overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

25.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 800 гривень на дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину, незважаючи на її неодноразові звернення, вона забезпечує дитину всім необхідним, відповідач отримані доходи використовує в своїх цілях. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з поштовим рекомендованим повідомленням по зареєстрованому місцю проживання, не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01.04.2014 року, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає зі сторонами, однак знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до ст.ст.181, 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

25.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві зазначено, що в період 2012-2014 років позивач проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання в сторін є малолітня дитина, [INFO]. На даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої доньки. В зв'язку з чим [PERSON] прохає стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала заяву, згідно змісту якої позов підтримує, прохає розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні також був відсутнім, хоча і від нього мається заява, згідно змісту якої позов визнає та не має жодного заперечення проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції.(а.с.3) Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Валківської міської ради у Харківській області від 25.06.2014 року на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO].(а.с.4) З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку( доходу), що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно стягти з відповідача відповідно до Закону України « Про судовий збір» витрати по справі на користь держави, а саме судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

25.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового тримісячного строку для подання нею заяви про прийняття спадщини батька - [PERSON], який помер [INFO]. В обгрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини батька, у зв'язку з тим, що в період з 09 по 17 червня 2014 року знаходилася на лікарняному. Крім того, вона проживає в місті Києві, а тому за станом здоров'я не мала змоги прибути до м. Чернігова для вчинення цієї дії. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Вона пояснила, що не має наміру вступати в спадщину батька, та не заперечує з приводу того, що би його спадщину прийняла позивач, яка є її рідною сестрою. Представник співвідповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач і відповідач [PERSON] є дочками [PERSON], який помер [INFO]. В силу положень статті 1261 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) вони є спадкоємцями майна померлого першої черги за законом. Інших спадкоємців майна [PERSON] першої черги за законом немає, оскільки його дружина померла 15.02.2013 року. Позивач проживає в місті Києві. Як убачається з її пояснень і підтверджується довідкою ЛКК (а. с. 11), в період з 09 по 17 червня 2014 року позивач знаходилася на лікуванні, що унеможливило подання нею у встановлений частиною першою статті 1270 Кодексу шестимісячний строк, який закінчився 15.06.2014 року, заяви про прийняття спадщини батька. Відповідач [PERSON] вказану заяву не подавала також. Згідно положень частини третьої статті 1272 Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки причина пропуску строку прийняття позивачем спадщини є поважною, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання нею цієї заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

25.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 14.02.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжувало в сім»ї непорозуміння та конфлікти. Сім»я фактично розпалася з початку 2012 року, спільного домашнього господарства не ведуть. Позивач вважає, що за таких обставин подальше спільне подружнє життя і примирення з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, а тому шлюб прохає розірвати. Заявою до суду позивачка [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Глобинського РУЮ 14.02.2009 року, актовий запис № 17. Від даного шлюбу мають спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Спір про розподіл майна відсутній. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх малолітніх дітей, шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому понесені позивачем судові витрати потрібно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

25.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що подружнє життя вони фактично припинили та мешкають окремо, суперечок про розподіл майна не мають. Сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї та психологічна несумісність характерів. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, підтвердивши викладені в позові обставини та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 05.02.2007 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили в червні 2014 року та спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

25.06.2014 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох їхніх дітей у твердій грошовій сумі 1600 грн., щомісяця, посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, оригінали карток по присвоєння сторонам ідентифікаційних номерів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 11.02.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 13.07.2012 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 1600 грн. але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. ст. 80, 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

25.06.2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 08.07.2005 року. Питання про розірвання шлюбу розглядається в суді. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов*язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

25.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 30.06.2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, працює не офіційно, має дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання доньки, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 30.06.2000 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

25.06.2014 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 12667 грн 03 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28 вересня 2010 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконала. Станом на 30.05.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 12667 грн 03 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «Приват Банк» не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення було повернуто до суду по закінченню терміну зберігання на відділенні поштового зв'язку м.Новояворівська. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України суд визнає, що судова повістка вручена відповідачу належним чином, що є підставою для проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 28.09.2010 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобов'язання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 30.05.2014 року складає 12667 грн 03 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами 2 в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

25.06.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» як правонаступника Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] в користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13 083 грн 73 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 січня 2009 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконала. Станом на 30.05.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 13 083 грн 73 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «Приват Банк» не з'явився, в поданій письмовій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідачка [PERSON] яка, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомила, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 19.01.2009 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр. [PERSON] було укладено договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконувала. Згідно розрахунку заборгованість відповідачки по кредитному договору станом на 30.05.2014 року складає 13 083 грн 73 коп. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved