Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

25.12.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом, шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення з квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. Він є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири від 05.08.2002. Вказує, що в належній йому квартирі без реєстрації проживають його колишня дружина [PERSON] та її мати [PERSON] Зазначає, що, за характером своєї роботи, більшість часу знаходиться за межами м. Чернігова, а нещодавно з'явившись у вищезазначеній квартирі виявив, що в ній мешкають сторонні особи, які самовільно зайняли помешкання, змінили замки та проживають без будь-яких правових підстав і не бажають його звільняти. Відповідачі мають власне житло і зареєстровані в ньому. Вказує, що змушений винаймати житло, оскільки відповідачі без достатніх правових підстав не впускають його до власного житла. Посилаючись на норми цивільного законодавства, просить суд захистити його право власності, шляхом виселення відповідачів з належної йому квартири без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив захистити право власності [PERSON], шляхом виселення [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, просили суд відмовити у його задоволенні. Пояснили, що у спірній квартирі вони проживають та доглядають за малолітнім [PERSON], 2003 року народження, батьками якого є позивач та відповідач [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що вбачається з дублікату договору дарування квартири від 17.01.2014 виданого [PERSON] замість втраченого Договору дарування квартири від 05.08.2002, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4844 (а.с.5). Відповідно до копії довідки № 3755 від 13.08.2014, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та його син [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з копії висновку про результати звернення від 05.12.2014, у вищезазначеній квартирі мешкають без реєстрації колишня дружина позивача - відповідач [PERSON] та її мати - відповідач [PERSON] (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідачі не є членами сім'ї позивача, в установленому порядку не набули права користування спірним житлом. Більш того, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі мають право користування житлом, яке знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Черкаська, буд. 76 (а.с.17). Відповідно до ст. 391 ЦПК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні факт перешкоджання позивачу проживання в квартирі, належній йому на праві приватної власності, знайшов своє підтвердження. Таким чином, оскільки право позивача користування житловим приміщенням порушено, необхідно усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належним йому майном, шляхом виселення [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved