Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

«25» травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дію та розірвати трудовий договір №04521400205 від 27.02.2014 р. Укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та працівником [PERSON] Янушевичем з 30.05.2014р. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, щоміж ним та відповідачем було укладено трудовий договір на виконання останнім обовязків представника торгівельного згідно з посадовою інструкцією. Проте з02.06.2014 р. відповідачприпинив з'являтися за місцем роботи без передження та без поважних причин. Позивачзвертався до відповідача листом з повідомлення про вручення з проханнямз'явитися до Бабушкінськогорайонного центу зайнятості м. Дніпропетровська для зняття трудового договору з реєстрації. Однак до даного часу відповідачпрохання позивача ігнорує.Враховуючи, щорозірватитрудовийдоговір за згодоюсторін не вбачаєтьсяможливим, вимушенийзвертатися до суду з данимпозовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився надав суду заяву в якій просив суд розглядати справиу за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі Представник позивача в судове засідання не зявилась про слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до відповіді відділу адресно -\~ довідкової\~ роботи Управління\~ паспортної роботи, громадянства\~ та реєстрації\~ фізичних\~ осіб\~ ГУДМС в Дніпропетровській\~ області відповідач [PERSON]. зареєстрований за адресою: [INFO]. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року направлено доручення Вільногірському міському суду Дніпропетровської області про допит відповідача [PERSON]. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області направлені матеріали зібрані при виконанні судового доручення, а судове доручення в частині допиту у якості відповідача [PERSON] повернуто без виконання. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності з 27.11.2003 р. відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 27.02.2014 р. між сторонами булоукладено безстроковий трудовий договір відповідно до якого на [PERSON] покладено виконання обов'язків представника торгівельного. Вказаний договір зареєстровано Бабушкінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська 27.02.2014 р. за №04521400205 в присутності відповідача З 27.02.2014 р. відповідач приступив до виконання своїх обовязків згідно з посадовою інструкцією, проте з 02.06.2014 р. припинив з'являтись за місцем роботи та виконувати свої обовязки. Позивач звертався до [PERSON] з проханням з'явитися до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для розірвання трудового договору та зняття останнього з реєстрації, у зв'язку з довготривалою відсутністю на робочому місці без поважної причини. Проте до теперішнього часу відповідач ані до позивача, ані до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська не звертався. Позивачем в підтвердження відсутності відповідача за місцем роботи та припинення виконання ним своїх службових обовязків надав бухгалтерську довідку від 04.03.2014 р. за вих.22. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Частиною першою ст. 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України. Статтею 241цього Кодексу встановлено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Чиннимзаконодавствомвизначеноособливий порядок регулювання питань реєстрації трудових договорів, які укладаються між працівниками та фізичними особами, які використовують найману працю. Форма трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою,затверджені наказом Міністерствапраці та соціальноїполітикиУкраїнивід 08.06.2001 р. № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 р. за №554/5745, якимвизначеномеханізмреєстрації (зняття з реєстрації) трудовихдоговорів, укладенихміжфізичними особами-роботодавцями та найманимипрацівниками. Так, відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору міжпрацівникомта фізичною особою, яка використовує найману працю провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрізайнятостіможливо в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належнимиїм документами до центру зайнятості. Судом встановлено, щопозивач направляв на адресу відповідача лист з запрошеннямз'явитисьдоБабушкінськогорайонного центрузайнятостім. Дніпропетровська для зняття з реєстрації трудового договору, однаквідповідачжодним чином на листи не відреагував. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами фактичноприпиненітрудовівідносини, відповідачперешкоджає у здійсненні законних прав позивача в частинізняття з реєстрації в Бабушкінському районному центрізайнятостім. Дніпропетровська трудового договору, даний позов необхідно задовольнити, а саме, розірвати трудовий договір №04521400205 від 27.02.2014 р., укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] Янушевичем 27.02.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved