Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 21.11.2014 року перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що дитина постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, а її доходи не дозволяють забезпечити дочці належний рівень життя. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-сайт про виклик відповідача до суду, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.10.2016 року розірвано. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], вид. 23.03.2015 року виконкомом Устилузької міської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до ст.182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд встановлює розмір аліментів відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання.

Outcome: approved