Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

26.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0854 га., яка призначена для обслуговування жилого будинку [ADDRESS] в м. Вознесенськ Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] яку він прийняв шляхом звернення до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Плющ С.В. шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, у шестимісячний строк з моменту смерті спадкоємця. 30.01.2018 року позивач у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Плющ С.В. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із господарчими будівлями і спорудами [ADDRESS] в м. Вознесенськ Миколаївської області, однак в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю пошкоджено та даний акт містить виправлення. За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду з метою захисту свого права. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Ухвалою суду від 01.03.2018 року провадження відкрито, справа призначена до слухання в порядку загального позовного провадження на 23.03.2018 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшла заява в якій просив розгляд справи проводити без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повне визнання позовних вимог. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 19.01.2013 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 22.01.2013 року, серія [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ( а.с.5). Спадкоємцем за заповітом на все майно, що був складений [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владовою І.О. 20.09.2011 року, є [PERSON] (а.с.10). Позивач спадщину прийняв, шляхом подання до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Плющ С.В. заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 29/2017. 30.01.2018 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Плющ С.В. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з цілого жилого будинку [ADDRESS] ( а.с12). Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування жилого будинку [ADDRESS], у зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю пошкоджено та даний акт містить виправлення, що підтверджується довідкою роз'яснення нотаріуса від 26.12.2017року ( а.с.4). В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 30.01.2018 р. за р.№ 84. Право власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] в м. Вознесенськ Миколаївської області зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 25.06.1994 року, загальна площа 0,0854 га , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3557(а.с.14) та інформацією з відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 23.03.2018 року за № 88/110-18. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушене право пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту порушеного права або інтересу передбачені ст. 16 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування. Згідно положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON], спадщину прийняв, то суд приходить до висновку, що позивачу, як спадкоємцю за заповітом перейшло право власності в порядку спадкування як на житловий будинок [ADDRESS] та і на земельну ділянку, надану для обслуговування зазначеного будинку.

Outcome: approved