Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

25 грудня 2015 року позивач орган опіки та піклування Дружківської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому вказав, що до служби у справах дітей Дружківської міської ради надійшло повідомлення про дитину - сироту, а саме: малолітню [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний запис у журналі обліку повідомлень про дітей, які залишилися без піклування батьків. Під час з'ясування обставин, за яких дитина залишилася без фактичного піклування батьків, встановлено, що матір'ю дитини була [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. [PERSON] з 2005 року перебувала у громадському шлюбі з [PERSON], [INFO], і проживала за адресою: [ADDRESS]. У 2006 році у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка зареєстрована відділом РАЦС Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис про народження №299 від 22 лютого 2006 року. У свідоцтві про народження дитини матір'ю записана [PERSON]. За сумісним рішенням батько у свідоцтво про народження дитини записаний зі слів матері відповідно до статті 135 Сімейного кодексі України. [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю, сумісно займаючись вихованням та утриманням [PERSON]. У 2008 році у них народилась друга дитина [PERSON]. У 2014 році через бойові дії на території м. Горлівка внаслідок проведення антитерористичної операції вони всією сім'єю переїхали до м. Дружківка і отримали статус внутрішньо переміщених осіб. У червні 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після якого [PERSON] взяла прізвище чоловіка і стала [PERSON]. [PERSON] визнавала [PERSON] батьком [PERSON] і вони планували внести зміни у свідоцтво про народження дитини, а саме записати [PERSON] батьком дівчинки. Однак, [PERSON] мала серйозне хронічне захворювання і у жовтні 2015 року померла. Після смерті матері дівчатка [PERSON] та [PERSON], проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], який самостійно займається їхнім утриманням та вихованням, [PERSON] з дня народження вважає його батьком. Останнім створено всі необхідні умови для нормального фізичного та психічного розвитку дітей, турбується про стан здоров'я та навчання дівчинки. Орган опіки та піклування просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Горлівка Донецької обл., громадянина України, батьком дитини [PERSON], [INFO] та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], а саме: змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у графі «відомості про батька» записати [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Пояснив, що [PERSON] дійсно є його рідною донькою, з самого її народження вони мешкають разом, він піклується про неї, забезпечує харчуванням, житлом, одягом. [PERSON] бажає, щоб донька [PERSON] була записана на його прізвище, а він був записаний у її свідоцтві про народження батьком дитини. Зробити це за сумісною заявою з матір'ю дитини вони не встигли, оскільки остання померла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю відповідача [PERSON] Їй достеменно відомо, що дівчинка [PERSON] є рідною донькою її сина. Він з ранньої молодості почав зустрічатися з матір'ю дівчинки - [PERSON], згодом у них народилася донька [PERSON], яку вони всією родиною забирали з пологового будинку. Ні в кого не будо сумніву, що це не дитина [PERSON], але через необізнаність молоді батьки не записали [PERSON] як батька дитини. Надалі в них народилася друга донька [PERSON], і при її реєстрації [PERSON] вже був записаний батьком дитини. Всі вони разом жили в м. Горлівка однією родиною, виховували своїх доньок як рідні батьки. Влітку 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і бажали записати [PERSON] батьком [PERSON] за сумісною заявою, але не встигли цього зробити, оскільки [PERSON] померла. Зараз вони мешкають у м. Дружківці як внутрішньо переміщені особи. [PERSON] живе зі своїми доньками, займається їх вихованням, забезпечує усім необхідним. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 128 СК України: 1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 3. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 4. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження від 22 лютого 2006 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, [INFO] народилася дитина [PERSON] (а.с.6). Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.12 зв.бік). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). [PERSON] 09 грудня 2015 року взята на первинний облік у службі у справах дітей Дружківської міської ради за №1628. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог щодо встановлення його батьком дитини [PERSON] сприяє забезпеченню її прав на зростання з рідним батьком та сестрою, в атмосфері любові, розуміння та матеріального забезпечення. Суд вважає, що беззаперечне визнання відповідачем [PERSON] позову дає підстави для задоволення позову, оскільки для цього є законні підстави, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved