Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

26.02.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що 01.05.2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 5700 грн., написавши розписку, в якій зобовязався повернути гроші через невеликий термін. Оскільки конкретна дата в розписці не встановлена, 28 травня 2014 року вона звернулася з вимогою до відповідача про повернення позики. Відповідач відмовився повертати грошові кошти, мотивуючи їх відсутністю, а лише написав їй розписку про повернення боргу. В жовтні 2014 року вона в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] приїздила до відповідача додому, але він не відкривав дверей та уникав зустрічі з нею. До цього часу відповідач борг не повернув та ухиляється від виконання свого зобовязання. Позивач просила стягнути з відповідача вказану суму боргу і понесені нею судові витрати в сумі 700 грн. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 01.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 5700 грн., що підтверджується розпискою позичальника. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору боржник зобовязався повернути гроші на першу вимогу [PERSON], однак від виконання свого зобовязання ухиляється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем були сплачені судові витрати : судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., та витрати за надання правової допомоги в сумі 700 грн., тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved