Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

24.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 194 000,00 гривень; стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних з простроченої суми у розмірі 3141,20 грн. та стягнути з відповідачів пропорційно судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 20.12.2011 року за договором позики передала [PERSON] гроші у розмірі 194 000,00 грн., [PERSON] надала розписку про зобов'язання у разі неповернення [PERSON] коштів, повернути суму боргу. У зв'язку із тим, що грошові кошти позивачу неповернуті, [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали надані письмові заперечення та просили відмовити у задоволені позову. При цьому пояснили, що складена [PERSON] розписка не є договором позики, а лише підтверджує факт отримання коштів відповідачем за виконані ним роботи. Крім того, відповідач вказав, що співвідповідача [PERSON], яка начебто поручилась за виконання ним зобов'язання перед позивачем не знає, бачив лише одного разу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] та заочного розгляду справи не заперечує. Вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 20.12.2011 року [PERSON] складено розписку про отримання від [PERSON] 194 000,00 грн. Підпис на розписці скріплено печаткою ТОВ «Гош-буд» /а.с 5/. В матеріалах справи наявна копія розписки [PERSON] від грудня 2011 року /день вказати неможливо, оскільки суду не було надано оригінал вказаної розписки, а копія розписки не містить дня складання/, з якої вбачається, що у випадку неповернення [PERSON] грошової суми у розмірі 194 000,00 грн. [PERSON], зобов'язується повернути вказану суму /а.с. 6/. Судом досліджено копії вимог про повернення боргу на загальну суму 325 000,00 грн. від 19.02.2014 року та 25.03.2014 року, з яких вбачається, що [PERSON] зверталася до відповідачів стосовно повернення коштів, що були передані на підставі розписок від 20.12.2011 року та 27.12.2011 року, у семиденний строк /а.с. 14-15/. З рекомендованого повідомлення вбачається, що 03.04.2014 року [PERSON] за адресою с. Шешори, Косівського району, Івано-Франківської область отримав повідомлення /а.с. 15 зворот/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, з правового висновку, зробленого Верховним Судом України 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, вбачається, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Суд приймає до уваги, що розписка [PERSON] від 20.12.2011 року про отримання ним коштів від [PERSON] не містить ознак договору позики, а саме відсутні посилання на отримання коштів за договором позики, так само як і відсутня умова повернення грошових коштів. Суд погоджується із запереченнями відповідача [PERSON], що дана розписка підтверджує лише факт отримання ним коштів від [PERSON] та не передбачає жодних наслідків для відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином суд не приймає до уваги розписку, складену [PERSON], оскільки, суду для огляду не було надано оригінал вказаної розписки. В ході розгляду справи, судом за клопотанням відповідача [PERSON] було допитано його в якості свідка, який під присягою пояснив, що позивача знає з 2011 року, їх познайомив представник позивача [PERSON] [PERSON] отримував від [PERSON] грошові кошти в якості оплати виконаних робіт за договором підряду, оскільки здійснював штукатурні роботи для фірми позивача на [ADDRESS] у м. Одесі за замовленням Міністерства оборони України. Пояснив, що отримував у квітні 2014 року письмову вимогу від позивача, але проігнорував її. Крім того, судом допитаний свідок [PERSON], що є братом відповідача [PERSON] Свідок пояснив, що позивача бачив лише один раз, а відповідача [PERSON] взагалі не знає. Свідок зазначив, що брат працював у фірмі «Моноліт», де [PERSON] була підрядником та оплачувала роботи, виконані [PERSON] та працівниками його бригади. Тобто, судом встановлено, що між сторонами існували правовідносини по виконанню будівельних робіт - штукатурки об'єкту по [ADDRESS] в м. Одесі, що позивач неодноразово передавала відповідачу різні суми коштів за виконаний обсяг робіт. Вказані обставини стороною позивача не спростовані, напроти представник позивача підтвердив, що саме він знайомив сторони, що між ними існували правовідносини по роботам на об'єкті будівництва. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладання договору позики між позивачем та відповідачем. Оскільки, наявна в матеріалах справи розписка відповідача [PERSON] не свідчить про укладання між [PERSON] та [PERSON] договору позики та виникнення будь-яких правових наслідків для відповідача. Оскільки, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] не було укладено 20.12.2011 року договір позики на суму 194000,00 грн., позовні вимоги [PERSON] стосовно стягненню 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання, не підлягають задоволенню. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Outcome: dismissed