Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., з цільовим призначенням «будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий №5123755800:01:003:0200, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Савіньйон, вул. Затишна, діл. №20. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву від 11 грудня 2015 року, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути без його участі. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №314263, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції від 14.08. 2012 року, актовий запис №7804. Після її смерті залишилось спадкове майно, у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га., з цільовим призначенням «будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий №5123755800:01:003:0200, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, с. Мізікевича, ж/м Савіньйон, вул. Затишна, діл. №20. Спадкоємцями за законом є сини померлої [PERSON], позивач [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ЯК №400882 за реєстровим номером №993 виданого 10.07.1968 р.) та відповідач [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №371871 за реєстровим номером №1525 виданого 02.06.1973 р.), який у відповідності до ст. 1273 ЦК України, відмовився від прийняття своєї частки спадщини. Причиною відмови стало те, що в державному акті, серії ОД №098286, виданого Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів від 19.05.2004 року, в якому на зворотній строні, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], проставлено відмітку про перехід права власності на імя спадкодавця [PERSON], на підставі договору дарування від 30.06.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №795, відсутня відмітка про державну реєстрацію у Поземельній Книзі права власності на імя спадкодавця, як передбачено ст. 126 Земельного кодексу України, що діяла на момент посвідчення вищевказаного договору дарування. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права а обовязки, що належали спадковадцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особа, яка прийняла частину спадщини, вважається такою, що прийняла все спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved