Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок № 106 по вул. Івана Богуна (колишня назва - Леніна) в с.Грейгове Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування позову зазначав, що у вересні 1999 року домовився про придбання вказаного будинку у попередньої власниці [PERSON], при цьому кошти сплатив їй в повному обсязі, але договір укладено та нотаріально посвідчено не було. З того часу позивач добросовісно, відкрито та безперечно володіє вищевказаним будинком та мешкає в ньому із своєю сімєю з дозволу [PERSON], яка пообіцяла згодом самостійно провести всі дії з переоформлення права власності щодо цього майна. Наприкінці червня 2016 року під час здійснення дій щодо розпорядження цим майном позивач отримав дані [PERSON] сільської ради про те, що власником вказаного будинку рахується ще [PERSON], яка вже померла. За такого, позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом та просить про визнання за ним права власності на вказане майно за набувальною давністю Представник позивачка позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, в адресованій суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Зі змісту наданих суду письмових доказів, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.08.1999 року, вбачається, що [PERSON] мала у власності житловий будинок № 106 по вул. Леніна (нині [PERSON]) в с.Грейгове Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 10). Як вказує у своєму позові позивач, та що в судовому засіданні також пояснив його представник, [PERSON] домовившись із [PERSON] про купівлю вищевказаного будинку, оселився у ньому, передав продавцю гроші та чекав від неї узгодження дати оформлення даної угоди. Однак [PERSON] померла раптово, тому договору між ними укладено так і не було. Згідно\~ст. 344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. Тобто для виникнення набувальної давності необхідні наступні підстави: володіння має бути добросовісним, строк володіння повинен бути не менше десяти років і таке володіння має бути відкритим. Добросовісність володіння слід розуміти так, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали йому найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Особа на момент заволодіння майном повинна мати всі підстави вважати, що власник майна відсутній, або ж він є, але втратив інтерес до майна. За даними копії актового запису про смерть від 20.10.1999 року № 42, [PERSON] померла 19 жовтня 1999 року, що підтверджує пояснення позивача про підстави, з яких не було укладено договір купівлі-продажу вказаного майна. За даними [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, а також Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, на час її смерті мешкала сама, тобто спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні (а.с. 57-59). Позивач вважає своє володіння вказаним майном правомірним у звязку з досягнутою між ним та [PERSON] домовленістю щодо його придбання та переданими за цією угодою коштами. Так, з вересня 1999 року [PERSON] продовжує відкрито, добросовісно та безперервно володіти цим майном, що в своїх письмових заявах підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Оформив на своє імя договори (розрахункові книжки) за надання послуг з утримання цього майна та здійснює відповідну оплату і після смерті власника майна, про що також надав суду відповідні докази. Отже, позивач добросовісно володіє чужим майном і продовжує ним відкрито та безперервно користуватись, і на час заявлення ним вимог до суду, термін такого користування складає понад десять років, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved