Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

26.11.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.01.2018 року розірвано. Сторони проживали окремо та не підтримували будь-яких стосунків. [INFO] у відповідача народилася дитина [PERSON] . Батьком дитини записано позивача, оскільки дитина народилася до спливу 9-ти місяців після розірвання шлюбу, та відповідач повідомила позивача про народження дитини. Відповідач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, та на даний час уникає у будь-який спосіб зустрічей із позивачем і перешкоджає побаченням з дитиною, що на думку позивача, ставить під сумнів факт його батьківства. Відповідно до вимог\~ст.\~136\~СК України просить виключити з актового запису №200 від 21 березня 2018 року про народження [PERSON] , вчиненого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, даних про те, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2020 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (49005, м. Дніпро, пл. Соборна, буд. № 14). На вирішення судово-генетичної експертизи поставлено наступні питання: - який ступінь споріднення між [PERSON] , [INFO] , та малолітньою [PERSON] , [INFO] ? - чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] ? Провадження у справі зупинено. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач, представник третьої особи - служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області та представник третьої особи - Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, де просила відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який з 12 січня 2018 року розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. [PERSON] народилася [INFO] , про що 21 березня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №200, в якому батьком дитини зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що шлюбні відносини з [PERSON] фактично припинено до розірвання шлюбу, вони проживали тривалий час окремо і не підтримували будь-яких стосунків, а тому позивач вважає, що він не є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] . Згідно зі\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу. Пунктами 11, 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України\~шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ На\~підставі ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 81\~ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Поняття «висновок експерта» визначено у ст. 102 ЦПК України. Отже, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Згідно із ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Відповідно до ст. 110 ЦК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2020 року призначено по справі судово-генетичну експертизу Згідно висновку експерта №705 від 02.10.2020 року, проведеного експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. Суд бере до уваги висновок експерта №705 від 02.10.2020 року, проведеного експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», вважає його належним та допустимим доказом. Доказів на спростування зазначеного висновку експерта позивачем не надано. Отже, у силу вимог ст.ст.\~76,77\~ЦПК України враховуючи надані суду докази, зокрема висновок експерта №705 від 02.10.2020 року, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено обставини для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed