Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

24 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до договору №001-20011-230513 від 23 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем, відповідач отримав кредит у розмірі 8\~712,07 грн., з кінцевим строком погашення до 22 листопада 2014 року. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №001-20011-230513 від 23 травня 2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , прострочена заборгованість за яким станом на 14 травня 2021 року складає 9\~930,12 грн., з яких: 7\~730,21 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,55 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 686,82 грн. - 3% річних; 1\~512,54 грн. інфляційні витрати. Додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги, новим кредитором не було здійснено. Всі нарахування пені та відсотків, були нараховані первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк». Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст.526,527,530,1050 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором в розмірі 9\~930,12 грн., з яких: 7\~730,21 грн. -прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,55 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 686,82 грн. - 3% річних; 1\~512,54 грн. інфляційні витрати, а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору №001-20011-230513 від 23 травня 2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 8 712,07 грн., з кінцевим строком погашення до 22 листопада 2014 року. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №001-20011-230513 від 23 травня 2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 14 травня 2021 року в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі - 9\~930,12 грн., з яких: 7\~730,21 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,55 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 686,82 грн. - 3% річних; 1\~512,54 грн. інфляційні витрати. Відповідно до ст.ст.526,1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, відсотками, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved