Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

24.09.2014 позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб з відповідачем на стадії розірвання в суді. Відповідач вже півтора роки проживає окремо від сім'ї та не надає регулярної матеріальної допомоги дитині. Дочка проживає з нею, її заробітна плата складає близько 2000 гривень. Утримувати дитину допомагають її батьки та частково мати відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки, але в меншому розмірі, приблизно 500 гривень на місяць, оскільки він ніде офіційно не працює, його дохід є мінливим і незначним. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року, але припинили шлюбні стосунки. Проживають окремо, за різними адресами. Вони є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та визнано сторонами. Позивачка працює монтажником в ТОВ «КосталУкраїна» та отримує заробітну плату, яка в середньому складає 2113 гривень. Сторони визнали, що в утриманні дитини, окрім позивача, беруть участь її баба та дід. Дитина перебуває на диспансерному обліку в Переяслав-Хмельницькому центрі первинної медико-санітарної допомоги, що підтверджується довідкою з медичного закладу від 19.09.2014 за № 460. Позивач не змогла назвати суму щомісячних витрат на дитину не надала доказів в підтвердження цих витрат. В статті 141 Сімейного кодексу України закріплено рівність прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. За правилами ст.180 цього Кодексу батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач належної участі в утриманні та забезпеченні дитини не приймає, що сам визнає. Між батьками не досягнуто домовленості щодо участі кожного в утриманні дитини, про її виховання та матеріальне забезпечення дбає позивач, з якою проживає дитина, а тому вона має право на аліменти від батька дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатним, утримує себе самостійно за рахунок роботи по найму, а тому несе обов'язок по утриманню дитини Враховуючи вищевикладені обставини, відсутність постійного доходу у відповідача, суд дійшов висновку, що з нього слід стягнути аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, що в кількісному вимірі становитиме більше ніж 1/2 частини прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку. Саме цей розмір відповідатиме принципу рівності сторін в участі по утриманню дитини.

Outcome: partial