Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що після реєстрації шлюбу з відповідачем 25 грудня 2010 року вони зареєструвалися у житловому будинку № 30, розташованому по вул. Колгоспна в с. Новошмідтівка Новоодеського району Миколаївської області. Зазначила, 26 серпня 2014 року їй було подаровано цей будинок. Вказала, що 06 грудня 2015 року припинила сімейні відносини з відповідачем і той виїхав з будинку і почав проживати за іншою адресою, а 22 березня 2016 р. за рішення суду розірвали шлюб. Стверджує, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач до будинку не зявляється. Реєстрація його в належному їй будинку змушує сплачувати за нього комунальні послуги. З посиланням на ці обставини та статті 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування в ньому. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить вимоги задовольнити, а позов розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач у своїй заяві погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 405 ЦК члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2010 року. Після реєстрації шлюбу проживали по найму у житловому будинку № 30, розташованому по вул. Колгоспна в с. Новошмідтівка Новоодеського району Миколаївської області, де й були зареєстровані. 26 серпня 2014 р. за нотаріально посвідченим договором дарування позивач [PERSON] отримала в дар цей будинок, а отже з вказаного часу є його власником. Судом зясовано, що сторони фактично припинили шлюбні відносини та вести спільне господарство 06 грудня 2015 року, а 22 березня 2016 р. за рішення суду розірвали шлюб. Вказане підтверджується змістом вищезгаданого рішення суду, який в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду, що вирішує цей позов. Крім цього, факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується змістом Акту обстеження по факту проживання, складеного депутатами Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, а також довідкою цієї сільської ради. Отже на час звернення позивача до суду з цими вимогами до відповідача, останній не проживає у спірному будинку більше року. Наведене свідчить про наявність у суду правових підстав щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим будинком з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved