Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із указаною позовною заявою до Пеньківськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначила, що 29 жовтня 2010 року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку заповіла позивачу. Інший спадкоємець син спадкодавця та рідний брат позивача [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує, про що він подав відповідну заяву. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що раніше позивачу не було відомо про існування заповіту на її користь. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявилася, проте від її представника [PERSON], який діє на підставі довіреності від 4 липня 2016 року, до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 30). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві від 9 серпня 2016 року Пеньківський сільський голова [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 31). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову (а.с.32). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 29 жовтня 2010 року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ № 184524 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельні ділянки площею 0,5859 га та 1,9888 га на території Пеньківськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 397469 та Серія ЯЖ № 397537 (а.с. 8, 9). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є, зокрема позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким заповіла позивачу належну їй земельну ділянку (пай) (а.с.6). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 27). Постановою приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] № від 16 липня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 16). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки раніше позивачу не було відомо про існування заповіту на її користь. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved