Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

25.08.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Петрів, вул. Шевченка, 52. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Петрів Тлумацького району по вул. Шевченка, 52 проживала його мати [PERSON] та їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. 16.12.2015 року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на імя онуки [PERSON] (відповідачка) заповіт. Проте, [PERSON] в нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини за заповітом. Також від прийняття спадщини за законом відмовилась донька спадкодавця [PERSON] (відповідачка), подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину за законом після смерті матері, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове майно. У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Петрів, вул. Шевченка, 52, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник відповідача Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що не заперечують щодо задоволення позову, просили справу розглянути без їх участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 8 Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 26.03.1991 рік за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, значилось господарство (особовий рахунок № 311), розташоване по вул. Шевченка, 52, в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 70). Згідно копії технічного паспорту від 10.05.2016 року вказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами були побудовані у період з 1974 році (а.с. 7-12). Відповідно до вимог п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, зазначено, що: «При вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами». У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 52, с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області. 16.12.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя вона посвідчила на імя онуки [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.01.2010 року (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (відповідачка) спадщину за заповітом після смерті [PERSON] не прийняла та відмовилась від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 37 зворот). Згідно копії довідки Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 368 від 18.03.2016 року [PERSON] до дня смерті проживала одна (а.с. 39). Спакоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти спадкодавця: [PERSON] (позивач) (копія свідоцтва про народження, а.с. 40 зворот), та [PERSON] (відповідачка). Однак, [PERSON] (відповідачка) відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 38). Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 37). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 69/2016 від 24.05.2016 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], який бажав прийняти та прийняв спадщину (а.с. 36-61). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті матері [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 52, в с. Петрів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 505/02-31 від 02.08.2016 року (а.с. 68). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved