overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 1997 року. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 02.12.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 1997 року. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку та доходів громадян на одну дитину відповідного віку. Посилається на те, що у 2006 році вона познайомилася з відповідачем, стали проживати разом у м. Нікополі, а потім переїхали мешкати в м. Вінниця. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. У 2009 році позивачка була вимушена з сином переїхати в м. Нікополь до своїх батьків на постійне місце проживання, оскільки спільне проживання відповідачем для неї стало неможливим.. З зазначеного часу відповідач ухиляється від утримання сина, іноді надсилає грошові кошти в розмірі 100-300 грн. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо власної дитини. Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідно до протоколу допиту від 19 січня 2015 з Вінницького міського суду Вінницької області [PERSON], проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів не заперечує, а також не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявку суду невідомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманню (а.с.4 ), відповідач кошти на утримання дитини не надає. З відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі ? частини від усіх видів заробітку доходу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Аліменти слід стягувати з 01.02.2015 року, так як відповідач перераховував аліменти на утримання сина, згідно наданих квитанцій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] до досягнення заявницею шлюбного віку. Свою заяву заявниця мотивує тим, що вагітна від [PERSON] і обоє бажають укласти шлюб, але у відділі РАЦСу Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області відмовлено у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу, у зв'язку з тим, що шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просить її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала та просила суд заяву задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви. У суді встановлено, що заявниця [PERSON], народилася [INFO] в с. Яхни Миронівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане 30.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області (а.с.6) та паспортом серії [NUMBER], виданим Корсунь-Шевченківським РС УДМС України в Черкаській області 19.12.2013 року (а.с.4). Згідно довідки Поліклінічного відділення Ржищівської міської лікарні Ржищівської міської ради Київської області від 17.11.2014 року, [PERSON] дійсно стоїть на обліку з приводу 15 тижнів вагітності (а.с.8). Відповідно до довідки №337 від 18.11.2014 року, виданої виконавчим комітетом Пішківської сільської ради, гр.[PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своєю мамою [PERSON] (а.с.7). В суді також доведено, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, за станом психічного, розумового, морального та соціального розвитку вона може перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, враховуючи добровільні наміри [PERSON] та [PERSON] укласти шлюб, те, що [PERSON] є вагітною, а також, що батьки [PERSON] не заперечують проти укладення ними шлюбу, суд вважає за доцільне надати заявниці право на укладення шлюбу, а тому її заява підлягає задоволенню. Підстави для звільнення заявниці від сплати судового збору відсутні та відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 15.11.2008 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями. У жовтні 2013 року припинили подружні відносини, у відповідача є інша жінка, тому вона вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, настоювала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив та показав, що сім'я розпалася із-за подружніх зрад позивачки. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 15.11.2008 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 49 у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції (свідоцтво про шлюб а.с.4), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили подружні відносини, проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], а відповідач - по [ADDRESS]. Згідно пояснень свідка [PERSON] сторони не були зразковим подружжям, збереження їх шлюбу неможливе, оскільки обоє фактично створили нові сім'ї. Суд з метою збереження сім'ї сторін в порядку, передбаченому ст.111 СК України зупиняв розгляд справи, проте у визначений судом строк вони не відновили подружні відносини. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25.11.2014 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] недієздатною. В заяві зазначає, що [PERSON] страждає психічними розладами в результаті чого проходила лікування в Обласній клінічній психіатричній лікарні, а також у стаціонарному відділенні №1 Обласного клінічного психоневрологічного диспансеру, а відтак не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує постійного догляду. За таких обставин необхідно визнати її недієздатною для того, щоб в подальшому оформити над нею опікунство. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав повністю. Просив заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні вказала, що заява є підставною та [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки внаслідок своєї хвороби вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Заслухавши пояснення заявника, думку представника заінтересованої особи в підтримку заяви, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є сестрою [PERSON] З висновку судово-психіатричного експерта №36 від 23.01.2015 року вбачається, що [PERSON] в даний час страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі параноїдної шизофренії з вираженим емоційно-вольовим дефектом. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

25.11.2014 року в суд звернулася [PERSON] із зазначеною заявою. В своїй заяві вона вказувала, що 08.08.2014 року архівним відділом Миргородської міської ради Полтавської області їй було видано архівну довідку про розмір заробітної плати виплаченої їй під час її роботи в Миргородському промкомбінаті, в період з січня 1977 року по травень 1979 року. Однак у вказаній довідці помилково зазначено її по-батькові «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Вказана довідка для неї має юридичне значення, оскільки може вплинути на перерахунок її пенсії. З огляду на те, що позасудовим порядком вона позбавлена можливості підтвердити належність їй вказаної довідки, то вона просила суд визнати факт належності їй вказаного документа. В судовому засіданні [PERSON] підтримувала свою заяву в повному об'ємі. Представник зацікавленої особи, Управління пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями про відкладення слухання справи до суду не звертався, своїх заперечень проти заяви [PERSON] суду не подав. Судом встановлено, що 08.08.2014 року архівним відділом Миргородської міської ради Полтавської області заявниці була видана архівна довідка, за номером 04-03/290, про розмір заробітної плати [PERSON] за період її роботи в Миргородському промкомбінаті в період з січня 1977 року по травень 1979 року. Факт належності вказаної довідки заявниці підтверджується: - копією свідоцтва про її одруження на а.с.9, та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб на а.с.4, із яких вбачається, що дошлюбним прізвищем заявниці було прізвище «[PERSON]», як і зазначено в згаданій архівній довідці на а.с.5; - копією трудової книжки заявниці на а.с.8, із якої вбачається, що вона в 1977-1979 роках працювала прядильницею мотузяних виробів у Миргородському промкомбінаті; - показаннями в судовому засіданні свідка [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила, що вона спільно із заявницею працювала в Миргородському Промкомбінаті в 1977-1979 роках, а також дослідженою в судовому засіданні копією трудової книжки останньої, із якої вбачається, що [PERSON] дійсно працювала в згаданий час у вказаному підприємстві; - копією паспорта позивачки на а.с.10-11, із якого вбачається, що її по-батькові значиться «[PERSON]», що є співзвучним із «[PERSON]», як зазначено в архівній довідці (а.с.5). Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, про встановлення якого просила заявниця, і зважаючи на те, що встановлення вказаного факту для неї має юридичне значення, тобто для обчислення розміру її пенсії, а в позасудовому порядку вона позбавлений можливості підтвердити вказаний факт, суд вважає заяву [PERSON] підлягаючою задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

25.11.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за вказаним позовом ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та про визнання права власності на частку в спільному майні. 28.11.2014 року до суду з заявою звернулись позивачі та просили ухвалити додаткове рішення про повернення їм внесеної вартості частки в розмірі 9900 грн. на депозитний рахунок Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Сторони у судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи сповіщені своєчасно, причину неявки суду не повідомили, крім позивача [PERSON], яка надала заяву про розгляд її заяви про ухвалення додаткового рішення суду за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд розглядає заяву у відсутності сторін. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи позивачами було внесено на депозитний рахунок суду кошти в порядку вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України в якості вартості частки, про припинення права власності на яку ними заявлявся позов, в сумі 9900 грн. (а.с. 2). В задоволенні позовних вимог позивачам було відмовлено, але при ухваленні рішення судом питання про повернення внесених на депозитний рахунок суду коштів в сумі 9900 грн. не вирішувалось. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення щодо повернення позивачам вищевказаних коштів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

25.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 007-16077-190311 від 19.03.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 1928,92 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2011 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №007-16077-190311, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2600 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 11.09.2014 року борг складає 1928,92 гривень, а саме: · тіло кредиту - 1856,00 грн. · заборгованість за комісіями - 72,92 грн. · Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2600 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

25.11. 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 008-16501-011111 від 01.11.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 3611,21 грн. та судовий збір в сумі 243, 60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на великі відсоткові ставки банку. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №008-16501-011111, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2800 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 11.09. 2014 року борг складає 3611,21 гривень, а саме: · тіло кредиту - 1163,03 грн. · прострочене тіло кредиту - 1479,47 грн. · заборгованість за комісіями - 968,71 грн. · Положенням договору п. 1.3. передбачено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2800 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'-язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved