Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

24 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини її заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачкою має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться на його утриманні. Оскільки відповідач свої обов'язки по вихованню дитини не виконувала, то рішенням комісії з питань захисту прав дитини визначено місце проживання дитини - з батьком. Дочка ходить до школи, що потребує додаткових витрат. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує регулярно заробітну плату. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в вихованні та не цікавиться її життям. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В поданих письмових запереченнях зазначила, що після розірвання шлюбу з позивачем дитина залишилась проживати разом з позивачем та його батьками, досить тривалий час позивач не дозволяв бачитись з дитиною, про рішення комісії щодо визначення місця проживання дитини дізналась лише при отриманні даного позову, оскільки на засідання комісії не викликалась. Щодо того, що вона не проявляє ніякої турботи та не надає матеріальної допомоги зазначає, що нещодавно позивач періодично став дозволяти бачитись з дочкою, під час зустрічей вона купує дочці різні подарунки та дає гроші. На даний час перебуває на 18-му тижні вагітності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони з 21 липня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої зазначені сторони по справі (а.с. 6). 31 серпня 2015 року рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області шлюб розірвано (а.с. 7). 16 вересня 2015 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини визначено місце проживання [PERSON] - з батьком, позивачем по справі (а.с. 9). Судом встановлено, що позивач разом із дитиною проживає в с. Суха Грунь Липоводолинського району Сумської області. Відповідач також проживає в с. Суха Грунь Липоводолинського району Сумської області. Судом встановлено, що позивач працює електрогазозварником в ТОВ «Завод Кобзаренка» його середня заробітна плата становить близько 7445 грн. на місяць, відповідач працює медичною сестрою в Липоводолинській центральній районній лікарні, її середня заробітна плата становить близько 2833 грн. на місяць. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її мати, може і зобов'язана утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь батька дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 506 грн. 70 коп. Враховуючи положення ч. 1 ст. 182 СК України, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 376 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial