Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~25.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності на обгрунтування якого зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі будинок). Власником іншої 1/2 частини цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є її син [PERSON] 28.06.1994 року на вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт, згідно якого загальна площа становила 76,5 м.кв., житлова 53,4 м.кв., допоміжна 23,1 м.кв. 30.11.2011 року Луцькою міською радою з 01.12.2012 року [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] . 15.05.2013 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради адресу і номер будинку по [ADDRESS] , було змінено на [ADDRESS] році в житловому будинку проведено ремонтні роботи, зокрема, перенесено вхід в будинок. Внаслідок проведення ремонтних робіт змінилась загальна і житлова площа будинку. В зв`язку з перейменуванням вулиці та проведенням ремонтних робіт 16.01.2018 року виготовлено новий технічний паспорт на житловий будинок в [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), згідно якого загальна площа будинку становить 76,6 м.кв., житлова 50,7 м.кв., допоміжна 25,9 м.кв. На даний час між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо здійснення права спільної часткової власності на належний їм житловий будинок, що позбавляє її можливості володіти та користуватися майном, що перебуває у спільній частковій власності Крім того, [PERSON] не погоджується на укладення договору про поділ належного їм майна в натурі. Враховуючи наведене, просить суд виділити їй у власність в натурі 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) та припинити за нею право спільної часткової власності на вказану частку в спірному майні. \~ \~ \~ \~13.08.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що спір, який виник між ним та [PERSON] можливо вирішити в позасудовому порядку, за наявності відповідного експертного висновку з приводу варіантів поділу в натурі спірного житлового будинку з урахуванням його витрат. Так, починаючи з 2011 року і по даний час за його кошти був проведений капітальний ремонт в будинку, встановлено сучасну огорожу, однак позивач відмовляється це визнавати, у зв`язку з чим й існує даний спір (Том 1, а.с. 42). \~ \~ \~ \~Крім того, 13.08.2018 року [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву на обгрунтування якої останній зазначив, що він постійно проживав і в даний час проживає зі своєю сім`єю у спірному житловому будинку. Так як будинок побудований зі шлаку, то з роками він значно втратив свою якість, більшість конструктивних елементів будинку стала аварійною. Будинок для збереження його цільового призначення потребував капітального ремонту. За усною домовленістю з [PERSON] , моєю матір`ю, він вирішив проводити ремонт будинку. Мати в розмовах зазначала, що все що він робитиме, буде належати йому та його сім`ї, так як вони іншого житла не мають. Починаючи з 2005 pоку він став планувати ремонтні роботи, заробляв кошти, наймав працівників і здійснював ремонт будинку. За весь цей період будинок було фактично відремонтовано. Як зазначає [PERSON] у первісному позові, між ними дійсно не досягнуто домовленості, щодо розподілу житлового будинку. Причиною цього є те, що ним за власні кошти протягом періоду з 2005 року і по даний час проведено капітальний ремонт в будинку, встановлено сучасну огорожу, а позивач відмовляється це визнати та провести розподіл будинку з врахуванням його затрат. Вказує, що спеціалістами було виготовлено кошторис будівельно-ремонтних робіт по спірному будинку та встановлено, що вартість таких становить 412135,52 грн. Крім того, ним встановлено сучасно огорожу вартістю 124346,80 грн. Всього ним потрачено 536482,32 грн. Враховуючи наведене, просить суд виділити йому у власність в натурі 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) та припинити за ним право спільної часткової власності на вказану частку в спірному майні (Том 1, а.с. 44-45). \~ \~ \~ \~04.09.2018 року від позивача за первісним позовом - [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, вона як співвласник спірного будинку, не надавала [PERSON] своєї згоди на проведення капітального ремонту в будинку і на встановлення сучасної огорожі. Жодних домовленостей з цього приводу між нею та відповідачем не було досягнуто, в тому числі, що стосується проведення будь-яких ремонтних робіт належної їй 1/2 частки у спільному майні. [PERSON] не отримавши її згоди і незважаючи на будь-які зауваження і потреби, зумовлені спільним проживанням у спірному будинку, останній почав проводити ремонті роботи в частині будинку, яка значно перевищує його 1/2 частку (практично по всьому будинку, крім кімнати 1-3 на плані), а в червні 2018 року почав встановлювати огорожу навколо прибудинкової території. Такими діями відповідач в протиправний спосіб фактично усунув її від здійснення права власності щодо спільного майна і чинить перешкоди в користуванні майном. На даний час вона взагалі позбавлена можливості користуватись будинком оскільки [PERSON] не лише без її згоди встановив огорожу, а й змінив замки на вхідних дверях. Саме такі, непогоджені з нею як з співвласником житлового будинку дії відповідача зумовили звернення до правоохоронних органів, а також до суду для вирішення спору щодо виділу в натурі її частки (Том 1, а.с. 91-92). \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації за проведені ремонті роботи було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (Том 1, а.с. 99). \~ \~ \~ \~10.10.2018 року [PERSON] було подано відзив на зустрічну позовну заяву в обгрунтування якої зазначила, що проти задоволення зустрічного позову в частині виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, вона не заперечую, а проти стягнення грошової компенсації за проведені ремонтні роботи заперечує. Вказує, що наданий [PERSON] кошторис не є належним і допустимим доказом, оскільки сам по собі без відповідного договору підряду, первинної звітної і виробничої документації, актів приймання-передачі виконаних робіт, журналу виконання робіт, актів огляду прихованих робіт тощо, такий не може бути підтвердженням ні виконання робіт, ні їх вартості, ні об`ємів. Крім того, у даному кошторисі не зазначено дату його складання, у зв`язку з чим не можна встановити на яку дати було визначено вартість робіт. Дані обставини є також визначальними, оскільки з 2005 року по 2018 рік ціни як на будівельні матеріали так і на виконання ремонтних робіт суттєво змінились, а [PERSON] просить стягнути саме понесені ним витрати на будівництво. Не доведеним є і факт придбання позивачем за зустрічним позовом будівельних матеріалів та підтвердження оплати за ремонтні роботи. [PERSON] не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту виконання обсягу ремонтних робіт, та їх необхідності для збереження майна. З наведеного слідує, що зустрічна позовна заява [PERSON] є необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з чим в її задоволенні в частині стягнення з [PERSON] грошової компенсації за проведені ремонтні роботи просить відмовити (Том 1, а.с. 102-103). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2019 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації за проведені ремонті роботи було призначено судову будівельно-технічну експертизу, з метою визначення вартості будинку [ADDRESS] , яка належить сторонам на праві спільної часткової власності, а також визначення варіантів розподілу вказаного будинку з урахуванням відступу від розміру ідеальних часток та розміру компенсації за кожен з таких варіантів (Том 1, а.с. 125-126). 09.09.2019\~року від\~Волинського відділення\~Львівського НДІСЕ\~МЮУ на\~виконання вищевказаної\~ухвали судувід\~07.02.2019\~року надійшов висновок судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року (Том 1, а.с. 145-166). 15.11.2019 року позивачем за первісним позовом [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої та на підставі вищевказаного висновку судової інженерно-технічної експертизи, просить суд: 1) змінити ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) наступним чином: - визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 13/20 частин; - визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 7/20 частин; - виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю [PERSON] 7/20 частини житлового будинку а саме: в житловому будинку: коридор 1-1 площею 6,7 кв.м., кімнату 1-2 площею 9,0 кв.м., кімнату 1-3 площею 12,3 кв.м. (зелений колір схемі поділу № 1 Додаток № 2 до висновку експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року), а також літню кухню з тамбуром та погрібом (Б-1, б, б1), сарай (Г-1), вбиральню (г); - решту 13/20 частини житлового будинку а саме: житлову кімнату 1-4, площею 15,4 кв.м, коридор 1-5 площею 2,5 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 14,0 кв.м., кухню 1- 7 площею 13,4 кв.м., санвузол 1-8 площею 3,3 кв.м. (синій колір на схемі поділу № 1 Додаток № 2 до висновку експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 р.), а також гараж (В-1), погріб з шийкою (в) залишити за [PERSON] ; 2) для чого у відповідності до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року виконати слідуючі будівельні роботи по переобладнанню житлового будинку: - замурувати проріз (арку) між приміщеннями коридору 1-1 та кухні 1-7; - замурувати прорізи між приміщеннями кімнат 1-2 та 1-6, кімнати 1-3 та коридору 1-5; - влаштувати проріз для самостійного входу з дверним блоком в приміщення кухні 1 -7 та тамбуром; - влаштувати автономні інженерні мережі. 3) припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 7/20 частки житлового будинку. 4) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 156434,00 грн. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку (Том 1, а.с. 176-177). 20.11.2019 року [PERSON] було подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності в частині вимог зустрічного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації за проведені ремонтні роботи. Заява вмотивована тим, що як встановлено в ході розгляду справи, ремонтні роботи, які [PERSON] проводив у спірному житловму будинку, на які останній посилається, були здійснені ним в період з 2005 року по 2014 рік, а тому строк позовної давності на звернення до суду з відповідною вимогою минув (Том 1, а.с. 179). 20.11.2019 року від [PERSON] надійшла заява про уточнення зустрічних позовних вимог, відповідно до якої останній та на підставі висновку екперта судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року, просить суд: 1) змінити ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) наступним чином: - визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 13/20 частин; - визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 7/20 частин; - виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю [PERSON] 13/20 частини спірного, а саме: 1-1 коридор площею 6,7 кв.м.; 1-2 житлову кімнату площею 9,0 кв.м.; 1-6 житлову кімнату площею 14,0 кв.м.; 1-7 кухню площею 13,4 кв.м.; 1-8 санвузол площею 3,3 кв.м.; разом приміщень площею 46,4 кв.м., крім того, гараж (В-1), погріб з шийкою (в); - решту 7/20 частини житлового будинку, а саме: 1-5 коридор площею 2,5 кв.м.; 1-3 житлова кімната площею 12,3 кв.м.; 1-4 житлова кімната площею 15,4 кв.м.; разом приміщень площею 30,2 кв.м., крім того, літню кухню з тамбуром та погрібом (Б-1, б, б1) залишити за [PERSON] 2) припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 13/20 частини житлового будинку (Том 1, а.с. 180-181). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації за проведені ремонті роботи було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: яка вартість огорожі 1, влаштованої біля будинку [ADDRESS] ? (Том 1, а.с. 231-232). 17.08.2020\~року від\~Волинського відділення\~Львівського НДІСЕ\~МЮУ на\~виконання вищевказаної\~ухвали судувід\~03.02.2020\~року надійшов висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 8117 від 10.08.2020 року (Том 2, а.с. 17-23). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2020 року висновок судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року, проведеного у цивільній справі № 161/9913/18, до Волинського відділення Львівського НДІСЕ було повернуто для усунення технічних помилок на доопрацювання (Том 2, а.с. 38-39). 10.11.2020 року вищевказаний висновок було повернуто до суду після виправлення технічних помилок (Том 2, а.с. 43-65). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві, відзиві на зустрічний позов, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заяві про уточнення позовних вимог, просила їх задовольнити у повному обсязі. При цьому, проти задоволення зустрічного позову в частині виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, вона не заперечувала, окрім вимог, які стосуються стягнення грошової компенсації за проведені ремонтні роботи. Представник позивача в судовому засіданні пояснив суду, що усі ремонтні роботи, про які зазначає сторона відповідача за первісним позовом в силу своїх вимог та заперечень, в тому числі й облаштування огорожі, були проведені без погодження із його довірителькою. В свою чергу, [PERSON] визнає ту обставину, що ремонтні роботи [PERSON] дійсно проводилися, але їх обсяг та вартість остання назвати не може. При цьому, стороною відповідача заявлено вимогу лише про стягнення грошових коштів, проте жодним чином про відступлення від часток не згадано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити її частково, виходячи із вимог, які були заявлені ним у зустрічному позові з урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог. Додатково пояснив, що поділ спірного житлового будинку, з урахуванням проведених ним ремонтних робіт та облаштування огорожі, повинен відбутися наступним чином: йому повинно бути виділено 2/3 частки спірного мана, а [PERSON] 1/3. Так, будинок, який є предметом спору, перебував у аварійному стані, а тому в період з 2003 року по 2014 рік ним було проведено наступні ремонтні роботи в будинку, а саме: заміна вікон, перенесення дверей, перебудова кухні та прихожої, заміна сантехніки, внутрішні роботи (зміна штукатурки), реставровано шлакоблокове покриття та фасаду будинку, відремонтовано та утеплено підлогу, покладено плитку та кахель, проведено повну заміну електропроводки, добудовано тамбур, проведено ремонт у кімнатах, а також спільно із [PERSON] було встановлено котел. Разом з тим, в період з 2015 року по 2018 рік ним було зведено сучасну огорожу будинку. Ствердив, що на вищевказані ремонтні роботи ним було затрачено близько 480000-530000 грн., усі з яких були сплачені готівковими коштами. При цьому, їх проведення було узгодженим з позивачкою в усній формі. Також пояснив, що кошторис проведених ремонтних робіт був спеціально складений уже після звернення [PERSON] до суду з даним позовом. В свою чергу, просить взяти й до уваги ту обставину, що на території спірного будинковолодіння знаходиться й колодязь, який він також облаштовував за власні кошти. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. В свою чергу, в задоволенні первісних уточнених позовних вимог в частині стягнення з його довірителя компенсації за відхилення\~від ідеальної\~частки у\~житловому будинкупросив відмовити, оскільки, на його переконання, внаслідок проведення будівельних робіт [PERSON] у спірному будинку, його частка повинна бути збільшена. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується свідоцтва про право власності від 15.06.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6-3947 (Том 1, а.с. 10-11) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.06.1994 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6-3949 (Том 1, а.с. 12-13). Як вбачається із технічного паспорта на вищевказане нерухоме майно, виготовленого 28.06.1994 року, загальна площа спірного житлового будинку становила 76,5 м.кв.. житлова 53,4 м.кв., допоміжна 23,1 м.кв. (Том 1, а.с. 14-17). 30.11.2011 року Луцькою міською радою прийнято рішення № 16/6 «Про перейменування вулиць міста Луцька», згідно п. 1 якого та Додатку № 11 до нього, « [ADDRESS] » з 01.12.2012 року було перейменовано на «вул. Балківська» (Том 1, а.с. 18-20). 15.05.2013 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення № 284-1 «Про зміну нумерації будівель у зв`язку з перейменуванням вулиць», згідно п. 1 якого та Додатку № 3 до нього адреса і номер будинку за адресою: [ADDRESS] , була змінена на адресу: [ADDRESS] (а.с. 21-24). Як слідує із первісної та зустрічної позовних заяв сторін, між [PERSON] та [PERSON] на даний час не досягнуто згоди щодо здійснення права спільної часткової власності на належний їм житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), у зв`язку з чим у них існує спір з даного приводу. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що перебуває у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає держави реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України уразі поділу спільного майна співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Вирішуючи вимоги кожної із сторін в частині виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, суд бере за основу висновок судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року (далі Висновок) (Том 2, а.с. 44-65). Відповідно до п.п. 2-4 Висновку, в зв`язку з тим, що починаючи з 2005 року відповідачем проводився капітальний ремонт будинку здійснення при поділі значних перепланувань недоцільно. За умови збереження існуючого планування приміщень поділ житлового будинку на ізольовані квартири можливий з відхиленнями від встановлених часток. Виходячи із технічних та об`ємно-конструктивних характеристик, планування приміщень, розташування віконних і дверних прорізів, наявності самостійних входів встановлено, що поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , з дотриманням рівності ідеальних часток у співвідношенні 1/2 частки для кожного з двох співвласників неможливий. Виходячи з об`ємно-конструктивних характеристик, планування приміщень, можливості влаштування другого самостійного входу існує технічна можливість розподілу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) із відступом від розміру ідеальних часток. Згідно п. 5 вищевказаного висновку, виходячи із об`ємно-конструктивного рішення житлового будинку експерт запропонував на розгляд суду наступний варіант поділу (згідно висновку другий варіант поділу): - першому співвласнику виділити приміщення (синій колір на схемі поділу № 2): 1-1 коридор площею 6,7 кв.м.; 1-2-житлову кімнату площею 9,0 кв.м.; 1-6 - житлову кімнату площею 14,0 кв.м.; 1-7 - кухню площею 13,4 кв.м.; 1-8 - санвузол площею 3,3 кв.м.; разом: 46,4 кв.м., крім того гараж (В-1), погріб з шийкою (в). Огорожу 1 залишити в спільному користуванні; - другому співвласнику виділити приміщення (зелений колір на схемі поділу № 1): 1-5 - коридор площею 2,5 кв.м.; 1-3 - кімнату площею 12,3 кв.м.; 1-4-кімнату площею 15,4 кв.м.; разом: 30,2 кв.м., крім того літню кухню з тамбуром та погрібом (Б-1, б, 61), сарай (Г-1), вбиральню (г). Огорожу 1 залишити в спільному користуванні. По зазначеному вище варіанту вартість будівель та споруд, які підлягають поділу становить 1013418 грн., вартість будівель і споруд, що пропонуються виділити першому співвласнику становить 656982 грн., другому співвласнику 356436 грн. По даному варіанту розподілу частка першого співвласника становить 65 % або 13/20, а другого співвласника 35 %, або 7/20, тобто поділ будинковолодіння проведений з відхиленням від ідеальних часток. При цьому першому співвласнику необхідно сплатити другому співвласнику грошову компенсацію за відхилення віл ідеальної частки в сумі 150273 грн. Відповідно до\~п.\~6\~Висновку по запропонованому (другому) варіанту поділу необхідно виконати слідуючи будівельні роботи по переобладнанню житлового будинку: - замурувати проріз між приміщеннями коридору 1-5 та кімнати 1-6; - влаштувати проріз для самостійного входу з дверним блоком в приміщення кімнати 1-4; - влаштувати перегородку для відокремлення входу коридором 1-4* площею 2,0кв.м. - влаштувати автономні інженерні мережі. Прогнозна вартість робіт по переобладнанню будинку згідно другого варіанту розподілу становить 13999 грн. На переконання суду, даний варіант поділу будинку є найдоцільніший для поділу будинку в натурі, оскільки він є менш затратним для кожного із співласників, а також потребує здійснення меншого обсягу переобладнання, що, з урахуванням стану будинку, менш негативно відобразиться на цілісності нерухомого майна. При цьому при поділі будинку за першим варіанту поділу будинку, із двох запропонованих експертом, буде мати місце більше відхилення від ідеальної частки кожного із співвласників майна, що призведе до необхідності сплатити грошову компенсацію у більшому розмірі, обсяг необхідних переобладнань буде більшим, а прогнозована вартість робіт по переобладнанню будинку згідно такого варіанту буде вищою. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що другий варіант поділу спірного житлового будинку між сторонами, виходячи із Висновку експерта № 8102-8104 від 29.08.2019 року, є найбільш економічно обгрунтованим та, з урахуванням характеру правовідносин, які виникли між сторонами найбільш справедливим та об`єктивним. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що сторони як у первісному позові так і в зустрічному, враховуючи уточнені вимоги кожного, просили змінити ідеальні частки у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) наступним чином: визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 13/20 частин; визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності на житловий будинок становить 7/20 частин. Із наведеного слідує, що варіант виділу в натурі розміру часток із майна, що є у спільній частковій власності, який суд вважає за необхідне визначити в судовому рішенні (13/20 частин за [PERSON] та 7/20 частин за [PERSON] ), в повній мірі відповідає волевиявленню сторін. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обґрунтовуючи свою зустрічну позовну заяву [PERSON] зазначає, що ним було здійснено ремонтні роботи у будинку на загальну вартість 536482,32 грн. У підтвердження даної суми останній надає, як він зазначає у зустрічному позові, кошторис будівельно- ремонтних робіт. Однак, як при подачі зустрічного позову, так і після проведення судових експертиз, розмір компенсації, яку [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , позовній заяві не визначений та жодним чином не обгрунтований Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд вважає що наданий [PERSON] кошторис не є належним і допустимим доказом, оскільки сам по собі без відповідного договору підряду, первинної звітної і виробничої документації, актів приймання-передачі виконаних робіт, журналу виконання робіт, актів огляду прихованих робіт, не може бути доказом підтвердження ані самого факту виконання робіт, ані їх вартості, ані їх обсягів. Крім того, у даному кошторисі не зазначено дату його складання, у зв`язку з чим не можливо встановити на яку/які дату/дати було визначено вартість робіт. Вказані обставини на переконання суду є визначальними, оскільки в період з 2005 року по 2018 рік ціни як на будівельні матеріали, так і на виконання ремонтних робіт, суттєво змінювалися. Суд вважає, що не є доведеним і факт придбання позивачем за зустрічним позовом будівельних матеріалів та здійснення оплати за ремонтні роботи. Так, [PERSON] не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту виконання обсягу ремонтних робіт, та їх необхідності для збереження майна. В свою чергу, суд не приймає до уваги покази допитаних в ході розгляду справи свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , свідченями яких [PERSON] обгрунтовував факт понесення ним витрат на ремонтні роботи та облаштування огорожі навколо спірного будинковолодіння. Суд не приймає до уваги показання вказаних свідків, оскільки вони не узгоджуються як між собою, так і з письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. Вищенаведене свідчить про безпідставність вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] компенсації за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку. Вирішуючи питання про застосування у даному спорі строку позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В ході розгляду справи, [PERSON] пояснив суду, що внутрішні та зовнішні роботи, які не стосуються встановлення огорожі, проводилися ним в період з 2005 року по 2014 рік. З заявою про поновлення строку звернення до суду з відповідними зустрічними позовними вимогами [PERSON] та його представники не зверталися, оскільки вважають, що строк позовної давності не пропущено. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] просила застосувати до даної частини позовних вимог строк позовної давності. Як слідує з роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11), встановивши, що строк для звернення до суду пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, і зроблено до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за проведені ремонті роботи слід відмовити саме у зв`язку з їх недоведеністю. При цьому, безпідставними є й доводи [PERSON] щодо розподілу колодязя, який знаходиться на території спірного будинковолодіння, оскільки такий не відображений на технічній документації на нерухоме майно, а тому такий не може бути предметом поділу. Таким чином, суд приходить до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] підлягають\~виділу сторонам\~в натурііз спільної часткової власності у відповідності до другого варіанту поділу, який запропонований експертом Волинського відділення Львівського НДІСЕ у п. п. 5-6 Висновку екперта судової інженерно-технічної експертизи № 8102-8104 від 29.08.2019 року. В свою чергу, як наслідок, право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , у відповідності до вимог ст. 364 ЦК України, слід припинити. За наведених обставин, первісна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації за проведені ремонті роботи підлягають до часткового задоволення. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.? Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, суд не вбачається підстав для стягнення з кожної із сторін в користь іншої витрат на правничу допомогу. Зокрема, стороною позивача за первісним позовом не було надано жодних доказів, які підтверджують факт понесення витрат на професійну правову допомогу, а надана квитанція стороною відповідача за первісним позовом не є належним та допустимим доказом, який свідчить про співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Так,\~жодна із\~сторін не\~подаладетальний опис робіт (наданих послуг) та виконаних адвокатом, що унеможливлює присудження відшкодування понесених судових витрат. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує часткове задоволення як первісної так і зустрічної позовних заяв, а тому виходить із принципу пропорційності. Судом встановлено, що кожною із сторін за проведення експертного дослідження, яке було проведене на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2019 року, було сплачено по 4396 грн., а тому вказані витрати сторін суд вважає за необхідне залишити за ними. Судом також встановлено, що [PERSON] за наслідками проведення на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 року додаткової експертизи, було сплачено 5230 грн. За наведених обставин, суд вважає за необхідне 1/2 частину вищевказаної суми сплачених коштів в розмірі 2615 грн. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі ст.ст. 15, 16, 364 ЦК України,

Outcome: partial