Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

24.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій під час судового розгляду збільшила, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], 2008 року народження, та [PERSON], 2010 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн 00 коп щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач проживають окремо, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дітей, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Діти потребують нормального харчування, одягу, вона не має змоги забезпечити дітей всім необхідним. Також донька [PERSON] має негативні аналізи ревмопроб, потребує додаткового обстеження та лікування на серце. Відповідач не надає їй можливості в користуванні легковим автомобілем, який є власністю подружжя. Також ненадання коштів на утримання дітей відповідач мотивує потребою у придбанні нового автомобіля та умеблювання помешкання, яке він винаймає. Крім цього, із-за відсутності коштів вона не має можливості лікуватися. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог, просить збільшені позовні вимоги про стягнення аліментів задоволити. Представник позивача [PERSON] - гр.[PERSON] вважає, що при розгляді справи доведено обгрунтованість заявлених та збільшених позовних вимог, встановлено, що діти сторін проживають з його довірителькою, відповідач коштів на утримання дітей не надає, визначений розмір аліментів в сумі 2400 гривень є достатнім для повноцінного і всебічного розвитку дітей, відповідач, який достатньо заробляє, винаймає квартиру, має можливість сплачувати такі аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов фактично визнав частково, згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі 500 гривень на місяць та пояснив, що за час проживання в шлюбі з позивачкою вони почали будувати будинок, купили автомобіль. Однак з початком кризи позивачка та її батьки вигнали його з дому. Але з часу окремого проживання він продовжував надавати матеріальну допомогу у вигляді продуктів харчування, одягу, планує домовитися за можливе лікування доньки. В середньому на місяць він надавав допомогу на дітей в розмірі 600 гривень, але не згідний надавати гроші, так як невідомо, куди ці гроші підуть. Також його стан здоров'я незадовільний, з приводу міжхребцевої грижі він також потребує санітарно-курортного лікування. Сплачувати аліменти в розмірі 2400 гривень він не має змоги, просить в позові 2 відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що визнали сторони, що вони з 14 жовтня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно пред'явлених копій свідоцтв про народження, сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти проживають зі позивачкою, фактично знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно і здебільшого в натуральному вигляді. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, зокрема необхідність додаткового медичного обстеження дитини [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який потребує санаторно-курортного лікування, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району, встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визнаний відповідачем розмір допомоги, який він надавав в добровільному порядку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Outcome: approved