Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

24 грудня 2013 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2). В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 19 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 786787/ФЛ, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 15 929,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату видачі кредиту становило 80 444,99 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,4% річних, строком користування до 18 березня 2013 року. Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором. Отже, станом на 30 вересня 2013 року відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 67 818,85 грн., з якої: - заборгованість по кредиту - 41 180,42 грн.; - заборгованість по процентам - 6 837,53 грн.; - пеня - 7 068,29 грн.; - штраф - 12 732,61 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із позичальника [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 786787/ФЛ від 19.03.2008 року у розмірі 67 818,85 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач в особі свого представника не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі його законного представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 19 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 786787/ФЛ, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 15 929,70 доларів США, шляхом відкриття позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеві кредитну лінію, на придбання автотранспорту, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13,4% річних, строком користування до 18 березня 2012 року (а.с.6-8). Зі своєї сторони позивач умови кредитного договору виконав, кредит відповідачу надав у повному розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 19 березня 2008 року (з.а.с.8). Але, відповідач в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим, станом на 30 вересня 2013 року він має заборгованість в сумі 67 818,85 грн., з якої: - заборгованість по кредиту - 41 180,42 грн.; - заборгованість по процентам - 6 837,53 грн.; - пеня - 7 068,29 грн.; - штраф - 12 732,61 грн. (а.с.3-5). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 67 818,85 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір, і його вимоги задоволені, то з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 678,19 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved