Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Костянтинівської міської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. По даним БТІ право власності на будинок по вказаній адресі зареєстровано за її чоловіком на підставі договору купівлі-продажу від 1 грудня 1983 року. Згодом цей будинок було переобладнано під не жилий, а поруч у 1989 році побудований новий будинок (літ.«А-1»), реєстрація права власності на який чоловіком за життя зроблена не була. Вона проживала з чоловіком у цьому домі з 1984 року по день його смерті, і таким чином прийняла спадщину, але по вказаній причині не може одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний будинок. Тому, просила визнати за нею право власності на цей житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування після смерті чоловіка, як за спадкоємцем за законом. 7 квітня 2014 року позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, вказавши, що на день смерті спадкодавця у житловому будинку [ADDRESS] проживала також [PERSON], що є її та померлого [PERSON] дочкою. Оскільки [PERSON] також є спадкоємцем за законом після смерті батька, то просила визнати за собою право власності на1/2 частину цього житлового будинку з господарськими будівлями. В цей же день, 7 квітня 2014 року третя особа [PERSON] заявила самостійні вимоги до Костянтинівської міської ради щодо предмету спору, та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житловому будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті батька. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовних заявах. Представник відповідача в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1035 від 9 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями , споруджені до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Відповідно до договору купівлі-продажу від 1 грудня 1983 року [PERSON] придбав у власність житловий дерев'яний будинок площею 12,8кв.м. з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці 910,0кв.м. по [ADDRESS] (а.с.18-19). За даними КП «Костянтинівське БТІ» право приватної власності на цей будинок було зареєстровано за [PERSON], а також за підсумками останньої інвентаризації стало відомо, що цей будинок переобладнаний під житлову будівлю, а поруч збудовано у 1989 році новий житловий будинок (літ.«А-1»), право власності на який не оформлювалось (а.с.10). Відповідно до висновку Костянтинівського БТІ від 31 березня 2014 року про технічний стан об'єкту нерухомого майна, будинок по [ADDRESS] побудований у 1989 році (а.с.55). Оскільки [PERSON] побудував новий будинок у встановленому порядку на земельній ділянці у 1989 році, то прийняття його в експлуатацію законом не вимагається. Позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] до дня його смерті у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 1983 року (а.с.9). Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, позивачка [PERSON] має право на 1/2 частку житлового будинку, як на майно, що знаходилось у спільній сумісній власності. [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер [PERSON] (а.с.8). Після його смерті залишилося спадкове майно у виді 1/2 частини вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], і позивачі [PERSON] та [PERSON], що є його дочкою (а.с.41-42) є спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка та батька, які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.20-26). Оскільки первинна реєстрація права власності [PERSON] на будинок зроблена не була і правовстановлюючий документ відсутній, то на підставі ст.ст.380,392 ЦК України померлий [PERSON] за життя набув право власності на цей будинок з надвірними будівлями. Спадкоємцями на вказане майно після смерті [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON], тому на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст.392,1261,1268 ЦК України за [PERSON] слід визнати право приватної власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS], а за [PERSON] - право приватної власності на 1/4 частину цього будинку з господарськими будівлями.

Outcome: partial