Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

25 травня 2021 року ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що він проводить господарську діяльність з виробництва теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, має ліцензію на виробництво теплової енергії № 1553 від 15 вересня 2016 року, ліцензію на постачання теплової енергії № 179-теп від 06 жовтня 2016 року, ліцензію на транспортування теплової енергії № 179-теп від 06 жовтня 2016 року. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 831 від 14 листопада 2017 року ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» було визначено виконавцем послуг із централізованого опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 30 листопада 2017 року між ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Так, у період з листопада 2017 року по березень 2021 року позивачем було надано послуги з централізованого опалення за місцем проживання відповідача. Станом на 24 травня 2021 року заборгованість відповідача за надані йому послуги з централізованого опалення становить 14 046 гривень 91 коп. Позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 14 046 гривень 91 коп., а також судові витрати у сумі 2 270 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» проводить господарську діяльність з виробництва теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, має ліцензію на виробництво теплової енергії № 1553 від 15 вересня 2016 року, ліцензію на постачання теплової енергії № 179-теп від 06 жовтня 2016 року, ліцензію на транспортування теплової енергії № 179-теп від 06 жовтня 2016 року (а.с. 11-12). Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 831 від 14 листопада 2017 року ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» було визначено виконавцем послуг із централізованого опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). 30 листопада 2017 року між ТОВ «АПС Пауер Технолоджи» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відкрито особистий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до умов договору позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами і на умовах, передбачених договором (а.с. 5-8). У період з листопада 2017 року по березень 2021 року позивачем було надано послуги з централізованого опалення за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24 травня 2021 року, виникла заборгованість у розмірі 14 046 гривень 91 коп. (а.с. 9). Пунктом 9 укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення від 30 листопада 2017 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», у разі відсутності для суб`єкта господарювання встановленого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення тарифи на теплову енергію встановлюються на рівні 90 відсотків середньозваженого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 676 затверджено «Положення про Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження», відповідно до якого Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України (Держенергоефективності) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива. Частиною 11 статті 20 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що для встановлення тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії суб`єкт господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, подає органу, уповноваженому встановлювати такі тарифи, заяву із зазначенням розміру тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», якщо уповноважений орган протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви не встановлює розмір тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті, або не надає вмотивовану відмову у його встановленні, вважається, що суб`єкту господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, встановлено розмір тарифу, розрахований таким суб`єктом господарювання відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті та поданий у заяві. Копія заяви (опису документів) з відміткою про дату їх надходження є підтвердженням подання уповноваженому органу заяви та розрахунків розміру тарифу. Враховуючи викладене, діяли наступні тарифи: - з 05 грудня 2017 року до 27 квітня 2018 року - у розмірі 1164,5 грн./Гкал з ПДВ; - з 28 квітня 2018 року до 08 серпня 2018 року - у розмірі 1189,404 грн./Гкал з ПДВ; - з 09 серпня 2018 року до 26 жовтня 2018 року - у розмірі 1272,50 грн./Гкал з ПДВ; - з 27 жовтня 2018 року до 26 січня 2019 року - у розмірі 1253,75 грн./Гкал з ПДВ; - з 27 січня 2019 року до 30 березня 2019 року - у розмірі 1291,66 грн./Гкал з ПДВ; - з 29 серпня 2019 року до 18 грудня 2019 року - у розмірі 1400 грн./Гкал з ПДВ; - з 19 грудня 2019 року до 25 січня 2020 року - у розмірі 1490,03 грн./Гкал з ПДВ; - з 26 січня 2020 року до 31 березня 2021 року - у розмірі 1477,90 грн./Гкал з ПДВ. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з тим, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату він не здійснює, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надання послуг з теплопостачання за період з листопада 2017 року по березень 2021 року у розмірі 14 046 гривень 91 коп. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 гривень (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved