Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Жовтневий відділ РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрована та постійно проживає. Разом з нею в квартирі зареєстрований відповідач, який є її рідним сином. Більше року відповідач не мешкає у квартирі за місцем реєстрації, комунальні послуги, які нараховують на його ім'я не сплачує, що для позивача є обтяжуючим фактором. У спірній квартирі, жодних особистих речей відповідача не має, крім того, відповідач не цікавиться спірним майном, його технічним станом, перешкод у здійсненні права користування зазначеним помешканням позивач відповідачу не чинить. Відповідач у добровільному порядку не бажає знятись з реєстрації, у зв'язку з чим позивач змушена була звернутись до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. При цьому, просила справу розглянути у відсутність відповідача, постановити заочне рішення. Відповідач до суду не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. Суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. Матеріалами справи встановлено та підтверджено. Згідно копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 20 жовтня 1993 року (а.с. 6), позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], що підтверджено довідкою КП «ЖЕО № 31» за № 1034 від 18.02.2015 року (а.с. 9). Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується актом від 25 лютого 2015 року, який складений мешканцями будинку [ADDRESS] та засвідчений підписом начальника дільниці ТОВ «УЮТ-2011», відповідач [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не мешкає з жовтня 2007 року по теперішній час. Наполягаючи на позовних вимогах, позивач зазначила, що з відповідачем не підтримує відносин, майже не спілкується, будь-яких особистих речей відповідача у спірному помешканні не має, у квартирі не з'являється, тобто відповідач втратив інтерес до помешкання як до місця мешкання. Допитані у судовому засіданні за клопотанням позивача, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо вказали суду, що мешкають з позивачкою по сусідству. [PERSON] та [PERSON], між собою є матір'ю та сином. Олександр не мешкає у квартирі [ADDRESS], з 2007-2008 року, з вказаного часу його не бачили, матір не провідує, веде аморальний спосіб життя. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, про те, що відповідач втратив інтерес та зв'язок із житлом, з 2007 року, тобто більше року без поважних причин не мешкає у спірній квартирі. З боку позивача, перешкоди відповідачу у здійсненні права користування квартирою, судом не встановлені. На думку суду, позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, і у відповідності зі ст. 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Враховуючи, що спір в цій частині відсутній, Жовтневий відділ РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не є відповідачем по справі, суддя вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні даної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial