Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

26.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати колишню дружину [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON] особами, які втратили право на користування житловим будинком № 76 по вул. Центральна в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, та зобовязати відповідача [PERSON] селищну раду Валківського району Харківської області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування від 16.02.2008 року йому належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, де він проживає. В період шлюбу разом з ним в цьому житловому будинку була зареєстрована колишня дружина [PERSON], яка після розірвання шлюбу за власною ініціативою 23.10.2012 року разом з неповнолітньою донькою [PERSON] переїхали до іншого місця проживання в буд. 24 по вул. 8-Березня у м. Валки Харківської області та з цього часу в спірному житловому будинку не проживають. Як вказує позивач, на його прохання [PERSON] разом з донькою обіцяла добровільно знятися з реєстраційного обліку, але ніяких дій для цього не виконала, тому позивач змушений звернутися до суду, так як вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. В судовому засіданні позивач, уточнивши позовні вимоги, відмовився від позову в частині зняття з реєстраційного обліку його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки не знав, що у відповідності до чинного законодавства неповнолітні діти повинні бути зареєстровані за місцем проживання одного з батьків. Прохав задовольнити позов в іншій частині, посилаючись на те, що реєстрація відповідача перешкоджає йому розпоряджатися будинком на власний розсуд, чим порушує його права. Пояснив, що колишня дружина була зареєстрована в будинку разом з донькою за його згодою в 2008-2009 роках, так як перебували на той час в зареєстрованому шлюбі. 14.02.2011 року шлюб було розірвано, хоча на той час відповідач вже не проживала в будинку, а 23.10.2012 року вивезла свої речі. На неодноразові вимоги виписатись відмовляється, не пояснюючи причину, хоча ніколи не несла і не несе витрати на його утримання. 31.10.2016 року відповідач заборонили спілкуватися з донькою. На даний час має намір розпорядитися будинком, в тому числі зареєструвати в ньому місце проживання нової сімї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти зняття з реєстрації неповнолітньої дитини, так як на даний час вони проживають в найманій квартирі, в звязку з чим зареєструвати місце проживання дитини будь-де не можливо. Вказала, що дійсно зїхала з будинку, але через неправомірні дії позивача, а потім забрала всі свої речі, про що написала розписку під тиском позивача. Має претензії до позивача матеріального характеру, оскільки за час спільного проживання вкладала кошти на утримання будинку, тому до вирішення спору не хотіла виписуватися. В подальшому позов в цій частині визнала повністю. Представник відповідача - [PERSON] селищна рада Валківського району Харківської області надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при цьому прохав прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача щодо зняття з реєстраційного обліку неповнолітньої дитини [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов з уточненими вимогами підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, що підтверджується даними договору дарування житлового будинку серії ВКЕ №311489 від 16.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Валківського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 424, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17808101 від 20.02.2008 року. Ст. 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Ст.150 ЖК України встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач має право власності на спірний житловий будинок, а отже має всі передбачені законом права власника житлового приміщення. Доказів, які б свідчили про незаконність набуття позивачем права власності на житловий будинок, суду не надано. Разом з тим, дані про те, що [PERSON] є власником чи співвласником даного будинку, матеріали справи не містять. Рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі № 2006/2-18/11 від 14.02.2011 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 940 виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Валківського району Харківської області від 19.10.2016 року, в житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON], складеного комісією в складі депутата [PERSON], сусідів [PERSON] і [PERSON], посвідченого секретарем Ковязької селищної ради Валківського району Харківської області [PERSON], слідує, що за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані, але не проживають. Згідно ст.156 ЖК України члени сімї власника, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються ним нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Члени сімї зобовязані приймати участь у витратах по утриманню і проведенню ремонту. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права колишніх членів сімї користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу. Ст.162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.156 ЖК України члени сімї зобовязані приймати участь у витратах по утриманню і проведенню ремонту. До членів сімї власника відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України належать дружина, їх діти і батьки, або інші особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, зокрема, колишні члени сімї власника. Ст. 98 ЖК України встановлює, що наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами не укладався договір найму житлового приміщення чи інші договори, які б підтверджували, що відповідач є наймачем житлового приміщення. Викладені позивачем обставини свідчать про те, що відповідач є тимчасовим жильцем житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, який належить на праві приватної власності позивачу, а отже на його вимогу зобов'язана негайно звільнити приміщення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник сам визначає своє право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому будинку тривалий час, не приймає участі у витратах по його утриманню, не надала доказів щодо домовленості з власником про порядок користування даним житловим будинком, суд приходить до висновку, що вона втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 76, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області, власником якого є позивач, який має право вимагати усунути перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом зняття відповідача з реєстрації, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved