Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

26.05.2021 року представник позивача АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , яка діє як законний представник [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 779258,54 грн. Крім того просить стягнути з відповідача в рахунок повернення сплачених судових витрат у вигляді судового збору в сумі 11688,88 грн. Позовні вимоги мотивовані тим , що 17.07.2008 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір № 11372199000 про надання споживчого кредиту(при застосуванні ануїтетної схеми погашення) строком до 17.07.2029 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,50 % річних. Відповідно до умов договору , Банк надав позичальнику кредит(грошові кошти) в 90000,00 доларів США. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит , плату за кредит , інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 17-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 1080,00 доларів США відповідно до графіка , що викладений у додатку до договору , але у повному обсязі не пізніше 17.07.2029 р. Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 26.02.2009 р. сторони погодилися, що позичальник зобов`язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів , комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов Договору на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк». В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 11372199000/3 від 17.07.2008 р. , відповідно з яким в іпотеку банку була передана квартира , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. В зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань [PERSON] виникла заборгованість та АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] та поручителя [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2010 року встановлено наявність заборгованості за кредитним договором , яка станом на 30.12.2009 р. складала 97792,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.12.2009 р. становить 779258,54 грн. Позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] та поручителя [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 779258,54 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23.06.2016 р. рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2010 року частково змінено та в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] відмовлено. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Після його смерті залишилося нерухоме майно - квартира , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , непогашена заборгованість за кредитним договором станом на 18.05.2021 р. вкладає 89581,96 доларів США заборгованість за кредитом, 19224,81 доларів США заборгованість за процентами нарахованими до 02.02.2011 року. 10.05.2011 р. банком до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори надіслано повідомлення(вимога) до спадкоємців про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою за вказаним повідомленням банку 17.05.2011 року була відкрита спадкова справа № 196 (№ у спадковому реєстрі - 51154293). На запити банку листами від 2013 року, від 12.11.2019 року , Восьма Запорізька державна нотаріальна контора повідомила , що спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 13.07.2020 р. АТ «Укрсиббанк» звернулось до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилась після смерті [PERSON] та передати квартиру , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] , у власність Територіальної громади Запорізької міської ради по Хортицькому району . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2021 року було встановлено, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [INFO] ,(був зареєстрований з 18.09.2008 р. по 28.03.2014 р., знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю , помер [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (зареєстрована з 18.09.2008 р. по теперішній час), [PERSON] , [INFO] (зареєстрований з 09.10.2008 р. по теперішній час) та у зв`язку з тим , що наявний спір про право, заяву про визнання спадщини відумерлою залишено без задоволення. Відповідач [PERSON] є матір`ю спадкодавця [PERSON] , відповідач [PERSON] є неповнолітнім сином спадкодавця [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] які були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця та проживали з ним на час відкриття спадщини , не заявили про відмову від прийняття спадщини , є спадкоємцями першої черги за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину. [PERSON] дружина померлого [PERSON] ,яка не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, не проживала разом з ним на час відкриття спадщини , з заявою про прийняття спадщини не зверталась. Позивач вважає , що відповідачі фактично прийнявши у спадщину вищевказану нерухомість, не здійснюють дій щодо оформлення її у власність та не виконали вимогу позивача щодо погашення боргу в повному обсязі. Тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, загальний розмір якої становить 779258 грн. 54 коп. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У зв`язку з тим, що [PERSON] належить 1/3 частка у спадщині, з нього підлягають стягненню 259752,84 грн., відповідачу [PERSON] належить 2/3 у спадщині з неї підлягають стягненню 519505,69 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 18.06.2021 року по вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 13.10.2021 року підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] та [PERSON] судове засідання не прибули за невідомими суду причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином за останнім відомим суду місцем проживання шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, однак поштові конверти повернулись на адресу суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяв про слухання справи за їх відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до\~ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2008 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір № 11372199000 про надання споживчого кредиту(при застосуванні ануїтетної схеми погашення) строком до 17.07.2029 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,50 % річних. Відповідно до умов договору , Банк надав позичальнику кредит(грошові кошти) в 90000,00 доларів США. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит , плату за кредит , інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 17-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 1080,00 доларів США відповідно до графіка , що викладений у додатку до договору , але у повному обсязі не пізніше 17.07.2029 р. Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 26.02.2009 р. сторони погодилися, що позичальник зобов`язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів , комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов Договору на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк». В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 11372199000/3 від 17.07.2008 р. , відповідно з яким в іпотеку банку була передана квартира , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.1054 ЦК України,\~за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610,\~612 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі\~ст.617 ЦК України,\~особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1\~ст.625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань [PERSON] виникла заборгованість та АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] та поручителя [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2010 року встановлено наявність заборгованості за кредитним договором , яка станом на 30.12.2009 р. складала 97792,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.12.2009 р. становить 779258,54 грн. Позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] та поручителя [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 779258,54 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23.06.2016 р. рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2010 року частково змінено та в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] відмовлено. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Після його смерті залишилося нерухоме майно - квартира , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , непогашена заборгованість за кредитним договором станом на 18.05.2021 р. вкладає 89581,96 доларів США заборгованість за кредитом, 19224,81 доларів США заборгованість за процентами нарахованими до 02.02.2011 року. 10.05.2011 р. банком до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори надіслано повідомлення(вимога) до спадкоємців про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою за вказаним повідомленням банку 17.05.2011 року була відкрита спадкова справа № 196-2011 (№ у спадковому реєстрі - 51154293), копія якої знаходиться в матеріалах справи На запити банку листами від 2013 року, від 12.11.2019 року , Восьма Запорізька державна нотаріальна контора повідомила , що спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 13.07.2020 р. АТ «Укрсиббанк» звернулось до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилась після смерті [PERSON] та передати квартиру , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] , у власність Територіальної громади Запорізької міської ради по Хортицькому району . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2021 року було встановлено, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [INFO] ,(був зареєстрований з 18.09.2008 р. по 28.03.2014 р., знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю , помер [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (зареєстрована з 18.09.2008 р. по теперішній час), [PERSON] , [INFO] (зареєстрований з 09.10.2008 р. по теперішній час) та у зв`язку з тим , що наявний спір про право, заяву про визнання спадщини відумерлою залишено без задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1219 ЦК України\~передбачає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини та у відповідності до положень п. 5 ч. 1 даної статті не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~ст. 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. На момент відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON] належали обов`язки згідно кредитного договору, укладеного з позивачем, та такі що не припинилися внаслідок його смерті, оскільки не є такими, що нерозривно пов`язані з його особою та у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. Отже, обов`язки спадкодавця [PERSON] за кредитним договором перейшли в порядку спадкування до його спадкоємців. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Згідно із нормами ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст.1281ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. 10.05.2019р. до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори направлена претензія позивача, якою заявлялася вимога до спадкоємців [PERSON] на суму боргу у розмірі 111974,57 доларів США, а отже строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, встановлений ч. 3\~ст. 1281 ЦК України, не пропущені. Згідно повідомлення Восьмої запорізької державної нотаріальної контори № 1300/02-14 від 10 травня 2011 року , Претензія кредитора з вимогами до спадкоємців після померлого [PERSON] отримана та зареєстрована за № 613, заведена спадкова справа № 196 за 2011 рік. Таким чином, судом встановлено, що до відповідачів, як до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , перейшов обов`язок, що утворився на день його смерті в межах вартості спадкового майна. Відповідачі фактично\~прийнявши у\~спадщину вищевказану\~нерухомість,\~не здійснюють\~дій щодо\~оформлення її\~у власність\~та не\~виконали вимогу\~позивача щодо\~погашення боргу\~в повному\~обсязі. Відповідачі не надали доказів, які б свідчили про відсутність спадкового майна або недостатність його вартості для погашення заборгованості спадкодавця. Згідно правової позиції Верховного Суду 1, викладеної у постанові від 25.04.2018 р. по справі № 645/3265/13-ц , «відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора». На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що за час свого життя позичальник [PERSON] свої зобов`язання по комплексному договору № 11372199000\~ від 17.07.2008 року належним чином не виконав. Спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивач АТ «Укрсиббанк» з вимогами до спадкоємців звернувся в передбачений\~ст.1281 ЦК України\~термін. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, позичальник порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним\~договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Заборгованість за кредитним договором, загальний розмір якої становить 779258 грн. 54 коп., підлягає стягненню з відповідачів. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У зв`язку з тим, що [PERSON] належить 1/3 частка у спадщині, з нього підлягають стягненню 259752,84 грн., відповідачу [PERSON] належить 2/3 у спадщині з неї підлягають стягненню 519505,69 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved