Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

24.09.2018 р. позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та визначення розміру аліментів у ? частці від заробітку (доходу) батька дитини. В обґрунтування позову вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням суду 28.11.2002 р. Від спільного подружнього життя мають дітей [PERSON] та Тетяну, на утримання яких відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх доходів. Дочка [PERSON], [INFO], досягла повноліття та продовжує навчання у Навчально-науковому інституті права НУВГП, форма навчання денна, навчання платне, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 року. На даний час сімя позивача знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Вказує, що відповідач може надавати допомогу для дочки, оскільки отримує дохід, працездатний, фізично здоровий. Також після звільнення з поліції він працює на різних роботах без оформлення трудової угоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 19.11.2018 р. позовні вимоги підтримала та пояснила, що на даний час їх донька вже навчається на державному замовленні, ще стипендію не отримувала. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату, близько 4000 грн. Пояснює, що вона є опікуном своєї матері, яка разом з нею проживає. Заперечила про добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги доньці у розмірі 500-600 грн. Вказала, що відповідач отримував більшу пенсію, унаслідок того, що на його утриманні перебувала його неповнолітня донька [PERSON]. У судове засідання 20.11.2018 р. позивач не зявилася, була належним чином повідомлена про проведення судового засідання. Відповідач подав заяву 19.11.2018 р. про розгляд справи у його відсутності з участю його представника. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково з підстав, які вказані у відзиві на позов. Вказує, що до 23.08.2018 року відповідач сплачував на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку щомісячно. Продовжує надавати доньці посильну допомогу у розмірі 500-600 грн. на місяць. Перебуває з донькою у нормальних відносинах, завдяки його статусу учасника бойових дій її перевели на державну форму навчання. Проте сплачувати аліменти у заявленому у позові розмірі ? частки від доходу, заробітку він не має можливості. На даний час його єдиний дохід складається з пенсійних виплат в сумі 6225,76 грн. на місяць. Пояснює, що донька на даний час навчається за державним замовленням, де буде отримувати стипендію у розмірі 1180 грн. щомісячно. На утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], який знаходиться на «Д» обліку в Олександрійській районній лікарні, внаслідок чого він несе постійні витрати на лікування. Під час служби в органах внутрішніх справ та під час безпосередньої участі в антитерористичній операції його стан здоровя значно погіршився у звязку з чим він також перебуває на «Д» обліку в ДУ «ТМО МВС України» у Рівненській області та змушений нести витрати на лікування. Вказує, що його донька [PERSON] отримує стипендію, її мати позивач отримує заробітну плату, тому згоден сплачувати 1/10 частки його доходу (пенсії), що складатиме 622,57 грн. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №088869 виданого Олександрійською с/р Рівненського р-ну Рівненської обл., батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] [PERSON] навчається на денній формі навчання ОКР «Бакалавр» з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 року. Навчання за державним замовленням. Перевід на бюджет наказ №505 від 01.09.2018 р., що підтверджується довідкою №1298 виданою 30.10.2018 р. Навчально-науковим інститутом права НУВГП, що позивачем не заперечується. Як пояснили в судовому засіданні позивач та представник відповідача донька [PERSON] на даний час стипендію у звязку з переведенням з платної форми навчання ще не отримувала. Рішенням Рівненського районного суду від 26.11.2002 року по справі №2-1137/2002 відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] у 1/6 частці від доходу, що складало 1158,63 грн. щомісячно, що підтверджено довідкою від 02.11.2018 р. Пенсійного фонду України Головного управління в Рівненській області. Донька [PERSON] проживає разом з матір'ю позивачем, що відповідачем не заперечується. Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №088267, відповідач [PERSON]Й є батьком [PERSON], [INFO], який згідно довідки від 02.06.2017 р. знаходиться на «Д» обліку, діагноз атомічний дерматит. Згідно рішення комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 07.05.2015 р. №4/1/ХVІІІ/42 відповідачу [PERSON] надано статус учасника бойових дій. Відповідно до довідки №61 від 24.05.2017 р., виданої ДУ «ТМО МВС України» відповідач [PERSON] перебуває на «Д» обліку в неврології Згідно довідки Головного управління в Рівненській області від 02.11.2018 р. відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років, яка складає, зокрема за жовтень 2018 р. 6225,76 грн. Відповідно до вимог\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів\~статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до\~ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Отже, відповідачем [PERSON] визнається можливість надання матеріальної допомоги своїй повнолітній доньці, яка навчається на державному замовленні, однак, на думку суду, при визначенні розміру такої допомоги слід виходити з обєктивного обовязку батьків щодо утримання їх дітей, та обєктивних обставин, які не спростовані сторонами щодо отримання відповідачем [PERSON] єдиного доходу у виді пенсії у розмірі 6225,76 грн. та перебування на його утриманні ще неповнолітньої дитини, та його стан здоровя; та відповідно отримання позивачем [PERSON] доходу у розмірі мінімальної заробітної плати, тому суд, виходячи з установленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1921 грн., приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів слід визначити у розмірі 1/7 частки від доходу відповідача, що фактично складатиме половину прожиткового мінімуму для працездатної особи (6225,76 грн./7= 889 грн.). Врахувавши, що донька сторін [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, на даний час фактично доходу не отримує та потребує матеріальної допомоги, що відповідачем не заперечується, адже згідно відзиву пояснює, що фактично добровільно надає матеріальну допомогу у розмірі до 600 грн. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 6225,76 грн.; має на утриманні ще неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], тому суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі 1/7 частки від доходу відповідача щомісячно на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є достатнім та відповідає інтересам сторін та їх повнолітньої доньки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved