Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

24 липня 2017 року представник заявника [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Олександрівського районного суду із заявою, про встановлення факту смерті, заінтересовані особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області та Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила, що 15 липня 2017 року, у м. Донецьк Донецької області, помер батько заявниці [PERSON]. З цього приводу КУ ЦГКБ - 9 Пролетарського району міста Донецька видане лікарське свідоцтво про смерть № 80, довідка про причину смерті від 15.07.2017 року, та свідоцтво про смерть від 18.07.2017 року. При зверненні до Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі наданих документів, які були видані на непідконтрольній території та не мають юридичної сили на території України. Заявник у судовому засіданні надала пояснення відповідно викладеному у заяві. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областідо суду не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с. 21, 33). Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.34). Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 15.07.2017 року у м. Донецьк Донецької області було видане лікарське свідоцтво № 80 про смерть [PERSON], [INFO], який помер 15.07.2017 року в Будьонівському районі м. Донецька (а.с. 7). 15.07.2017 року у м. Донецьк Донецької області була видана довідка про причини смерті [PERSON], який помер 15.07.2015 року за адресою м. Донецьк, Будьонівський район (а.с. 7). 18.07.2017 року смерть [PERSON], [INFO], який помер у віці 77 років 15.07.2017 року, була зареєстрована (а.с. 8). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є чоловіком заявника, батьки дружини, проживали у м. Донецьк, а під час проведення АТО переїхали та стали проживати з ними у с. Спасько-Михайлівка. В березні 2017 року він відвіз їх до м. Донецька відвідати нерухомість, через деякий час вони повинні були повернутись, але у [PERSON] стався інсульт, його забрали до лікарні та 15.07.2013 року він помер. Поховали [PERSON] вони з дружиною у м. Донецьк. Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Місто Донецьк віднесене до зазначеної теріторії. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про застосування положень статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України» надав розяснення щодо окремих питань розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, де зазначено, що справи про встановлення факту смерті можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України. Заявник [PERSON], [INFO], проживає: [INFO] - Михайлівка Олександрівського району Донецької області (а.с. 4). Відповідно до наданих заявником письмових доказів вбачається, що заявник є донькою померлого [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Листом від 20.07.2017 року № 15.50-69/472 наданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 9). Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні письмовим документам, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі пояснень заявника, показів свідка, відомостях, що містяться у досліджених матеріалах справи, було встановлено, що 15.07.2017 року у Будьонівському районі м. Донецька Донецької області помер [PERSON], [INFO].

Outcome: approved