Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-24 00:00:00

26.01.2017 року Публічне акціонернетовариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» звернувся до Селидівського міського суду з позовом до відповідачки [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.05.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] [PERSON] був укладений договір №025/0008Кс про надання споживчого кредиту. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу готівкою кредитні кошти в розмірі 7000,00грн. на строк до 27.05.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. У звязку із невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2016 року складає 12907,73 грн., де заборгованість за кредитом в розмірі 3205,51 грн., заборгованість за процентами в розмірі 1941,65 грн., заборгованість за комісією в розмірі 2030,00 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів кредиту в розмірі 3914,17грн., заборгованість 3% річних в розмірі 513,98 грн., інфляційні збитки по кредиту, процентам в розмірі 1536,04 грн. У звязку з чим, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідачки, а також понесені судові витрати в сумі 1378,00грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв або заперечень на позов не надала. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України, укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України, наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 28.05.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] [PERSON] був укладений договір №025/0008Кс про надання споживчого кредиту. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачці готівкою кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн. на строк до 27.05.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. Укладання договору між позивачем та відповідачем також підтверджується наданими матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості та меморіальними ордерами, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] [PERSON] частково сплачувала заборгованість, тим самим вважала договір укладеним та у визначений час виконувала його вимоги. Тобто, аналіз наявних документів дає суду підстави зробити висновок про те, що укладання кредитного договору відбулося, та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» надав [PERSON] [PERSON] відповідну суму коштів у кредит, та в теперішній час остання не виконує зобовязання по поверненню кредиту та процентів по ньому та має заборгованість по договору. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 15.11.2016 року складає 12907,73 грн., де заборгованість за кредитом в розмірі 3205,51 грн., заборгованість за процентами в розмірі 1941,65 грн., заборгованість за комісією в розмірі 2030,00 грн., заборгованість по пені за прострочення сплати процентів кредиту в розмірі 3914,17грн., заборгованість 3% річних в розмірі 513,98 грн., інфляційні збитки по кредиту, процентам в розмірі 1536,04 грн. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобовязаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Макіївка Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Авдіївка Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Авдіївка, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачку [PERSON] [PERSON] і звільняють її від обовязку по оплаті пені на користь позивача, з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ КБ «Український фінансовий світ» заборгованості за пенею в розмірі 3914,17 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторін. Згідно наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору № 025/0008Кс доведено інфляційні збитки по кредиту, процентам в розмірі 1536,04 грн. в той час як в позовній заяві зазначено в розмірі 4377,91 грн., тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №025/0008Кс від 28.05.2013 року в розмірі 8993,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 3205,51 грн., заборгованості за процентами в розмірі 1941,65 грн., заборгованості за комісією в розмірі 2030,00 грн., заборгованості 3% річних в розмірі 280,36 грн., інфляційні збитки по кредиту, процентам в розмірі 1536,04 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, за рахунок відповідачки позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1378,00грн., який був понесений позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial