Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 18 листопада 1994 року. Від подружнього життя з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачкою. На сьогоднішній день вони з відповідачем не проживають як одна сім»я вже п»ять років, а їх спільні діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Досягти з ним згоди з приводу цього питання не можливо , тому вона змушена звернутися до суду, так як батьки в рівній мірі повинні утримувати та виховувати своїх дітей. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітніх синів до їх повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до наданих до суду свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьком є [PERSON]. (а.с.7-8) Діти проживають з матірю.(а.с.9) Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч.2 ст.182 СК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є матірю дитини, матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. З відповідача суд стягує на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до їх повноліття, але їх мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved