overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26.12.2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до її повноліття. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2003 року. Від шлюбу вони мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його доходів, на її користь. На даний час діти мешкають разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.7. Згідно довідки №49 від 25.12.2013 року позивач [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми за однією адресою.-а.с.9. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави, а також судові витрати, понесені позивачем при подачі позову в сумі 400,00 грн., на користь позивача [PERSON] На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.02.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, крім того, останнім часом не проживають як сім'я. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить залишити дитину на її виховання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.02.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини сторони поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки відповідач просить залишити доньку [PERSON] на її виховання, а позивач у позовній заяві вимог про визначення місце проживання не заявляв, то суд вирішив залишити дитину на виховання матері - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що 01.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, з червня 2011 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач з моменту припинення їх шлюбних відносин матеріально допомагав доньці, однак цих коштів на її утримання не вистачає. З огляду на вказане позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій повністю підтримала заявлені вимоги, просила слухати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідом, клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав. Відповідно до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.08.2009 року та мають доньку [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про одруження та про народження (а.с.4,5). Згідно довідки, наданої дошкільним навчальним закладом комбінованого типу № 1 [PERSON] відвідує вказаний навчальний заклад (а.с.6), на обліку в ЄДАРП не перебувала та пільгами не користується (а.с.7). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюб існує формально і збереження його не можливе, наміру зберегти сім'ю в сторін немає, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на вище зазначене, враховуючи вимоги добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, таким чином задовольняючи позовній вимоги частково. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31.08.2002 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 31.08.2002 року, актовий запис № 1295, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31.08.2002 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні також просив розірвати шлюб але при вирішенні питання, щодо стягнення з нього аліментів просив врахувати, що в нього на утриманні знаходять двоє батьків пенсіонерів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 31.08.2002 року, актовий запис № 1295, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки на утриманні позивача знаходяться батьки похилого віку - [PERSON] та [PERSON], які потребують постійного лікування та щомісячної матеріальної допомоги.(а.с. 32) Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач не працює, в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, а працездатний відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.11.1991 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилося двоє дітей - син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя, з січня 2012 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення і збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]», визначити місце проживання їх дітей разом із нею . Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, з невiдомих причин не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 20.11.1991р. зареєстрували шлюб, на даний час спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу у сторін є сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачкою. Відповідно до п.14 ППВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти суд вирішує зазначене питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Встановлені обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

26.12.2013 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог в заяві вказала, що 05.11.1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 10 березня 1998 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син досяг повноліття, є студентом першого курсу денної форми навчання Надбузького професійного аграрного ліцею Миколаївської області. У зв’язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання сина. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копії свідоцтва про народження слід, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]; - із копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що шлюб між сторонами було розірвано 10.03.1998 року; - згідно довідки № 426 від 05.09.2013 року [PERSON] є учнем Надбузького професійного аграрного ліцею Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської обласної державної адміністрації строком навчання 1 рік з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року денної форми навчання; - із довідки Костичівської сільської ради від 06.12.2013 року слід, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] і має склад сім»ї; син [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України – якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін навчається та потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. Відповідно до вимог ст.ст. 198-200 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

26.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17.09.2005 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2012 року сторони припинили спільне подружнє життя у зв'язку з тим, що втратили взаємопорозуміння в результаті чого між ними склалися такі відносини при яких подальше спільне життя неможливе. Спільне господарство подружжя не ведуть. Спору з приводу виховання дитини та спільного майна сторони не мають. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить винести рішення про розірвання шлюбу. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила винести рішення про розірвання шлюбу на попередньому судовому засіданні. У попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та був не проти винесення рішення про розірвання шлюбу. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105,110 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини стали неможливим. Судом встановлено, що сторони 17.05.2005 року уклали шлюб, реєстрація якого відбулася у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 859. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачкою, відповідач не має претензій з цього приводу. З квітня 2012 року сторони припинили сімейні відносини, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved