Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

26 грудня 2013 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання поважною причини пропуску строку для прийняття спадщини, надання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Від спільного життя народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб із [PERSON], було зареєстровано 11 червня 2004 року. В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу подружжя придбало 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS], право власності на яке було оформлено на [PERSON] Позивачка зазначила, що 16/25 частин вищевказаного домоволодіння належать [PERSON] на підставі договору дарування від 08.11.2002 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 9/50 частин домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час перебувала на лікуванні, а також через те, що часто хворіли діти - [PERSON], [PERSON], тому можливості вчасно звернутися до нотаріуса у позивачки не було. У зв'язку із чим, нотаріусом ДДДНК позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просила суд, визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк в два місяці після набрання рішенням законної сили для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а. с. 36). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. Представник третьої особи - Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Підставою звернення позивачки із позовом до суду є захист її особистих прав та майнових інтересів, пов'язаних із правом спадкування, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд з'ясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] народилась [INFO] в с. Керкенч Шамаханського району Азербайджан, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З 1996 року позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] Від даних фактичних шлюбних відносин народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). 11 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №310 (а.с.6). На підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 15 травня 2008 року, [PERSON] являвся власником 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.9). Право власності на 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] належним чином зареєстрував в КП «ДМБТІ» ДОР (а.с.11). За договором дарування від 08 листопада 2002 року [PERSON] являється власником 16/25 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14). [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 25 грудня 2013 року позивачка звернулась до Другої Дніпропетровської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.12.2013 року, [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с.12,з.а.с.27). У періоди: з 20.05.2013 року по 17.06.2013 року, з 03.08.2013 року по 16.08.2013 року, [PERSON], [INFO], хворів, у зв'язку із чим, позивачка постійно будучи зайнятою доглядом за ним, вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.13). Згідно ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ГК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності надані позивачем у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, а також, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та їх законності, тому вважає за можливе надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, рівний двом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що сплачений позивачкою судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved