Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

25.05.2021 року до суду звернувся представник: адвокат Яковенко О.С. в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначає, що [INFO] у м. Гуляйполе Запорізької області народився [PERSON] . 23 лютого 1972 року [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , однак, у договорі купівлі-продажу покупець записаний як [PERSON] « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Це було пов`язано із тим, що ім`я на російській мові звучить як « [PERSON] », а на українській « [PERSON] ». 22 лютого 1978 року [PERSON] зареєструвався за адресою: [ADDRESS] згідно будинкової книги від 09.02.1949 року.09 жовтня 1984 року [PERSON] «на російській мові» отримав посвідчення водія. 13 вересня 1996 року [PERSON] «на російській мові» отримав пенсійне посвідчення. 20 вересня 1996 року [PERSON] «на російській мові» отримав посвідчення «Ветеран праці». 15 жовтня 1999 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України. Встановити факт належності договору купівлі-продажу від 23 лютого 1972 року в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги, так як продавець за цим договором помер та відсутній орган, який посвідчував договір, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме: необхідне для розпорядження своєю власністю. Прохає встановити\~факт,\~що договір\~купівлі-продажу\~від 23\~лютого 1972\~року житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~за адресою:\~ [ADDRESS] , посвідчений виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрований Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 27 березня 1972 року в книзі для запису нотаріальних дій під №46, за реєстром №2705, на ім`я покупця [PERSON] « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, 09.06.2021 року представник подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, прохав заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Гуляйпільська міська територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області, до суду не з`явився, надали 28.05.2021 року суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви. Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народився заявник - [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15.10.1999 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.4) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.1978 року (а.с.5). 23.02.1972 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений виконавчим комітетом Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих Гуляйпільського району Запорізької області в книзі для запису нотаріальних дій під №46, зареєстрований Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 27 березня 1972 року за реєстром №2705 (а.с.6-7). Відповідно до копії Будинкової книги для приписки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] приписаний за даною адресою з 22 лютого 1978 року (а.с.8-9). 09 жовтня 1984 року [PERSON] «на російській мові», [INFO] , отримав посвідчення водія серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] [PERSON] «на російській мові», 1936 року народження, отримав пенсійне посвідчення № [NUMBER] (а.с.10). 20 вересня 1996 року [PERSON] «на російській мові» отримав посвідчення «Ветеран праці» (а.с.10). Відповідно до\~ст.41\~Конституції України\~кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ч.1\~п.6\~ст.315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 23 лютого 1972 року житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на ім`я покупця « [PERSON] », містить помилку щодо по батькові власника житлового будинку, а саме: замість « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] », і усунути вказаний недолік у досудовому порядку неможливо. Встановити факт належності заявнику договору купівлі-продажу житлового будинку в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги, так як продавець за цим договором помер та відсутній орган, який посвідчував договір. Встановлення даного юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідно для реалізації права власності на житловий будинок. Факт належності заявнику договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 лютого 1972 року доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved