overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

24 липня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є її батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутністю. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у цивільному шлюбі, за час якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 3). Однак участі в її утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

24 липня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2010 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2010 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами з боку позивачки не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 7) убачається, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. З врахуванням матеріального становища сторін, оскільки відповідач не працює та не надає допомоги на утримання дитини з нього слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, які визнає відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

24\~липня 2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON]\~Свої вимоги\~обґрунтовував тим,\~що він\~перебуває з\~відповідачкою у\~шлюбі,\~зареєстрованому 17 листопада 1984 року Дмитрівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Через втрату взаєморозуміння та непідтримання шлюбних відносин на протязі 10 років сумісне життя є неможливим, а тому просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 17 листопада 1984 року Дмитрівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 12. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 443524. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причинами розпаду\~сімї стала\~втрата взаєморозуміння\~не підтримання\~шлюбних відносин\~на протязі\~10\~років. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. \~ \~ \~ \~Даний факт заявнику необхідно встановити для того, підтвердити родинні стосунки першого ступеню спорідненості, що звільнить його від сплати податків з доходів фізичних осіб та військового збору при отриманні майна в дар від брата. При цьому заявник зазначає, що брат заявника втратив своє свідоцтво про народження, а в паспорті по різному записані їх з братом прізвища, в паспорті заявника вказано: [PERSON], у паспорті брата вказано [PERSON]. На підтвердження даного факту заявник надав суду: копії паспортів, копії свідоцтва про шлюб батьків, свідоцтва про народження заявника, витяг з актового запису про народження брата. \~ \~ \~ \~Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представника до суду не направила. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії паспорта заявника вбачається, що його прізвище за паспортом [PERSON], [INFO], який народився в с. Катеринівка Білопільського району Сумської області (а.с. 9). Із копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьками записані: [PERSON], [PERSON] (а.с.20). Із архівного витягу актового запису про народження № 1, складеного 5 січня 1940 року Дитровською сільською радою, вбачається, що 05 грудня 1939 року народився [PERSON], батьками якого зазначено: [PERSON], [PERSON]. Адресою проживання батьків було зазначено: с. Катеринівка Білопільського району Сумської області (а.с.21). Із копії паспорта брата заявника вбачається, що його прізвище [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] зазначені одні і ті ж самі особи: [PERSON] та [PERSON], а також співпадає місце народження заявника та його брата, та місце проживання батьків с. Катеринівка Білопільського району Сумської області. Враховуючи викладені в заяві обставини, дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як між рідними братами знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] 15 жовтня 1983 року у Миргородському міському відділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 292. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 жовтня 1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є повнолітні діти, однак вона не може розірвати шлюб з чоловіком в органах ДРАЦС, так як останній не погоджується. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає, що з чоловіком хоч і проживають разом в одному будинку, однак понад 8 років не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, майже не спілкуються один з одним. Між ними втрачені стосунки любові та поваги, їх вже не можливо відновити ти примиритися. Позивач бажає створити нову сімю. Представник позивача в судовому зсіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив їх задовільнити, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Житнікова». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати . Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 1983 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Пивоварова) та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Миргородському міському відділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 292 (а.с.4). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідач визнає позов, просив шлюб розірвати. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Житнікова», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Житнікова». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 808369, виданого 15 жовтня 2001 року Полонською міською Радою народних депутатів, для її чоловіка [PERSON], померлого 29 березня 2014 року, в якому дані щодо його прізвища не збігаються із зазначеними в свідоцтві про смерть, що унеможливлює їй оформити право на спадщину на земельну ділянку. В обґрунтування заяви вказувала, що згідно вказаного державного акта на право приватної власності на землю її чоловікові належала земельна ділянка площею 0,12 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,02 га для підсобного господарства, яка розташована в м. Полонне по вул. Свердлова, 53. Однак, в державному акті прізвище власника зазначено як «Малоголовець», а в інших документах, зокрема, в свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про смерть вірно вказано прізвище чоловіка «Малогловець», тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання заявник не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котра заяву [PERSON] підтримала та просила її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що у державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 808369, виданого 15 жовтня 2001 року Полонською міською Радою народних депутатів, на земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка розташована в м. Полонне по вул. Свердлова, 53, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,02 га для підсобного господарства, невірно зазначено прізвище особи, якій такий державний акт видано, а саме, помилково вказано «Малоголовцю». Згідно даних копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] і заявницею, а також свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БВ № 230225, виданого 29 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області, прізвище останнього вказано вірно «Малогловець». Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 названого Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може усунути вказаний недолік у державному акті на право приватної власності на землю, що унеможливлює їй оформити право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку в нотаріальній конторі після смерті чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

24\~липня 2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просила встановити\~факт родинних\~відносин з [PERSON], який помер 09 червня 2018 року. В обґрунтування вимог вказувала, що після смерті [PERSON], який є для неї батьком, відкрилась спадщина, зокрема, на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Білецької сільської ради Полонського району, а також на житловий будинок з господарськими спорудами, що в с. Білецьке по вул. Центральній, 59, Полонського району, на які вона не може оформити своє спадкове право, оскільки у свідоцтві про її народження прізвище батька зазначено «Конопліцький», а у свідоцтві про його смерть «Коноплицький». При розгляді справи заявник та її представник заяву підтримали, просили вимоги задовольнити. При цьому, [PERSON] пояснила, що факт родинних відносин з покійним [PERSON] доводиться, зокрема, даними її свідоцтва про народження, де він зазначений батьком. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], котрі є відповідно матір`ю та рідною сестрою заявниці, в судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про визнання вимог [PERSON] та розгляд справи у їхній відсутності. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON], який помер 09 червня 2018 року, являвся батьком для заявниці, про що свідчать дані: свідоцтва про одруження батьків заявниці [PERSON] та Хринюк (після одруження Конопліцька) [PERSON], а також свідоцтва про народження [PERSON] (після одруження Баран) [PERSON], [INFO], де в графі відомостей про батька дитини зазначено [PERSON]; заяви [PERSON] приватному нотаріусу Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 13 липня 2018 року, згідно котрої вона прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт родинних відносин з [PERSON], що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 червня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2006 року, мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з початку 2016 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

24 липня 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей та стягнути з них аліменти по 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з кожного. Передати малолітніх дітей під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування дітей в сімейні форми виховання. Стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що до служби у справах дітей виконавчого коміткту Жовтоводської міської ради надійшла інформація з НВК «Дивосвіт», що учні 3-А класу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають [ADDRESS] не приступили до навчальних занять після осінніх канікул, зв'язок з батьками відсутній. Так, як дана родина перебуває на внутрішньо шкільному обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах, а спосіб життя батьків потребує жорсткого контролю, просять перевірити житлово-побутові умови проживання дітей, які можуть загрожувати їхньому життю та здоров'ю. 17.11.2017 року при інспектуванні комісією умов проживання сім'ї [PERSON] вдома зафіксовано, що санітарно-гігієнічні умови проживання в квартирі є незадовільними, на кухні лежать шприци, наповнені коричневою рідиною, в повітрі присутні запахи наркотичних речовин, в помешканні відсутнє опалення, життю та здоров'ю дітей загрожує небезпека. В цей же день малолітні діти були відібрані у відповідачів та влаштовані в дитяче відділення ДЗ «СМСЧ №9». На теперішній час діти влаштовані до родини [PERSON] та [PERSON], які створили належні умови для повноцінного життя, розвитку, навчання та виховання малолітніх дітей. Таким чином, орган опіки та піклування змушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради участі не приймав. В своїй письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з'являються, про день, час та місце розгляду справи їм повідомлялося у встановленому законом порядку, відзиву на позов від відповідачів не надходило. Окрім направлення судових повісток відповідачам поштою, останні викликались у судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. У відповідності з ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не повідомили суд про поважність їх неявки в судові засідання,

Outcome: approved