Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», у якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень від 01 березня 2016 року, індексний номер 28530488 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», код ЄДРПОУ 37825968, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, вулиця Іллінська, будинок 8, права власності на обєкт житлової нерухомості житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м, та земельної ділянки площею 0,058 га, кадастровий номер 6810700000:01:009:0127, які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вулиця Ломоносова,17. Визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м, вартістю 423\~407 грн. та земельну ділянку площею 0,058 га, кадастровий номер 6810700000:01:009:0127, вартістю 8\~520 грн., які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вулиця Ломоносова,17. В обґрунтування позовних вимог вказала, що за зверненням ТОВ «Кей-Колект» про реєстрацію права власності на підставі Іпотечного договору №1209 від 27.02.2008 року, укладеного між нею та АКІБ «УкрСиббанк», приватним нотаріусом 01.03.2016 року прийнято рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності за товариством на земельну ділянку та житловий будинок, що належали їй на праві власності, знаходилися у іпотеці АКІБ «УкрСиббанк» та на які було звернуто стягнення за рішенням суду в рахунок виконання основного зобовязання за договором про надання споживчого кредиту, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Зазначила, що нотаріусом порушені вимоги законодавчих актів щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі повязуються із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Оскільки такі дії нотаріусом не проводилися, реєстрація права власності мала б вчинятися територіальним органом державної реєстрації прав. Зазначила, що нотаріус не мала права проводити державну реєстрацію за іншою особою, оскільки відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» для задоволення вимог кредитора в позасудовому порядку необхідно було укласти окремий договір. Крім того, їй, як іпотекодавцю, що не є боржником не було надіслано вимогу про усунення порушень. 04 жовтня 2016 року представник позивача [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог (зміну підстави позову). В обґрунтування заявлених раніше вимог зазначила, що відповідно до Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, яке здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпортечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекоодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Вказуючи на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 17 січня 2015 року, що набрало законної сили 12 березня 20015 року, задоволено позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеку, позасудове врегулювання може бути застосоване Сторонами до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, за участі її представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із змінами внесеними 26 листопада 2015 року, нотаріуси наділені повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії. Зазначила, що відповідно до договору факторингу укладеного 12 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», до останнього перейшли усі права Банку за усіма Договорами Забезпечення, в т.ч. числі і право вимоги за кредитним договором укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Ствердила, що [PERSON], як іпотекодавцю та [PERSON], як боржнику рекомендованими відправленнями надіслано письмові вимоги про усунення порушень. Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» подав письмові заперечення, у яких позов не визнав, зазначив, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом спору є незаконні дії нотаріуса, який виконуючи повноваження державного реєстратора, діє як субєкт владних повноважень. Крім того, зазначив, що набувши права вимоги за договором факторингу, укладеним із АКІБ «УкрСиббанк», з яким [PERSON] перебувала в договірних відносинах, скористався своїм правом позасудового врегулювання спору та звернуло стягнення на підставі застереження в іпотечному договорі. Вважає, що нотаріус діяла в межах повноважень, оскільки Законом нотаріуси наділені повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно. Прийняттю рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, передувало направлення боржнику та іпотекодавцю письмових вимог про усунення порушень. 17 жовтня 2016 року представник відповідача приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] подав до суду письмове клопотання про закриття провадження в справі, вказуючи на те, що предметом спору є оскарження дій нотаріуса, як державного реєстратора прав на нерухоме майно, тобто субєкта владних повноважень, а тому справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року у задоволенні клопотання про закриття провадження в справі відмовлено. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] 27 лютого 2008 року було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1130605500. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №28824 від 27 лютого 2008 року, згідно якого Банк забезпечив свою вимогу до [PERSON] нерухомим майном, що належить іпотекодавцю [PERSON], а саме: житловим будинком з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м, вартістю 423\~407 грн. та земельною ділянкою площею 0,058 га, кадастровий номер 6810700000:01:009:0127, вартістю 8\~520 грн., які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вулиця Ломоносова,17.(пункт 1.1. договору іпотеки). Розділом 4 договору іпотеки сторони договору погодили право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки. 12 грудня 2011 року на підставі договору факторингу№1 та Договору відступлення прав вимоги ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» права вимоги, в т.ч. за договорами іпотеки №5207-5208 свої права вимоги за зобовязаннями іпотекодавця. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2015 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON], третя особа [PERSON]» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішення суду набрало законної сили 12 березня 2015 року. 26 лютого 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок та земельну ділянку, що знаходяться в м.Шепетівка вул. Ломоносова,17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки. [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 березня 2016 року, індексний номер 28530488 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», код ЄДРПОУ 37825968, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, вулиця Іллінська, будинок 8, права власності на обєкт житлової нерухомості житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м, та земельної ділянки площею 0,058 га, кадастровий номер 6810700000:01:009:0127, які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вулиця Ломоносова,17. Визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м, вартістю 423\~407 грн. та земельну ділянку площею 0,058 га, кадастровий номер 6810700000:01:009:0127, вартістю 8\~520 грн., які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Шепетівка, вулиця Ломоносова,17. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 36 Закону України «Про» іпотеку» встановлено порядок позасудового врегулювання. Так, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в буд - який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Розділом 4 договору іпотеки №28824 від 27.02.2008 року передбачено, що Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, в т.ч. у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання забезпечено іпотекою за цим договором (п.4.1.1.). Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду (п.4.2.1), виконавчого напису нотаріуса (п.4.2.2), позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку» (п.4.2.3). Розділом 5 договору іпотеки №28824 від 27.02.2008 року передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (п.5.1). Пунктом 5.2. договору іпотеки визначає, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: - передача іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому законом «Про іпотеку» (п.5.2.1);. - отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку» (п. 5.2.2). Оскільки, станом на час прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, набрало законної сили рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2015 року, яким задоволено вимоги ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, а окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя між [PERSON]М та ТОВ «Кей - Колект» не укладався, відповідачами порушено право [PERSON] як власника нерухомого майна та іпотекодавця. Зважаючи на викладене вище, рішення [PERSON] нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в м.Шепетівці по вул. Ломоносова,17 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки №28824 від 27.02.2008 року, є незаконним, оскільки суперечить умовам договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», а тому підлягає скасуванню. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає безпідставним посилання представника ТОВ «Кей-Колект» у письмових запереченнях на позов про необхідність розгляду позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію та визнання права власності в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. За правилами п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Враховуючи те, що у даній справі правовідносини повязані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних правовідносин, і має вирішуватися судом за правилами ЦПК. Така сама правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних, господарських та адміністративних справах Верховного суду України від 14 червня 2016 року № 21-41а16. Оскільки відповідачі незаконно позбавили позивачку права власності на житловий будинок та земельну ділянку, не укладаючи окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому житловий будинок і земельна ділянка незаконна вибули із володіння позивачки, а тому підлягають поверненню шляхом визнання за останньою права власності на них. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved