Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

24 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 1989 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим сільським ЗАГС Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 4). Від шлюбу з відповідачем [PERSON] неповнолітніх дітей не мають З відповідачем проживають разом, але шлюбні відносини між ними припинені у листопаді 2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки із-за несумісності характерів. Сварки виникали по тій причині, що у них з відповідачем різне відношення до загальнолюдських цінностей та різні життєві орієнтири. Такі відносини переросли в повну байдужість олне до одного. Ними було втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. 11.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з листом про добровільне розірвання шлюбу через органи РАЦС, однак у зазначений час відповідач до відділу не зявилася. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливо. Спору про поділ майна не має. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надав: копію свідоцтва про шлюб від 25 березня 1989 року, виданого Жовтневим сільським ЗАГС Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 4) (а.с. 3); лист від 11.06.2015 року про розірвання шлюбу шляхом подання до відділу реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища відповідачу без змін «Шахнюк».\~\~

Outcome: approved