Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

26 квітня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював на посаді змінного механічної ділянки гірничо-капітальних робіт, 50 % і більше робочого часу в підземних умовах праці на підприємстві ПАТ «Дніпрометробуд». 31 серпня 2016 року відповідно до наказу за № 112-ок був звільнений в зв'язку з виходом на пенсію відповідно до статті 38 КЗпПУ. У день звільнення позивача було ознайомлено з відповідним наказом, видано трудову книжку, однак не проведено кінцевий розрахунок по заробітній платі. Станом на 24 квітня 2017 року у Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» існує перед позивачем заборгованість з заробітної плати в розмірі - 6 136,36 грн. Вказана обставина підтверджується довідкою за № 12 від 24 квітня 2017 року. Згідно довідки відповідача середньоденний заробіток складає 233,32 грн. Також, діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку [PERSON] оцінює у 10 000 гривень. На підставі вищевикладеного просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» заборгованість по заробітній платі в сумі 6 163,36 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні станом за період з 01.09.2016 року по 28.08.2017 року в сумі 57 630,04 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Від представника відповідача Вандич А.Ю. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали частково, визнали позовні вимоги у частині стягнення заборованості з виплати заробітної плати, в задоволенні позову в іншій частині просили відмовити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] працював на посаді змінного механічної ділянки гірничо-капітальних робіт, 50 % та більше робочого часу в підземних умовах праці на підприємстві ПАТ «Дніпрометробуд». 31 серпня 2016 року відповідно до наказу за № 112-ок був звільнений з ПАТ «Дніпрометробуд» в зв'язку з виходом на пенсію відповідно до статті 38 КЗпПУ. /а.с. 7/ Відповідно до довідки № 12 від 24 квітня 2017 року ПАТ «Дніпрометробуд» заборгованість з заробітної плати [PERSON] складає 6 163,36 грн. /а.с. 8/ В порушення ст. 116 КЗпП України, при звільнені 31 серпня 2016 року відповідачем ПАТ «Дніпрометробуд» [PERSON] не було проведено відповідний розрахунок по заробітній платі. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст. 115 вказаного кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективними договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом ограном (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовими колективом), але не рідше двох разів на місць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не піздніше семи днів після здійснення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ «Дніпрометробуд» заборгованості по заробітній платі за серпень 2016 року в сумі 6 136,36 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені цим Кодексом, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до довідки № 12 від 24 квітня 2017 року ПАТ «Дніпрометробуд» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 233,32 грн. /а.с. 8/ Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2016 по 28.08.2017, тобто за 247 робочих днів складає (233,32 грн.х247 днів=57 630,04 грн.). Заперечучи проти позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні представник відповідача посилався на відсутність вини відповідача в несвоєчасній виплаті заробітної плати, яка було пов'язана з відсутність фінансування з боку держави, якій належить 95 % акцій підприємства, а також накладення арешту на майно підприємства в рамках виконавчих проваджень. Суд не приймає до уваги наведені вище доводи представника відповідача, оскільки судом встановлено, що відповідачем в день звільнення і по теперішній час позивачу не проведено розрахунок та заробітну плату за серпень 2016 року не виплачено, вказана обставина є підставою для відповідальності, що передбачена ст. 117 КЗпП України. Також такі доводи прямо суперечать практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого для національних судів України є джерелом права. Так, 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що особа не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачуючи тривалий час заробітну плату позивачу, порушив його законні права, які призвели до моральних страждань, а тому вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. З урахуванням розумності та співмірності, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 500,00 грн. Відповідно п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 6 136, 36 грн. Оскільки позивача в силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 600 грн.

Outcome: partial