Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

24 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 09 вересня 2009 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 122, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляду на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Зазначила, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Просила прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] . Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року, сторонам надано строк для примирення терміном на один місяць. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, зазначила, що примирення між нею та відповідачем не відбулось, збереження сім`ї є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в подальшому пояснив, що примирення між ним та позивачкою не відбулось. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 вересня 2009 року (а.с.8) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 січня 2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя, надання судом строку для примирення не призвело до примирення сторін, також у судовому засіданні встановлено категоричне небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем, що має істотне значення для вирішення даної справи, так як покладати на позивача обов`язок збереження сім`ї при наявності на це її категоричного заперечення не можна, оскільки це не відповідає вимогам СК України, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. В силу вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved