Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

26.05.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в фактичних відносинах. Позивач обгрунтовує позов тим, що з березня 2015 року по квітень 2017 р., вона проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина, в будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] . За цей час поки вони проживали там, за спільні кошти займалися будівництвом будинку для спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка належить [PERSON] . З травня 2017 р. і до смерті [PERSON] , вони разом проживали у вже збудованому будинку за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер, Як стверджувада позивач вона займалась похованням. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Окрім неї, з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , матір спадкодавця, яка відмовилась від прийняття спадщини, та [PERSON] , сестра спадкодавця, відповідач по справі. Оскільки вона проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років, просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 27.05.2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 164-165). 22.06.2021 року до суд від відповідача надійшла заява про визнання позову. Від представника Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), надійшла заява про розгляд справи за його відсутност та копія спадкової справи, яка була витребувана судом (а.с.169-188). В підготовчому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовних вимогах. В підготовче засідання відповідач не з`явилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про визнання позову та розгляд справи просив провести за її відсутності ( а.с.168). Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З березня 2015 року по квітень 2017 р. позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.11). Земельна ділянка кадастровий номер 3221483301:01:009:1314, розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] (а.с. 13-15). З травня 2017 р. і до смерті [PERSON] . [PERSON] проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації (а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). Позивачем надано докази, що вона займалася похованням [PERSON] (а.с.17-19). З наданих [PERSON] спільних з [PERSON] фотографій суд приходить до висновку, що позивач з померлим проживали однією сім`єю, мали спільний побут, разом відпочивали (а.с.20-33). Також, з наданих позивачем документів вбачається, що [PERSON] разом з померлим [PERSON] купували побутову техніку (а.с.34-39). Як вбачається з копії спадкової справи відносно майна померлого [PERSON] , окрім позивача, з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , матір спадкодавця, яка відмовилась від прийняття спадщини, та [PERSON] , сестра спадкодавця, відповідач по справі (а.с.169-188). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. За змістом ст.ст.77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач позов повністю визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на докази, надані позивачем, позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат позивач залишила за собою.

Outcome: approved