Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

25 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON],[INFO]. Дитина проживає разом з ними, оскільки вони проживають за однією адресою. питання про визначення місця проживання дитини буде вирішуватись пізніше. Фактично вони проживають однією сім'єю, але, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки між ними постійно виникають сварки у зв'язку з різним поглядом на сімейне життя, спільні обов'язки, виховування дитини. Спору щодо місця проживання дитини та спору щодо розділу майна у сторін немає, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти позовних вимог та розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що шлюб між сторонами зареєстрований 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 413(а.с.6). При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, подружжя має малолітню дитину [PERSON],[INFO], яка проживає разом із сторонами однією сім'єю, наведена обставина відповідачем не спростована. Сімейні відносини у сторін не склалися. Фактично вони проживають однією сім'єю, але між ними постійно виникають сварки у зв'язку з різним поглядом на сімейне життя, спільні обов'язки, виховування дитини та інше,які призвели до взаємного відчуження, втрати довіри один до одного. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Дитина на сьогоднішній день проживає у сім'ї, спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. У відповідності із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі наведеного

Outcome: approved