Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

26 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 05.08.2011 року по 06.02.2017 року перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо одне від одного. Відповідач дітьми не цікавиться, достатньої допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Різниця у прізвищах позивачки та дітей вносить дискомфорт у побут сім'ї та взаємини позивачки з навколишнім середовищем. Діти перебувають на утриманні позивачки та її батьків. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про зміну прізвища дітей на прізвище позивачки, внесення відповідних змін до актових записів про народження дітей (а.с.а.с. 1 - 6). 02 жовтня 2017 року суд своєю ухвалою звільнив позивачку від сплати судового збору (а.с. 29). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від 05.08.2011 року по 06.02.2017 року перебували у шлюбі (а.с.а.с. 14, 15). Під час шлюбу у сторін народилися сини, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які постійно проживають разом з позивачкою (а.с.а.с. 7, 8, 17). 23 лютого 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/139/17 було ухвалене рішення, яким з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітну (доходу). Вказаним рішенням суд встановив факт ухилення відповідача від обов'язків з утримання дітей (а.с. 16). Позивач зверталася до відповідача з проханням у позасудовому порядку змінити прізвище дітей, проте останній відмовився від явки до органу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.а.с. 18 - 24). Тепер позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с. 26). Відповідно до частин 1, 3 статті 145 Сімейного кодексу України (далі - СК) прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з частинами 3, 5 статті 148 СК у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. У відповідності з принципами 2, 3 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитині має належати від народження право на ім'я і громадянство. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що діти сторін не досягли семирічного віку, отже їхня згода на зміну прізвища не потрібна. Відповідач ухиляється від виконання аліментних обов'язків відносно дітей, що стало підставою звернення позивачки до суду з відповідним позовом та ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Твердження позивачки про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, його самоусунення від участі у житті дітей ним у суді не спростовано. Викладене, у контексті частини 5 статті 148 СК, є однією з підстав для висновку суду про обґрунтованість заявленого у справі позову. Суд при цьому також вважає слушним довід позовної заяви щодо того, що діти сторін постійно проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні, увесь час проводять з нею, і лише вона є їхнім законним представником у всіх дитячих закладах (охорони здоров'я, дошкільних тощо). Суд вважає обґрунтованим позов і в частині оцінки милозвучності прізвища позивача у поєднанні з іменами дітей. Так, імена [PERSON] та [PERSON] дійсно мають наголос на другий склад, як і прізвище позивачки, мають подібні сполучення звуків тощо. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. При цьому, зважаючи на висновок про зміну прізвища дітей, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги про внесення відповідних змін до актових записів про їх народження. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 409,60 грн.

Outcome: approved