Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

25.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 77142, 62 грн., з яких 4868,00 грн. 3 % річних, 15853, 17 грн. інфляційне збільшення боргу, 56421, 45 грн. пеня; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.01.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав грошову позику у розмірі 15000,00 грн. зі\~строком повернення\~до 31.01.2013 року.\~Укладення договору\~позики підтверджувалося\~розпискою від\~21.01.2013 року. Крім цього, 10.12.2013 року відповідно до письмової розписки він позичив відповідачу 46882,00 грн. зі\~строком повернення\~до 31.03.2014 року. У зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань та несплатою суми боргу 14.04.2014 року позивач [PERSON] подав до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву до відповідача про стягнення суми боргу в розмірі 61882,00 грн., 3% річних в сумі 11160,60 грн. та інфляційних в розмірі 5497,19 грн. 26.08.2014 року рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/5831/14-ц позовні вимоги було задоволено в повному обсязі та стягнуто 68539,79 грн. Оскільки\~вищезазначене рішення\~суду,\~яке набрало\~законної сили\~29.09.2014 року, відповідачем не було виконано, позивач змушений знову звернутися до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 70167,34 грн., з них 6002,07 грн. - 3% річних, та 64165,27 грн. - інфляційні витрати. 23.11.2017 року Московським районним\~судом м.\~Харкова по\~справі №\~643/10675/17\~винесено заочне\~рішення,\~яким позов\~задоволено в\~повному обсязі. До теперішнього часу визначені судом суми коштів відповідач не сплатив на користь позивача. Станом на 20.03.2019 року відповідач не повернув позивачу, згідно з вищезазначеними рішеннями Московського районного суду м. Харкова суми боргу: по справі № 643/5831/14-ц 68539,79 грн.; по справі № 643/10675/17 70167,34 грн.,\~а всього 138707,13 грн. Сума боргу за період з дати набрання законної сили рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2017 року по справі № 643/10675/17 до теперішнього часу, а саме з 17.01.2018 року по 20.03.2019 року складає 77142,62 грн. та підлягає стягненню з відповідача на його користь. 15.05.2019\~року ухвалою\~Московського районного\~суду м.\~Харкова по\~зазначеній справі провадження відкрито, ухвалено розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 02.07.2019 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова в судове засідання викликані сторони, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, розглянути справу за його відсутністю,\~ не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~ про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює\~ рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 21.01.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав грошову позику у розмірі 15000,00 грн. зі строком повернення до 31.01.2013 року. Укладення договору позики підтверджувалося розпискою від 21.01.2013 року (а.с. 22). Крім цього, 10.12.2013 року відповідно до письмової розписки [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 46882,00 грн. зі строком повернення до 31.03.2014 року (а.с. 23). У зв`язку\~із невиконанням\~договірних зобов`язань\~та несплатою\~суми боргу\~14.04.2014\~року позивач\~ [PERSON] \~подав до\~Московського районного\~суду м.\~Харкова позовну\~заяву до\~відповідача про\~стягнення суми\~боргу в\~розмірі 61882,00\~грн.,\~3%\~річних в\~сумі 11160,60\~грн.\~та інфляційних\~в розмірі\~5497,19\~грн.\~26.08.2014\~року рішенням\~Московського районного\~суду м.\~Харкова по\~справі №\~643/5831/14-ц\~позовні вимоги\~було задоволено\~в повному\~обсязі та\~стягнуто 68539,79\~грн. (а.с.\~21). Оскільки вищезазначене рішення суду, яке набрало законної сили 29.09.2014 року, відповідачем не було виконано, позивач [PERSON] знову звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 70167,34 грн., з них 6002,07 грн. - 3% річних, та 64165,27 грн. - інфляційні витрати. 23.11.2017 року Московським районним судом м. Харкова по справі № 643/10675/17 винесено заочне рішення, яким позов задоволено в повному обсязі (а.с. 20). До теперішнього часу визначені судом суми коштів відповідач не сплатив на користь позивача. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Частиною 1 ст. 8 ЦК України передбачено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З погляду на викладене суд вважає за можливе застосувати до виниклих правовідносин норми зобов`язального права. Так, згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами, як зазначено в ст. 536 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Станом на\~20.03.2019\~року відповідач\~ [PERSON] \~не повернув\~позивачу [PERSON] \~згідно з\~вищезазначеними рішеннями\~Московського районного\~суду м.\~Харкова суми\~боргу:\~по справі\~№ 643/5831/14-ц\~ 68539,79 грн.;\~по справі\~№ 643/10675/17\~ 70167,34\~грн.,\~а всього\~138707,13\~грн. Сума боргу за період з дати набрання законної сили рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2017 року по справі № 643/10675/17 до теперішнього часу, а саме з 17.01.2018 року по 20.03.2019 року складає 77142,62 грн. та підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного, суд вважає, що зроблений позивачем [PERSON] розрахунок сум, які підлягають стягнення з відповідача [PERSON] відповідає зазначеним нормам закону і приймається судом, наслідком чого є задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 771, 43 грн. (а.с. 9). На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved