Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

24 вересня 2019 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 10.12.2014 року між банком та [PERSON] було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 10.12.2014 року, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 13089,98 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач [PERSON] порушив умови угоди та не виконав покладені на нього зобов`язання за нею, у зв`язку з чим станом на 16.09.2019 р. має заборгованість 46133 грн. 75 коп., яка складається з: 11454,33 грн. заборгованість за кредитом, 7819,04 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 22908,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, 3951,88 грн. штраф, відповідно до умов 2.2 Генеральної угоди. Просить ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 46133 грн. 75 коп. за генеральною угодою № б/н від 10.12.2014 року та судові витрати у розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але до початку судового засідання від нього надійшли заперечення на позовну заяву в яких він заперечував проти задоволення позовних вимог та просив застосувати строки позовної давності. \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 13089 грн. 98 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 5-29). \~ \~ \~ \~ \~Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною першою статтею 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за угодою від 10.12.2014 року, відповідачем 25 травня 2015 року було востаннє внесено кошти в рахунок погашення кредитного зобов`язання, таким чином перебіг строку позовної давності розпочався 25 травня 2015 року, а отже строк позовної давності сплинув 25 травня 2018 року. Оскільки представник позивача звернувся до суду лише 24 вересня 2019 року, ним було пропущено строк звернення до суду із цим позовом. Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив\~ позовної\~ давності,\~ про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідач в своїх запереченнях просив застосувати наслідки пропуску строків позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed