Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

26 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 02.12.2017 року вона була прийнята на роботу до ТОВ «Салтівхліб» та 09.01.2018 року звільнилася за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Після її звільнення відповідач всупереч ст. 116 КЗпП України у встановлені строки не провів остаточний розрахунок за період з 02.12.2017 року по 09.01.2018 року, невиплаченою залишилася заробітна плата за весь період її роботи, а саме у розмірі 3926, 43 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 10.01.2018 року по 05.11.2018 року. в розмірі 34739,84 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ТОВ «Салтівхліб» невиплачену заробітну плату за період з 02.12.2017 по 09.01.2018 рік в розмірі 3926,43 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку за період з 10.01.2018 по 05.11.2018 рік в розмірі 34739,84 грн. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] була прийнята на роботу по переводу комірником та була звільнена з посади за наказом №3-к від 09.01.2018 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, про що свідчить копія трудової книжки (а.с. 20-24). Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Всупереч норм КЗпП України та Конституції України відповідач ТОВ «Салтівхліб» з 02.12.2017 р. по 09.01.2018 р. не здійснювало виплату заробітної плати позивачу, невиплаченою залишилась заробітна плата у розмірі 3926,43 грн., з яких 3040 грн. за грудень 2017 р. та 886,43 грн. за січень 2018 р. 19 жовтня 2018 року позивачем було направлено лист на адресу відповідача про надання довідки про остаточний розрахунок та середньомісячний заробіток позивача, проте станом на день підписання позову відповідач не здійснив остаточних розрахунків щодо виплати заробітної плати та не надав витребувані судом документи. За статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначенi ст. 116 КЗпП України. Повний розрахунок означає виплату працiвниковi: - заробiтної плати, що йому належить (ураховуючи день звiльнення, оскiльки вiн є останнiм робочим днем); - грошової компенсацiї за всi невикористанi днi щорiчної вiдпустки, а також додаткової вiдпустки, якщо працiвник має на неї право; - вихiдної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всiх сум вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, що належать працiвниковi пiд час звiльнення, провадиться в день його звiльнення. Якщо працiвник у день звiльнення не працював, то такi суми мають бути виплаченi не пiзнiше вiд наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нарахованi суми, належнi працiвниковi пiд час звiльнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою цих сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 02.12.2017 по 09.01.2018 рік та не мала грошових виплат від відповідача за попередні чотири місяці, для визначення середньої заробітної плати позивача є посадовий оклад який вираховується з мінімальної заробітної плати, тобто 3040 грн. за грудень 2017 року та 886,43 грн. за січень 2018 року, отже середньоденний заробіток позивача за у період 02.12.2017 року по 09.01.2018 року становить 168,64 грн. (грудень 2017 року 160 грн., за січень 2018 року 177,28 грн. (160 грн. + 177,28 грн.~ 2 місяці). ТОВ «Салтівхліб» фактично не розрахувався з позивачем щодо виплати заробітної плати, чим здійснив затримку щодо її виплати у період з 10.01.2018 по 05.11.2018 року за цей період було 206 робочих днів, отже загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 34739,84 грн. (168,64 грн.*206 робочі дні затримки розрахунку). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «Салтівхліб» заборгованості з виплати заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved