Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

24 квітня 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять визнати право власності за кожною на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказували, що вони та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], який приходився чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] У передбачений законом строк вони звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] є такою, що спадщину прийняла фактично, оскільки була зареєстрована із спадкодавцем на час смерті. За оформленням своїх спадкових прав позивачі звернулися до нотаріуса, однак з цього приводу їм було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв'язку з ненаданням всіх документів, необхідних для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, а саме: витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги. Так як спадкодавець за життя не подав до відповідної державної установи заяву щодо відкриття поземельної книги та не провів державної реєстрації вказаного майна, то такі документи позивачі надати не можуть і позбавлені можливості в оформленні своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, у зв'язку з чим були змушені звернутися до суду із цим позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не завилася, причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 16 від 04.04.2011 року (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] (а.с. 7). Родинні відносини позивачки [PERSON] як доньки [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про її народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про її шлюб із [PERSON], а після розірвання цього шлюбу у 2005 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу із [PERSON] (а.с. 9-12). Згідно даних М-Ларинської сільської ради на час смерті [PERSON] із ним були зареєстровані зі спадкоємців першої черги дружина [PERSON] та донька - [PERSON] (а.с. 14). За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області № 241/2011, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-56). Відповідно до копії Державного акту серії Р4 № 102095, виданого 23.05.2002 року на ім'я [PERSON], останній на час смерті мав у власності земельну ділянку площею 2,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 16). Підстави, з яких позивачі були змушені звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 14.02.2014 року № 150/02-14, яким їм роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану земельну ділянку у зв'язку з ненаданням витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги (а.с. 18). Так, відповідно до пп.4.20 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться нотаріусами на підставі відповідних документів, в тому числі, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги. Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. За ст.3 цього Закону слідує про обов'язковість внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти (земельні ділянки, розташовані на території України). Згідно п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. За даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі від 06.05.2014 року №2493/01-14, за громадянином [PERSON] зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності не землю за № 17, земельна ділянка площею 2,30 га, яка розташована в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та яка зазначена у Державному акті серії Р4 №102095, виданого 23.05.2002 року, на який кадастровий номер не визначався та не присвоювався (а.с. 57). За такого, позивачі позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна після смерті [PERSON] в рівних частках разом з відповідачкою [PERSON], проте через вищевказані обставини позивачі позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права, встановивши належність вищевказаного майна спадкодавцю, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право позивачок підлягає захисту судом шляхом визнання за ними права власності на вказане спадкове майно відповідно до їх часток з урахуванням положень ст. 1278 ЦК України.

Outcome: approved