Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

25 грудня 2014 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання трудового договору, посилаючись на те, що 07 листопада 2013 року було зареєстровано підприємство відповідача, про що внесений запис у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. З моменту державної реєстрації та рішенням учасників товариства позивачка призначена на посаду директора, який є виконавчим органом товариства відповідно до п.15.2 Статуту підприємства. 30 липня 2014 року позивачка підписала наказ №3 про своє звільнення з посади з 31 липня 2014 року, 20 серпня 2014 року стала на облік у центрі зайнятості, що підтверджується записами у трудовій книжці. Але станом на 05 грудня 2014 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис про позивачку як директора підприємства, тому вона вважає, що несе відповідальність за дії підприємства, спрямовані на сплату податків та подання звітності. Представники відповідача не заперечували щодо звільнення її з роботи. Тому позивачка просить вважати розірваним без узгодження засновників товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНА ПЛЮС» трудовий договір на виконання повноважень директора підприємства з 31 липня 2014 року за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що з 31 липня 2014 року вона звільнена з посади директора ТОВ «ДІНА ПЛЮС», однак у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено відповідних змін. До цього часу вона значиться керівником підприємства, до неї звертаються працівники податкової інспекції з приводу порушень, до яких вона не має відношення. Вона зверталась до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але їй повідомили, що внесення змін щодо реєстраційних даних відбувається тільки за заявою самих засновників підприємства. На даний час у неї немає зв'язку з представниками відповідача, на телефонні дзвінки вони не відповідають і за юридичною адресою відсутні. Тому позивачка просить встановити факт розірвання трудового договору. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача не надходило. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено ст.47, 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] 07 жовтня 2013 року вона була прийнята на посаду директора ТОВ «ДІНА ПЛЮС», з 31 липня 2014 року звільнена з цієї посади за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.3). Звільнення відбулося на підставі наказу № 3 від 30 липня 2014 року (а.с.4). Наказ про звільнення позивачки ніким не оскаржувався та не був скасований, факт розірвання трудового договору між [PERSON] та ТОВ «ДІНА ПЛЮС» за згодою сторін ніким не оспорюється. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] значиться в якості керівника ТОВ «ДІНА ПЛЮС» . За вимогами ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, у тому числі щодо зміни керівника, проводиться на підставі документів, що подаються особою, яка уповноважена діяти від імені юридичної особи. На даний час позивачка не є особою, уповноваженою діяти від імені ТОВ «ДІНА ПЛЮС» у зв'язку зі звільненням з посади директора підприємства. Представниками відповідача до теперішнього часу не внесено змін до ЄДР. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved