Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

24 березня 2020 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача - адвокат Кумечко Ігор Володимирович, до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області; Шевченківський районний у м. Полтаві відділ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання батьківства та виключення запису про особу як батька дитини про народження дитини даних про батька. Ухвалою суду від 25.03.2020 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в підготовче засідання на 25.05.2020. 25 травня 2020 року сторони в підготовче засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки за адресою, що вказана в позовній заяві він не проживає, а за відомостями відповідача [PERSON] , перебуває під вартою в Менській виправній колонії № 91 с. Макошине, Менський район, Чернігівська область. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій повідомила місце перебування позивача та прохала проводити наступний розгляд справи за його участю в режимі відеоконференції з установою, де перебуває [PERSON] . Ухвалою суду від 25.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2020 в режимі відеоконференції. 11 серпня 2020 року в судовому засіданні за участю сторін оголошена перерва до 10.09.2020. Позивач вказував, що в зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в шлюбі відповідачів, а ним є [PERSON] , то він прохав визнати його батьком цієї дитини та внести зміни до актового запису про народження, а саме в графу щодо відомостей про батька дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи. Представник позивача - адвокат Кумечко І. В. надавав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримував, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та підтвердила, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] . Представник третьої особи Служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи Шевченківського районного у м. Полтаві відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, 03 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу зазначено - « [PERSON] ». Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області № 622/581/19 від 27.08.2019 (рішення набрало сили 26.09.2019), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 128 - розірвано (а.с.10). У колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не було та немає. Позивач [PERSON] та [PERSON] проходили службу за контрактом з 2017 року в одній бригаді Збройних Сил України, що дислокувалася в Харківській області. Проживали разом як чоловік та дружина, вели спільний побут, спільно приймали рішення. Позивач [PERSON] вважає, що в момент зачаття дитини саме він проживав однією сім`єю з [PERSON] , де і народилася донька [PERSON] [INFO] , однак через об`єктивні причини в свідоцтві № Серія [NUMBER] про народження дитини в графі прізвище ім`я по батькові записний [PERSON] , який не є біологічним батьком, опікуном ( а.с.9,25). Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. За ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 129 СК України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно з п. 6.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Тому потрібно визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження № 995 від 24 жовтня 2019 року, складеного Шевченківським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ЄРДПОУ 40455272, про народження [PERSON] , [INFO] , в графу щодо відомостей про батька дитини, вказавши [PERSON] замість [PERSON] та в графу по батькові - [INFO] Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved