Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

24 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Буцьких Ольга Олександрівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В своєму позові [PERSON] обґрунтовувала вимоги тим, що [INFO] вона дізналась, що її племінниця [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті позивач не була обізнана про існування племінниці, оскільки батьки не знайомили їх. У зв`язку з викладеним просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив розглянути справу без його участі та визначити додатковий строк у два місяці. Інші сторони в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла племінниця позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис №2062 (а.с. № 12). Померла [PERSON] є племінницею позивача по справі, що підтверджується витягами про Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян та свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с. № 4-7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Відповідно до положень статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Постановою від 15 грудня 2020 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав (а.с. № 14). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 4 ЦК України визначено право звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами статті 5 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд встановив, що строк для прийняття спадщини за законом пропущений [PERSON] , з поважних причин, а тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк терміном в два місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, з дня набрання цього рішення законної сили. На підставі, ст.ст. 1270-1272 ЦК України, ст. ст.13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved