Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

24 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Позивач зазначив, що житловий будинок належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13 липня 2005 року приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу Панасенко І.П., р/№ 2169. Спадкоємцями після смерті батька є позивач та його рідна сестра - відповідачка у справі, яка не має наміру приймати у спадщину вказане вище спадкове майно. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності належним чином оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тобто, право власності на житловий будинок [PERSON] не було за життя зареєстровано у встановленому законом порядку. Враховуючи, що іншим шляхом врегулювати це питання неможливо через смерть власника, просив визнати за ним право власності на вказаний будинок у порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у судове засідання не з*явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності за участі його представника за довіреністю (а.с. 3). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 35). Заслухавши представника позивача, з*ясувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 13 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу за реєстровим номером № 2169 (а.с. 15), продавець [PERSON] зобов*язався передати у власність покупця, а покупець [PERSON] зобов*язався прийняти жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці Артемівської сільської ради, жилою площею 48,3 кв.м, загальною площею 71,2 кв.м, що належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Другою Костянтинівською ДНК 22 листопада 1991 року за реєстром №2333, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 26 грудня 1991 року за № 5230, книга 19, р/№ 11302026. Сторони підтвердили в договорі факт повного розрахунку за проданий жилий будинок (п. 5 договору). Відомості про укладення даного договору купівлі-продажу внесені до Державного реєстру правочинів, що підтверджується витягом № 1221630 від 13 липня 2005 року (а.с. 16). Право власності [PERSON] на вказаний будинок підтверджується також технічною документацією Костянтинівського БТІ (а.с. 18-25). Інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку (а.с. 20) згідно зведеного акту вартості від 29 січня 2016 року за даними БТІ становить 65524 грн. [INFO] [PERSON] помер у с. Степанівка Костянтинівського району Донецької області, актовий запис виконкому Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 01 грудня 2014 року № 29, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 6). Позивач [PERSON] народився [INFO] у з/с Шахтарь Новоселківського району Донецької області (а.с. 5-6), батьком його є [PERSON], матір*ю - [PERSON], що вбачається з копії виданого повторно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 13). Відповідач [PERSON] народилася [INFO] у с. Шахтар Великоновоселківського району Донецької області (а.с. 36-37), батьком її є [PERSON], матір*ю - [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 17, 38). Прізвище змінене відповідачкою у зв'язку із реєстрацією шлюбу з [PERSON], що зареєстрований Костянтинівським Будинком щастя Донецької області 19 серпня 1972 року згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] (а.с. 17, 38). Як вбачається з інформації Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43423632 від 30 березня 2016 року (а.с. 28-29), в провадженні нотаріальної контори заведена спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON], відкрита за заявою про прийняття спадщини за заповітом № 132 від 14 травня 2015 року від імені доньки померлого [PERSON], заповіт посвідчений Артемівською сільською радою 10 червня 2013 року за реєстровим №24 на земельну ділянку площею 6,33 га на території Артемівської сільської ради. Також спадкоємцем за законом є син - [PERSON] згідно заяви про прийняття спадщини за законом за № 134 від 15 травня 2015 року. Свідоцтва про право на спадщину на їх ім*я не видавалися. 22 лютого 2016 року постановою державного нотаріуса Другої Костянтинівської ДНК (а.с. 14) позивачу [PERSON] відмолено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу жилого будинку не пройшов державну реєстрацію та право власності спадкодавця на житловий будинок не підтверджується. Як вбачається з повідомлення Костянтинівського міського БТІ за вих. № 354 від 26 квітня 2016 року (а.с. 46) право приватної власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 1991 року, посвідченого Другою Костянтинівської ДНК, р/№ 2333. 06 липня 2005 року [PERSON] був наданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для відчуження. Згідно ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред*явити позов про визнання її права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Таким чином, у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, яка не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику і послідуючого його власнику вирішується у судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження право власності померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приймаючи до уваги вищевикладене та зважаючи на те, що позивач по справі, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, позбавлений можливості оформити спадкові права після смерті батька у зв*язку з непроведенням спадкодавцем за життя державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку, інший спадкоємець не має наміру приймати у спадщину вище зазначене спадкове майно, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS].

Outcome: approved