Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кривотинської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про визнання права власності на спадщину, яка складається із житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] останній помер, після смерті якого відкрилася спадщина, що складалася, крім іншого, з вищезазначеного житлового будинку з надвірними спорудами. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, однак приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги, заявлені позивачем, визнає, а також просив справу розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Батько позивача [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2012 року. Згідно заповіту від 06.09.2011 року [PERSON] заповів все своє майно сину - [PERSON]. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2012 року [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] Відповідно до довідки Кривотинської сільської ради № 46 від 13.02.2014 року згідно погосподарської книги № 4 будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], який помер [INFO]. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ч.1 ЦК України). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області від № 166/01-24 від 01.03.2014 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З матеріалів справи слідує, що за життя [PERSON] законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на будинок [ADDRESS] з усіма господарськими спорудами, що залишився після смерті його батька [PERSON]. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved