 2014 року дочка забрала дитину до м. Миколаїв, у серпні 2014 року надіслала повідомлення по телефону, що дитина їде до них. Свідок забирала онука з потяга в м. Харкові. Онук бажає проживати з дідусем та бабусею, рідного батька не знає, а з матір'ю розмовляв по телефону один раз на три місяці. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Відповідач [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Тобто позивач є рідним дідусем неповнолітнього [PERSON] Частиною 2 ст. 259 Сімейного кодексу України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до акту від 19.10.2016 року, затвердженого директором ПП «СІБ», в квартирі [ADDRESS], зареєстровані наймач [PERSON], дружина [PERSON], онук [PERSON] (а.с.9). Позивач є наймачем квартири, працює, отримує стабільну заробітну плату та пенсію (а.с. 9-11). З довідок від 19.10.2016 року, 20.10.2016 року виданих ПП [PERSON], головою Охтирської федерації карате - до [PERSON] вбачається, що малолітній [PERSON] відвідує додаткові заняття із англійської мови, є членом спортивної секції з боротьби карате-до (а.с.13, 14). Згідно психолого - педагогічної характеристики за результатами вивчення життєвої ситуації учня 3-Б класу Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 ім. Р.К. Рапія, складеної директором школи, [PERSON] виховується у родині дідуся [PERSON] і бабусі [PERSON], які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, цікавляться успіхами та поведінкою в школі, систематично відвідують батьківські збори, сумлінно ставляться до своїх обов'язків та задовольняють вікові та індивідуальні потреби дитини (а.с.12). Орган опіки і піклування Охтирської міської ради у висновку від 12.12.2016 року за № 01-13/4429 вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання його рідного дідуся [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до ч. 3 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ст.9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З висновку органу опіки і піклування Охтирської міської ради також вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає в окремій кімнаті, де є спальне ліжко, шафа для одягу, письмовий стіл, ноутбук, спортивне знаряддя та все необхідне для розвиту. Дитина відвідує секцію карате, має нагороди за спортивні досягнення. Таким чином, у процесі розгляду справи суд впевнився, що визнання позову відповідачами не порушує права та інтереси неповнолітньої дитини, жоден із батьків малолітнього [PERSON] не може і не бажає створити належних умов для виховання та розвитку дитини, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На прохання позивача судові витрати залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved