Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

25.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.06.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох дітей, одна з яких неповнолітня донька, [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду родини з'явилися порушування чоловіком по дружній вірності, постійних сварок на підставі цього, втрата розуміння та поваги один до одного, існування іншої родини у відповідача. Крім того чоловік вигнав старшого сина з квартири і не спілкується ні з сином, ні з донькою. Фактично сім'я остаточно припинила своє існування, а подальше збереження шлюбу між нею та відповідачем вважає недоцільним. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, між ними склалися неприязні стосунки, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову, але пояснив, що дійсно шлюбні відносини між ним та позивачкою припиненні, вони мешкають окремо. Він бажає спілкуватися з донькою [PERSON], яку дуже кохає, але не має такої можливості, оскільки позивачка постійно перешкоджає та приховує доньку. Також він не мав і не має у теперішній час будь-якої іншої сім'ї, тому всі припущення з цього приводу не відповідають дійсності. Між ним та позивачкою склалися неприязні стосунки, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб позивачка та відповідач одружились 03 червня 1995 року, шлюб зареєстрований відділом РАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис за № 444. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги міри, прийняті судом для примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка та відповідач категорично наполягають на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved