Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

25.03.2016 позивач звернувся до суду з позовом до Потіївської обєднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті батька право власності на спадкове майно, а саме на: - цілий житловий будинок № 4 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шкільна у с. Дітинець Радомишльського району Житомирської області; - земельну ділянку площею 2,5777 га (відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.02.2016 № НВ-1802334692016), кадастровий номер 1825087200:06:000:0061, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.10.2004 серії ЯБ № 224173, виданого на підставі Розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 24.05.2004 № 94, на імя «Малий Олександр Іванович». В судовому засіданні позивач не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 16.07.1954 у с. Дитинець Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 31.10.1972 серії ІІ-АВ № 080700 його батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Батько позивача [PERSON] помер 11.08.2015 у віці 94 роки у с. Дітинець Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 13.08.2015 серії І-ТП № 256549 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: - цілий житловий будинок № 4 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шкільна у с. Дітинець Радомишльського району Житомирської області; - земельна ділянка площею 2,5777 га (відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.02.2016 № НВ-1802334692016), кадастровий номер 1825087200:06:000:0061, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.10.2004 серії ЯБ № 224173, виданого на підставі Розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 24.05.2004 № 94, на імя «Малий Олександр Іванович». У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 06.06.2016 № 360 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 10 по вул. Новосілка в с. Дітинець Радомишльського району Житомирської обл. не зареєстровано. Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1970 року побудови, сараю 1970 року побудови, криниці та огорожі та має інвентаризаційну вартість 161\~537, 00 грн. (а.с. 12-15). Відповідно до записів у погосподарських книгах Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (№ 6 за 2001-2005, № 6 за 2006-2010, № 9 за 2011-2015) головою домогосподарства за адресою: вул. Шкільна, буд. 4 у с. Дітинець Радомишльського району Житомирської області рахувався [PERSON] (а.с. 23). Судом встановлено, що на імя [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 30.10.2004 серії ЯБ № 224173 на земельну ділянку площею 2,58 га, кадастровий номер 1825087200:06:000:0061, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Як зазначає позивач у позовній заяві, в процесі оформлення спадщини стало відомо, що у в Державному акті серії ЯБ № 224173, неправильно вказана площа, земельної ділянки з кадастровим номером 1825087200:06:000:0061, а саме: 2,58 га, відповідно ж до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.02.2016 № НВ-1802334692016 дана земельна ділянка має площу 2,5777 га. [PERSON] від 08.07.2016 № 260/02-14 приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], у спадковій справі № 180/2015 до майна померлого [PERSON], який помер 11.08.2015 зберігається: - заява про прийняття спадщини [PERSON] від 02.11.2015; - заява [PERSON] від 13.11.2015 про неприйняття спадщини та про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущено свідомо; - копія заповіту [PERSON] на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого 29.01.1990 виконавчим комітетом Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Інших заяв про прийняття спадщини (крім заяви [PERSON]О.) у спадковій справі немає. У відповідності до тексту [PERSON] від 09.06.2016 № 268/02-14, приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на будинок, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved