Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

26 жовтня 2017 року позивачка за первісним позовом , [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 155710 грн.) посилаючись на те, що 21 грудня 2015 року померла її мама [PERSON], а 24 травня 2016 року помер батько - [PERSON], які проживали та були зареєстровані в [INFO]. Після смерті мами батько спадщину прийняв, однак не встиг при житті оформити своїх спадкових прав. Після їх смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,16га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №413161 та земельна ділянка площею 1,15га. відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №413160, які розташовані на території Воробіївської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, а також житловий будинок в с.Воробіївка, вул.Шкільна,31. Позивачка є донькою померлого та відповідно спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України. Крім неї спадкоємцем за законом є її сестра - [PERSON], яка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений законом строк, в нотаріальній конторі між ними було укладено договір розподілу спадкового майна та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. 18 жовтня 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав [PERSON], який помер 24 травня 2016 року,оскільки у правовстановлюючому документі на будинок відсутні печатка та підпис. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20 серпня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №166 від 26 вересня 1988 року [PERSON] є власником житлового будинку в с.Воробіївка, вул.Шкільна,31, Дунаєвецького району Хмельницької області і дане свідоцтво підтверджує виникнення права власності у [PERSON] на вищевказане домоволодіння. [PERSON] звернулась з заявою до Дунаєвецької районної ради з приводу засвідчення свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, однак отримала відмову з посиланням на ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», після чого звернулася з аналогічною заявою до Дунаєвецької райдержадміністрації, де також отримала відмову, а тому позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав померлому 24 травня 2016 року [PERSON]. 08 лютого 2018 року відповідачкою за первісним позовом [PERSON] було подано зустрічний позов до позивачки за первісним позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 77855 грн.), посилаючись на те, що 21 грудня 2015 року померла її мама - [PERSON], а 24 травня 2016 року помер батько - [PERSON], які проживали та були зареєстровані в [INFO]. Після смерті мами батько спадщину прийняв, однак не встиг при житті оформити своїх спадкових прав. Після смерті батьків залишилось спадкове майно: земельні ділянки площею 1,16га та 1,15га, а також житловий будинок в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області. Вона є донькою померлого [PERSON] та відповідно спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Крім неї спадкоємцем за законом є її сестра - [PERSON],яка також спадщину прийняла згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. В нотаріальній конторі між ними було укладено договір розподілу спадкового майна та вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які містяться в матеріалах справи первісного позову. Житловий будинок в договір спадкового майна не був включений, а тому підлягає розподілу в рівних частинах між ними - двома спадкоємцями. 15 січня 2018 року відповідачка-позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що належав [PERSON], який помер 24 травня 2016 року, який проживав в [INFO] в звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок відсутній підпис та печатка, а тому звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав померлому 24 травня 2016 року [PERSON]. Позивачка-відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а також нею було визнано зустрічний позов [PERSON], яка також має право на спадщину. Крім того пояснила, що при складанні договору розподілу спадкового майна, вони не вказали житловий будинок, власником якого був батько, хоча земельну ділянку, яка знаходиться біля будинку успадкувала вона. Відповідача-позивачка [PERSON] в судовому засідання зустрічний позов підтримала ,просила його задовольнити та частково визнала первісний позов [PERSON], оскільки вважає, що вона має право на половину житлового будинку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року померла [PERSON], а 24 травня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, загальною вартістю 155710 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги, як дочки померлого [PERSON], які прийняли спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №268-2016, заведеної 31.05.2016 року за заявами [PERSON]І та [PERSON], які подали заяву до нотаріальної контори 17.10.2017 року, після смерті їх батька [PERSON], померлого 24 травня 2016 року, свідоцтвами про право на спадщину за законом та договором про поділ спадкового майна від 17 жовтня 2017 року. Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2017 року та 15 січня 2018 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частини на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що розташований в с. Воробіївка вул. Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав [PERSON], який помер 29 січня 2015 року, на імя [PERSON] та [PERSON] в звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок з надвірними будівлями відсутні підпис та печатка. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися майном в межах, встановлених законом. На виконання постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Судом встановлено, що на імя [PERSON], 20 серпня 1989 року видано виконавчим комітетом Дунаєвецької районної ради на підставі рішення виконкому № 166 від 26 вересня 1988 року свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння на якому відсутній підпис і печатка. З приводу засвідчення свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, позивачі зверталися до Дунаєвецької районної ради Хмельницької області та до Дунаєвецької райдержадміністрації, однак отримали відмову з посиланням на ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», що підтверджується відповідями від 12.10.2017р. та від 19.10.2017р. Щодо відсутності гербової печатки та підпису голови виконкому Дунаєвецької районної Ради народних депутатів в свідоцтві про право власності на домоволодіння від 20 серпня 1989 року, то слід зазначити, що свідоцтво було видане на підставі погосподарського обліку виконкому Воробіївської сільської ради Дунаєвецького району, рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №166 від 26 вересня 1988 р.,про те, що жилий будинок в с.Воробівка по вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району належить [PERSON] і на підставі даного свідоцтва в Дунаєвецькому КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради зареєстровано право власності за [PERSON], яке записано в реєстрову книгу за №1-36. Тому даний будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с.Воробіївка вул.Шкілька,31 Дунаєвецького району Хмельницької області належить на праві особистої власності [PERSON], оскільки право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами виникло з моменту винесення рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №166 від 26 вересня 1988 р. про визнання права власності на житловий будинок і видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння та реєстрації даного будинку в Дунаєвецькому КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивачі позбавлені можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Щодо визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав померлому 24 травня 2016 року [PERSON], то суд зазначає наступне. В судовому засіданні досліджено копію спадкової справи №268-2016 ,у матеріалах якої наявний договір про поділ спадкового майна, укладений між [PERSON] та [PERSON] 17 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що спадковим майном є земельні ділянки, які належали [PERSON] та [PERSON] і у відповідності до якого [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 1,1508 га, а [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельні ділянки площею 0,2500 га, 0,0955 га, які знаходяться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства та 1,1577 га. В даному договорі про поділ спадкового майна від 17.10.2017 р. спадкоємці [PERSON] та [PERSON] про спадкування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка вул.Шкільна,31 Дунаєвецького району Хмельницької області не зазначили, а тому дане спадкове майно відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкується між сторонами в рівних частках по ? відповідного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, а тому підстав для визнання права власності за [PERSON] на цілий житловий будинок не має. За таких обставин позивачка-відповідачка за первісним позовом [PERSON] та відповідачка -позивачка за зустрічним позовом [PERSON] мають право власності по ? частини на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 24 травня 2016 року.

Outcome: partial