Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

26.09.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» звернулося в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач з 22.10.2013 року по 18.04.2014 року працював на посаді водія у Львівській філії ТзОВ «Орлан-Транс-Груп». Виконуючи свої трудові обов'язки, він часто перебував у службових відрядженнях в межах України та за кордоном, в зв'язку з чим йому були видані пластикові картки ТзОВ «Золотий екватор» та ТзОВ «Синенергія», призначені для заправки дизельним паливом транспортних засобів. Однак після повернення відповідача із чергових рейсів, неодноразово було виявлено, що ним здійснена перевитрата палива, внаслідок чого підприємству були нанесені збитки на загальну суму 6352,82 грн. Після звільнення з роботи та на час звернення до суду відповідачем не відшкодовані вказана сума збитків, тому з огляду на зазначені обставини, просять стягнути з відповідача 6352,82 грн. збитків та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.25,27), про причини неявки, відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно витягу з наказу №126-кф від 22.10.2013 року, відповідач був прийнятий на роботу у Львівську філію ТзОВ «Орлан-Транс-Груп» тимчасово з 22.10.2013 року по 21.11.2013 року, в автомобільну колону №1 водієм транспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі всіх марок, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно відпрацьованого часу, де він пропрацював до 18.04.2014 року і був звільнений з роботи згідно наказу №47-кф від 18.04.2014 року по ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.5,6). Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6574КІ/АА5426ХХ за маршрутом Україна-Польща-Україна, згідно подорожнього листа №325113 від 07.12.2013 року, при виїзді автомобіля в рейс, в паливних баках залишалося 107 літрів палива. Відповідачем було придбано 1581 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 143 літра. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1150 літрів палива, а згідно даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1545 л. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 395 літрів дизельного палива на загальну суму 3903,88 грн. (107+1581-1150-143=395). Крім цього, під час виконання перевезення на автопоїзді АА6574КІ/АА5426ХХ за маршрутом Україна-Азербайджан-Україна, згідно подорожнього листа №348764 від 01.02.2014 року, при виїзді автомобіля в рейс, в паливних баках залишалося 118 літрів палива. Відповідачем було придбано 3282 літра дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 235 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2956 літрів палива, а згідно даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата склала 3166 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 209 літрів дизельного палива на загальну суму 2448,94 грн. (118+3282-2956-235=209). Загальна сума збитків, завдана відповідачем позивачу перевитратою палива становить 6352,82 грн., що підтверджується подорожніми листами, розшифровками до них, в яких він не оспорював вказані позивачем перевитрати палива, затвердженими позивачем нормами витрати палива (а.с.7-18). Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно п.6 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Як регламентує ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. За наведених обставин, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає, що відповідач заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 6352,82 грн., тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved