Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

25.01.2016 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 09.09.2011 року у розмірі 56086 гривень 43 копійки, яка складається з: 10547,45 грн. - заборгованість за кредитом, 3,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4856,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 37532,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафи: 500,00грн. - фіксована частина, 2646,97 грн. - процентна складова, а також судові витрати у розмірі 1600 гр. (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №К2М0RX81690018 від 09.09.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 19822,31грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком Договір. Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 30.10.2017 має вищевказану заборгованість. У судове засідання призначене представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в клопотанні (а.с.24), долученому до позовної заяви, просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та відзиву щодо позову до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, 09.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту та платіжної кредитної картки, що підтверджується укладеною сторонами Заявою Позичальника №К2М0RX81690018 від 09.09.2011 (а.с.4). За змістом укладеного договору: Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 19822,32 грн. на строк 24 місяців з 09.09.2011 по 09.09.2013 на наступні цілі: придбання товару, а також у розмірі 2123,82 грн. на сплату страхового платежу зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,015 на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг(далі -Умови та правила) єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 598,50грн.т а щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 693,78 грн., якщо інше не зазначено в Умовах та правилах, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків , винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з «10» по «14» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1520,76грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умовами та Правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 08.09.2013. Також сторонами визначено, що згідно ст.ст.212,611,651 ЦК України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Заяві, Умовах та правилах понад 210 днів, щодо зобов'язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 211 дня порушення, вважається простроченою. За змістом вказаної заяви визначено, при порушення Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Заяви позичальника 09.09.2011, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом її підписання, а також скріплення її печаткою юридичної особи - позивача (а.с.5). Відповідно до змісту вказаної Заяви позичальника від 09.09.2011 відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком договір. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.3-4) встановлено, що станом на 12.10.2017 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 56086,43грн., яка складається з: 10547,45грн. - заборгованість за кредитом, 3,12грн.грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4856,46грн. заборгованість за комісією, 37532,43 грн.-нарахована пеня, штраф (фіксована частина)- 500грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 2646,97грн. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, як вбачається з розрахунку, нарахування відсотків та комісії здійснювалось банком у відповідності до умов укладеного договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 10547,45грн., відсотками в сумі 3,12грн. та комісією в сумі 4856,46грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас, встановлено, що вимоги в частині нарахованої неустойки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.3-4), внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Крім того, встановлено, що за змістом підписаної сторонами Заяви позичальника від 09.09.2011 року, відсутні умови щодо розміру, в якому має нараховуватися пеня у випадку порушення зобов'язання позичальником, і позовна заява та розрахунок не містять обґрунтування: на якій підставі та за якою формулою розраховувалась пеня. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16677 гривень 38 копійок, яка складається з: 10547 гривень 45 копійок - заборгованість за кредитом, 3 гривні 12 копійок - заборгованість за процентами, 4856 гривень 46 копійок - заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень - фіксована частина та 770 гривень 35 копійок - процентна складова, враховуючи наступний розрахунок: (10547,45грн.+3,12грн.+4856,46грн.=15407,03грн.) х5%= 770,35 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень (а.с.22), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: partial