Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

24 березня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки садиби в натурі. Позовні вимоги мотивовані наступним. Сторони у справі є співвласниками садиби [ADDRESS], кожна з яких володіє 1/2 її часткою. [PERSON] має намір добудувати свою частину, але відповідачка не погоджується на це. Така ситуація спонукала [PERSON] звернутися в суд з вимогою виділити її частку нерухомості в натурі, а саме в житловому будинку, позначеному в технічному паспорті від 08.09.2011 року під літерою «А»: коридор 1-1 площею 5,9 кв.м., санвузол 1-2 площею 6,7 кв.м., кухню 1-3 площею 11,9 кв.м., кімнату 1-4 площею 24,7 кв.м., кімнату 1-5 площею 10,7 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м. та господарські будівлі у вигляді сараю під літерою «В», погреба під літерою «п/В», вбиральні під літерою «И», хвіртки № 3, огорожі № 5 ( а. с. 3 ) та припинити їй право спільної часткової власності. Заявлені вимоги позивач змінювала (а.с.98,155). Заявою від 20 січня 2014 року позивач зменшила позовні вимоги, виключивши при виділі господарську будівлю літ. «К», гараж «Б» з надбудовою ІІ поверху літ. «Б»-ІІ поверх. В судовому засіданні позивач та її представник свою вимогу повністю підтримали за обставин, викладених в заяві до суду. Просять суд позов задовольнити. Зазначили, що по даний час спірне питання не вирішене, [PERSON], як співвласниця, має право по закону на виділення своєї частки майна в натурі, припинити право спільної часткової власності на садибу, де мешкає вона та [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що спір пов'язаний із здійсненням позивачем будівництва на спільній межі. При цьому, відмічає, що відсутній висновок щодо можливості виділення ? частки садиби без об'єктів: гаража, надбудови та господарської будівлі літ. «К», які виключила позивач, тому в позові слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, проаналізувавши докази, наявні та добуті в ході судового розгляду справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині права спільної власності, виділу частки із майна, що є в спільній власності. Судом встановлено, що рішенням третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору, від 22 липня 2005 року (а.с.5) визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за [ADDRESS], укладений 21 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за [ADDRESS] з правом постійного користування сіньми 1-1, ванною 1-2, кухнею 1-3, коридором 1-4, кімнатами 1-5 (1-5, 1-6), 1-6 (1-7) житловою площею 35,6 кв.м.: сараєм «В», погребом «п/В», вбиральнею «И», хвірткою № 3, огорожею № 5. Дане право власності [PERSON] зареєстроване у Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за № 4493 книга № 141 (а.с.6). Відповідач оскаржувала вказане рішення третейського суду, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 грудня 2013 року, їй було відмовлено в поновлені строку на звернення із заявою про скасування рішення третейського суду, а заяву залишено без розгляду. Інша частка - належить відповідачу по справі [PERSON]. Житловий будинок облаштований двома окремими входами. Позивачці також згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 495072, виданого Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів 30 січня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 22.07.2005 року на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0487 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.7). На вказаній земельній ділянці і розміщена та частина спільного майна, яку позивач просить виділити в натурі (а.с.19). За висновком судово-будівельної експертизи від 27 серпня 2012 року, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз» відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Вінниці від 20.07.2012 року, частину житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а1», загальною площею 59,9 кв.м., яка складається з приміщень: коридору 1-1 площею 5,9 кв.м., санвузла 1-2 площею 6,7 кв.м., кухні 1-3 площею 11,9 кв.м., кімнати 1-4 площею 24,7 кв.м., кімнати 1-5 площею 10,7 кв.м., та господарських будівель: сараю під літерою «В», погреба під літерою «п/В», вбиральні під літерою «И», хвіртки № 3, огорожі № 5, господарської будівлі літ.К», гаражу літ.Б., надбудову літ.Б. - ІІ поверх, що розташовані по [ADDRESS], якими фактично користується [PERSON], що становить 1/2 частку домоволодіння - можливо виділити в натурі. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача про відсутність висновку експертизи без врахування будівель, які позивач виключив зі складу, оскільки їх виключення не може вплинути на висновок експерта в цілому, зважаючи на їх розміщення. Господарська будівля літ.К», гараж літ.Б. з надбудовою літ.Б. - ІІ поверх не є предметом спору в даній справі. Згідно статей 358, 361, 364 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи зі змісту статей 183,358,364,379,380 ЦК України виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Зважаючи, що судом встановлено можливість виділення в натурі частки, це не завдає шкоди господарському призначенню будівель, частка жилого будинку та господарських будівель відповідає розміру часток, тому суд приходить до висновку про задоволення позову про виділ в натурі частки в садибі і як наслідок припинення позивачу права спільної часткової власності в ній. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог,

Outcome: approved