Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

26 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги представник позивачів обґрунтовувала тим, що після смерті матері позивачів [PERSON], яка померла 18 квітня 2005 року, відкрилася спадщина у виді земельних ділянок, що були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 2,01 га, 8,07 га та 0,98 га. Правовстановлюючі документи,\~що посвідчували\~право власності\~померлої на\~вказані земельні\~ділянки,\~було втрачено,\~у звязку\~з чим\~нотаріус відмовив\~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за позивачами право власності на зазначені земельні частки в порядку спадкування за законом. Особи,\~які беруть\~участь у\~справі,\~в судове\~засідання не\~зявилися.\~Представники позивачів\~та відповідачанадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивачів, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що з позовом згоден. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 18 серпня 2004 року на підставі\~розпорядження Очаківської\~районної державної\~адміністрації №\~193\~від 20\~травня 2004\~рокуна імя [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельні ділянки площею 2,01\~га,\~8,07\~га,\~0,98\~га та\~0,89\~га за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Рівненської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 19). 18 квітня 2005 року [PERSON]померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 253469 від 28 лютого 2017 року (а. с. 18). З досліджених судом свідоцтв про народження серії І-ФП № 260009 від 28 лютого 2017 року, серії І-ФП № 266884 від 20 липня 2017 та серії І-ФП № 211771 від 28 серпня 2014 року (а. с. 12-14), а також свідоцтв про укладення шлюбу серії І-ФП № 101213 від 07 березня 2014 року та серії І-ФП № 105267 від 28 серпня 2014 року (а. с. 15-16) вбачається, що позивач [PERSON] та позивачки [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON], яка померла 18 квітня 2005 року, і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги. Як вбачається з наданих на запит суду повідомлення Другої очаківської державної нотаріальної контори № 1498/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53911540 від 01 листопада 2018 року (а. с. 49-50), за заявою позивачів про прийняття спадщини в Другій очаківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після [PERSON], яка померла 18 квітня 2005 року. 30 серпня 2018 року нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавиці та запропоновано звернутися до суду (а. с. 21). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку порушується право позивачів на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останніх немає; обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірні земельні ділянки неправомірно, або, що на них, окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved