Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

25.03.2010 року представник позивача КП «ХТМ» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.08.2001 року по 28.02.2010 року в розмірі 13274 грн. 84 коп. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач є споживачем послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримує та користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачує, що привело до утворення заборгованості. Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що перебіг строку позовної давності був перерваний подачею до суду заяви про видачу судового наказу, а тому перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В своїх поясненнях представник позивача зазначив, що в разі застосування судом строку позовної давності, заборгованість відповідача за період з 01.04.2007 року по 28.02.2010 року складатиме 8763,88 грн. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідач в своїй заяві про скасування судового рішення посилається не те, що судом при ухваленні заочного рішення від 16.06.2010 року не було застосовано строки позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо -, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав ї обовязків є не тільки договори та інші угоди, але й також заподіяння шкоди іншій особі, придбання або заощадження майна за рахунок іншої особи без достатніх підстав, інші юридичні факти. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В статті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Мінстрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Не зважаючи на відсутність письмового договору відповідач є споживачем послуг по централізованому теплопостачанню, що КП «ХТМ» як виконавець цих послуг на підставі рішення Харківського міськвиконкому надає в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Багатоквартирні житлові будинки в м. Харкові, в тому числі будинок відповідача, обладнані централізованими системами опалення. Відповідач, порушуючи свої зобовязання, не сплачував за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобовязаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобовязання, не погашає заборгованість добровільно. Вищевказане підтверджується також заочним рішенням від 16.06.2010 року винесеним Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за яким стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 13274,84 грн. за період 01.08.2001 року по 28.02.2010 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року заочне рішення від 16.06.2010 року скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 25.04.2010 року КП «ХТМ» зверталося до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.08.2001 року по 28.02.2010 року, суд приходить до висновку, що з цього часу перебіг строку позовної давності був перерваний поданням позовної заяви, та почався заново з поданням даного позову, а тому, порушене право підлягає захисту. Позивачем не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за період з 01.08.2001 року по 31.03.2007 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з 01.04.2007 року по 28.02.2010 року в розмірі 8763,88 грн. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за період з 01.08.2001 року по 31.03.2007 року, слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: partial