Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

25.06.2018 року, комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал»: заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення, інфляційні витрати та 3% відсотки річних від простроченої суми у розмірі 11089, 41 грн., з яких: 5480, 95 грн. - за послуги централізованого водопостачання в період часу з 01.07.2013 року по 30.04.2018 року; 3976, 93 грн. - за послуги централізованого водовідведення в період часу з 01.07.2013 року по 30.04.2018 року ; 1325, 27 грн. - інфляційні витрати в період часу з 01.05.2015 року по 30.04.2018 року; 306, 27 грн. - 3 відсотки річних від простроченої суми боргу за період часу з 01.05.2015 року по 30.04.2018 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. судового збору. Також позивач просить розглянути справу в спрощеному позовному провадженні. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що відповідно до діючого законодавства постійно надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, а відповідач починаючи з липня 2013 року по даний час їх не сплачує, тому утворилася вказана заборгованість. В судове засідання представник позивача КП „Харківводоканал не зявився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 01.01-14/7544-17 від 26.12.2017 р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, вивчивши обставини справи, проаналізувавши кожний доказ окремо, а також в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені і вони підлягають захисту в спосіб про який просить позивач з наступних підстав: Відповідно до разрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що за адресою відповідача позивачем відкрито особистий рахунок №ХКОВ 275898 для сплати за послуги централізованого водопостачання і водовідведення. По вказаному рахунку, за період часу з 01.07.2013 року по 30.04.2018 року утворилась заборгованість, яка складає: 5480, 95 грн. - за послуги централізованого водопостачання; 3976, 93 грн. - за послуги централізованого водовідведення. Доказів про погашення вказаної заборгованості на даний час суду не надано. Споживач зобов*язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки встановлені договором або законом. (ч.3 ст.20 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875 закон діючий на час винекнення заборгованості). Доказів про укладення договору між позивачем та відповідачем суду надано не було. Нарахування за надані послуги проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг у відповідності до ч.2 ст.20 Закону №1875 та п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання та водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 року №256 зі змінами від: 29.12.2000 року №1886, від 20.09.2006 року №721 затверджено норми споживання відповідних послуг. З 01.01.2017 року - діють нові нормативи водопостачання та водовідведення (рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради від 28.12.2016 року №901). Позивач, проводив нарахування по особистому рахунку відповідача на підставі вказаних тарифів (згідно розрахунку заборгованості). Відповідач, починаючи з 01.07.2013 року до часу звернення позивача до суду не сплачував рахунки за надані позивачем послуги централізованого водопостачання і водовідведення (за виключенням одноразового платежу здійсненого в лютому 2018 року), чим порушив вимоги ст.20 Закону №1875 (чинному на час правовідносин, що розглядаються), ст.22 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» в редакції чинній на час правовідносин, що розглядаються, а саме - Споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином відповідач є боржником позивача в розумінні ст.509 ЦК України. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.526 ЦК України). Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення в повному обсязі та в межах заявлених вимог. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). На підставі викладеного законодавчого припису, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат в повному обсязі та в межах заявлених вимог (розрахунок 3% річних та інфляційних витрат доданий позивачем до позову і суд з ним погодився). За ч. 1, ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved