Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

25.04.2018р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Заводського районного суду від м.Запоріжжя від 25.01.2012р. про визнання мирової угоди по цивільній справі № 0809/384/2012з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. На теперішній час розмір цих аліментів значно менший від 50-відсоткового розміру прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Просить в позові збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила її позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] не заперечував та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO](а.с.10). Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2012р. про визнання мирової угоди по цивільній справі № 0809/384/2012 (провадження № 2/0809/355/2012)з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З 01.07.2018р. прожитковий мінімум в Україні на дитину від шести до вісімнадцяти років складає 1944 грн. На сьогоднішній день змінилось законодавство в частині мінімального розміру аліментів, а саме: згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бут меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції закону від 17.05.2017р.), що на сьогоднішній день складає більше 700 грн., які були стягнуті судовим рішенням Заводського районного суду від 25.01.2012р. Суд при визначені розміру аліментів виходить з прожиткового мінімуму, встановленого державою на дитину відповідного віку. З урахуванням вимог ст. 141 СК України, якою встановлений принцип рівності обов'язків батьків щодо дитини, та з урахуванням майнового стану сторін, а також з урахуванням позиції відповідача, який повністю визнав позовні вимоги перед початком розгляду справи, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що відповідачем не було надано суду доказів того, що він не має можливості працювати або сплачувати вказаний розмір аліментів. Тому в силу ст.141, 180 СК України відповідач повинен приймати участь в утриманні дитини. Окрім того, зазначені обставини та позовні вимоги позивача повністю визнані відповідачем. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтовані, засновані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. При пред'явленні позову позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір по цій категорії справ повинен стягуватись з відповідача в дохід держави в сумі 704,80 грн. Але, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючі викладені обставини та повне визнання позову відповідачем до початку розгляду справи суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь державного бюджету тільки 50 відсотків судового збору, що складає 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved