overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

25 вересня 2020 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 378. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем не склались через різні погляди на сімейне життя та неузгодженість характерів. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливо. Ухвалою судді від 07 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено до судового розгляду.(а.с.15-16). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судові витрати просить розподілити відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України. (а.с. 21). Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 16 грудня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 378. (а.с.8). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 грудня 1992 року заявник отримав Державний акт на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право постійного користування землею за № 6. При оформленні Акту на ім`я заявника в написанні його прізвища було допущено помилку. Так, в Акті його прізвище було написано « [PERSON] », проте в паспорті його прізвище записано « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~В зв`язку із розбіжностями в написанні його прізвища в Державному акті на право постійного користування землею, він при необхідності, не може довести своє право на постійне користування земельною ділянкою. \~ \~ \~ \~Державний акт на право постійного користування землею був виписаний заявнику ще в 1992 році, 25 грудня цього ж року здійснено його державну реєстрацію, а зараз він не може зробити в ньому зміни, а тому звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа представник Левадівської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги заявника підтримує, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Встановити факт, що Державний акт на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право постійного користування землею за № 6 від 25 грудня 1992 рок, на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Даний факт підтверджується матеріалами справи копією Державного акту ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією атестату [PERSON] ( а.с. 6 ), копією військового квитка [PERSON] ( а.с. 7 ), копією посвідчення водія [PERSON] ( а.с. 8 ), копією свідоцтва тракториста [PERSON] ( а.с. 9 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 10 ). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1998 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини та сумісне проживання між сторонами припинено в зв*язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими з цих причин сварками. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім*ї. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов, посилаючись на обставити викладені в позовній заяві; відповідач позов визнав, вважаючи також неможливим примирення і подальше збереження сім*ї, не заперечуючи при цьому проти часу, мотивів припинення сімейних відносин та сумісного проживання з позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 7 серпня 1998 року (а.с. 5), від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з відповідачем, та [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачкою. З вересня 2013 року сімейні відносини та сумісне проживання між сторонами припинено в зв*язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими з побутових причин сварками. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім*ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, які мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 02 жовтня 2012 року у Амур Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 689. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя, нехтуванням із сторони чоловіка сімейними цінностями, не розуміння сутності проблем, що виникають у неї та двох малолітніх дітей, неспроможності матеріально утримувати родину, у зв'язку з чим, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 02 жовтня 2012 року у Амур Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №689, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з початку 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] - [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року і від сумісного життя в них [INFO] народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] 16 жовтня 2008 року вони зареєстрували шлюб і проживали однією сім'єю. В листопаді 2013 року вони припинили сумісне життя і проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дочка проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач нікому іншому аліменти не сплачує, він проживає і працює у селищі Урзуф, свій дохід приховує. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі по 1/4 частині заробітку ( доходу ) відповідача щомісяця і до повноліття дочки. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить особистий підпис на розписці про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і не надіслав заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши додані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року, з 16 жовтня 2008 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. ( а.с. 3 ) Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] - [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження дитини значиться відповідач [PERSON]. (а.с. 4 ) Судом встановлено, що сторони у листопаді 2013 року припинили сумісне життя, проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Відповідач проживає у іншому населеному пункті у селищі Урзуф, де працює. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] - [INFO], відповідач не надає. Неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] у [ADDRESS] і знаходиться у неї на утриманні. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини обґрунтованими, частка заробітку відповідача - 1/4 від його заробітку, як аліменти на утримання однієї дитини, є також обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

25 грудня 2013року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання спадкового договору, укладеного 28 листопада 2012року між нею та відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2008року між сторонами укладено спадковий договір, відповідно до умов якого відповідачка зобов'язалася нести витрати, пов'язані з лікуванням та сплачувати щомісячно 300,00грн. на її утримання. Позивач вказує, що після укладання спадкового договору відповідачка не сумлінно виконувала умови договору, не виконувала розпорядження позивачки. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила розірвати спадковий договір. При цьому пояснила, що дійсно 28.11.2012р. між нею та позивачкою укладено спадковий договір, відповідно до якого вона зобов'язана виконувати розпорядження позивачки, сплачувати їй по 300,00грн. в місяць, підтримувати порядок у квартирі. Відповідачка стверджує, що свої обов'язки виконувала належним чином, записуючи всі дії в щоденник, який дублювався позивачкою: відвідувала її кожного дня по 1,5 години, крім цього ходила за покупками та сплачувала комунальні платежі. Однак, позивачка завжди знаходила підставу для причіпок, виникали сварки, після яких позивачка просила вибачення, обіцяла, що все буде добре. Витрати у листопаді склали 431,90грн. 03 грудня 2013р. відповідачка запросила до [PERSON] [PERSON], яка відповідно до договору здійснює контроль по його виконанню, для врегулювання її з [PERSON] відносин . Відповідачка вимагала, щоб [PERSON] підписала в щоденнику перелік справ, які вчинені нею на виконання спадкового договору, за весь час дії договору, однак, позивачка відмовилася. 06 грудня 2013р. [PERSON] знову прийшла до позивачки, зробила покупки, поспілкувалися хвилин 40, однак підписатися за кожен відпрацьований день позивачка знову відмовилася. З того часу, відповідачка також відмовилася виконувати умови договору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, надавши оцінку доказам по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року [PERSON] уклала спадковий договір з [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. за реєстровим номером: 2-1435. (а.с. 4-5) Згідно вищевказаного договору [PERSON] зобов'язалася виконувати розпорядження [PERSON] і в разі її смерті набуває право власності на майно [PERSON], яке складається з квартири за адресою:[ADDRESS]. Відповідно до ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень або на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. З огляду на викладене, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні спадкового догвору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO]. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що проживає однією сім'єю разом зі співмешканцем [PERSON], який є інвалідом 2 групи, спільними їх трьома дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], її сином від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Разом з ними з 2001 року проживає [PERSON] (мати співмешканця), яка з 1998 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, неодноразово лікувалась стаціонарно в Третій обласній спеціалізованій психіатричній лікарні м. Глухів, з листопада 2013 року по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом: судинна деменція з гострим початком. Внаслідок психічного розладу [PERSON] перестала впізнавати членів сім'ї, рідних та близьких, залишає будинок і не може повернутись без допомоги інших людей, пошкоджує особисте та чуже майно, не може надати якихось пояснень своїм діям, члени сім'ї вимушені відключити газопостачання в будинку та бояться давати [PERSON] сірники, з осені 2013 року вона поводить себе агресивно, перестала усвідомлювати значення своїх дій. В зв'язку з цим заявниця просить визнати [PERSON] недієздатною, для того щоб в подальшому заявницю призначили опікуном над [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації Бісерова І.В. заяву підтримала. Прокурор Глухівської міжрайонної прокуратури заяву підтримав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] (а.с.3). [PERSON] з 1998 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, неодноразово лікувалась стаціонарно в Третій обласній спеціалізованій психіатричній лікарні, з 28.11.2013 року перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Судинна деменція з гострим початком» (а.с.13). [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.3), і проживає за вказаною адресою з сином [PERSON], невісткою [PERSON], онуками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5, 6). Судом встановлено, що син [PERSON] - [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання (а.с.7). Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.8) Невістка [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання матері її співмешканця (свекрухи) недієздатною, так як це необхідно для встановлення опіки над нею. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.02.2014 року, [PERSON] виявляє ознаки судинної деменції (внаслідок перенесеного ГПМК), за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.21-23). За таких обставин, відповідно до ст. 39 ЦК України, суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. На підставі ст.ст. 39, 40, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

25 грудня 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі, який зареєстровано 03 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області згідно з актовим записом №331. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені з 2012 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій позов визнала, просила справу розглядати без її участі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 03 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області згідно з актовим записом №331 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

25 грудня 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що з травня 2011 року вона з дітьми проживає окремо від відповідача. З цього часу діти повністю перебувають на її утриманні, батько дітей жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, цим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю і перебувають на її утриманні (а.с. 7, 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229,4 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved