Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

24.10.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 37 914 грн 77к. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на балансі Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» знаходиться квартира [ADDRESS]. 01.03.2013 року між ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» і [PERSON] був укладений договір оренди майна №3-П, за яким розмір орендної плати складає 4372 грн 51 к., із яких: за користування об'єктом оренди - 3643 грн 76 к., ПДВ 20% - 728 грн 75 к. Незважаючи на вирішення судом питання про виселення відповідача, остання в період з 22.04.2014 року по 28.08.2014 року продовжувала займати спірне житло та заборгувала на 28.08.2014 року орендну плату у сумі 37 671 грн 17к. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, завчасно було подано до канцелярії суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити /а.с.55/. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, жодних клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності завчасно до суду не направляла /а.с.54/. Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З викладених у позовній заяві обставин, які за ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки встановлені судовим рішенням від 22.04.2014 року у цивільнійсправі, що набрало законної сили, судом встановлено, що Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» є правонаступником прав і обов`язків комунального підприємства «Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв». Пунктом 5.1 Статуту передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплене за підприємством на праві господарського відання. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №13110045 вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є держава Україна в особі Державного управління справами. До реєстру включено відомості про право набувача - Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», якому належить право господарського відання зазначеним майном. 01.01.2013 року між Комунальним підприємством «Генеральна Дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір №3-П оперативної оренди майна, відповідно до якого підприємство передало в оренду відповідачу квартиру [ADDRESS], а відповідач зобов'язалась сплачувати орендну плату за користування об'єктом оренди в розмірі 3643 грн 76 к. та податок на додану вартість 20% - 728 грн 75 к. - всього 4372 грн 51 коп за місяць оренди. Відповідно до п.3.4 договору відповідач зобов'язана перераховувати орендну плату на рахунок позивача щомісячно так, щоб кошти надходили на рахунок позивача не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.П.3.6 передбачено, що орендна плата за поточний місяць сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача не пізніше останнього робочого дня поточного місяця на рахунок позивача в повному обсязі без будь-яких вирахувань. Згідно з п.4.2 договору відповідач зобов`язана вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.За використання об'єкта оренди понад строк дії договору орендодавець нараховує подвійну орендну плату. Пунктом 4.13 договору встановлено, що за використання об'єкту оренди понад строк дії договору нараховується подвійна орендна плата. Згідно акту державного виконавця від 28.08.2014 року, за рішенням Голосіївського районного суду від 22.04.2014 року [PERSON] було у примусовому порядку виселено із займаної квартири [ADDRESS] /а.с.61/. Судом встановлено, що період з 22.04.2014 року по 28.08.2014 року продовжувала займати спірне житло та заборгувала станом на 28.08.2014 року орендну плату у сумі 37 671 грн 17к. Відповідно до ст.759 ч.1 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст.762 ч.1 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за період з 22.04.2014 року по 28.08.2014 року орендну плату у сумі 37 671 грн 17к. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 243 грн 60к /а.с.5/. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved