Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

24.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.06.2016 року відділом ДРАЦС по м. Словянську Донецької області зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], якого позивач виховує самостійно. Вказала, що на протязі останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось. Додала, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує держану допомогу в мінімальному розмірі, яка є недостатньою для належного утримання, розвитку і виховання дитини, інших доходів вона не має. Просить суд, стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь, аліменти на її утримання, як непрацездатної жінки, з якою проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів, з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років, а саме до 24.11.2019 року. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала (а.с.48). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви [PERSON], надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. 18.01.2019 року [PERSON] було надіслано Відзив на позовну заяву в якому відповідачем було зазначено, що [PERSON] забезпечена житлом, має у власності квартиру за адресою: м. Словянськ, вулиця Центральна, 4/42, та автомобіль. Також, у позивача є працездатні батьки, які працюють та можуть її утримувати. Додав, що він не має власного житла, та мешкає разом із непрацездатними батьками. Відповідно до рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2018 року по справі №243/9175/18, він сплачує аліменти на утримання сина (а.с.38). Заслухавши поясненні відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 444193 від 04.06.2016 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.06.2016 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Шишменцева», про що зроблено відповідний актовий запис № 161 (а.с.3). Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 730997 від 02.12.2016 року, [PERSON] народився 24.11.2016 року, його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами припинені, та на теперішній час позивачка самостійно здійснює догляд за дитиною, що не оспорювалось відповідачем у судовому засіданні. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Стаття\~84 СК України, визначає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позовних вимог щодо стягнення аліментів на користь позивача на її утримання, у звязку з тим, що позивач має у власності квартиру та машину, та її батьки мають можливість забезпечувати позивача, оскільки сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно частин 1-3статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач мешкає разом з непрацездатною матірю [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК (а.с.39,42), тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та можливості відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Розвязуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial