Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

25.03.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.04.2019 по 02.03.2020 вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 02.03.2020 її було звільнено за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Разом із тим, при звільненні відповідач не здійснив розрахунку із заробітної плати, розмір заборгованості склав 49 846,93 грн. Відповідач виплатив частину заборгованості, а саме 4 000 грн. Оскільки заборгованість по заробітній платі відповідачем в повному обсязі не сплачена, позивач має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Посилаючись на ст.ст. 115-117 КЗпП України та інші норми чинного законодавства, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.11.2019 по 02.03.2020 у розмірі 45 846,93 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12 017,85 грн. (а.с. 1-3). 22.04.2020 позивачем збільшено позовні вимоги, про що подано до суду відповідну заяву, за змістом якої розмір заборгованості по заробітній платі, яку позивач просить стягнути з відповідача, зменшився на 500,00 грн., які відповідач сплатив 10.04.2020, отже загальний розмір заборгованості по заробітній платі склав 45 346,93 грн. Разом із тим, з урахуванням збільшення періоду затримки розрахунку, збільшився і розмір середнього заробітку, який станом на 22.04.2020 складає 28 041,65 грн. Таким чином, просила стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості в загальному розмірі 73 388,58 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25.03.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). У встановлені судом строки відповідачем не подано відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.04.2020 [PERSON] повернуто доповнення до позовної заяви у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Ухвалою суду від 23.04.2020 прийнято до розгляду у даній цивільній справі заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, розгляд справи відкладено до 18.05.2020 до 14:00 год. Відповідач ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» копію вказаної ухвали отримав 30.04.2020. Станом на 18.05.2020 від відповідача не надходило жодних заяв по суті справи та клопотань. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19 жовтня 1973 року, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За вимогами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] з 22.04.2019 по 02.03.2020 працювала в ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» на посаді провідного інженера, що підтверджується копією відповідних сторінок трудової книжки позивача [NUMBER] (а.с. 7-8). Наказом ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» від 02.03.2020 № 14-К позивача звільнено із займаної посади згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 10). Разом із тим, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» не здійснило повного розрахунку із [PERSON] у день звільнення. Як випливає із довідки відповідача про розмір належних сум при звільненні, за період з листопада 2019 р. по березень 2020 р. перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі розміром 49 846,93 грн. (а.с. 11). Позивач вказує, що з цієї суми заборгованості 06.03.2020 відповідач виплатив 1 000 грн., 18.03.2020 р. - 3 000 грн., 10.04.2020 - 500 грн. Ця інформація відповідачем не спростована. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 45 346,93 грн. (49 846,93 - 1 000 - 3 000 - 500 = 45 346,93). Період затримки розрахунку при звільненні позивача відповідно до її заяви про збільшення позовних вимог склав 35 робочих днів станом на 22.04.2020. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 1 березня 2017 р. № 6-2807цс16. Відповідно до довідки ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ СОЮЗ ГАРАНТБУД» від 02.03.2020 № 25/03-20, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 801,19 грн. (а.с. 12). Кількість робочих днів за період з 02.03.2020 по 21.04.2020 включно склала 35 робочих днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за вказаний період затримки розрахунку становить 801,19 грн. х 35 днів = 28 041,65 грн. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період в розмірі 28 041,65 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за ставкою, визначеною пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону).

Outcome: approved