Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 11 грудня 1998 року №2961 нерухомого майна, а саме житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Південь». Крім того, просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказав, що 11 грудня 1998 року придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,17 га, що належить йому на праві власності. Правочин між сторонами вчинений письмово та укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». При цьому, договір виконаний в повному обсязі, а саме виплачена грошова сума, нерухоме майно прийнято в користування. 25 грудня 1998 року на підставі вказаного договору КП «ММБТІ» за позивачем було зареєстровано право власності на вищезазначений будинок за реєстровим №744. У зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи він не може в повній мірі розпоряджатись належним йому майном. Вищевказаний спірний договір не посвідчений нотаріально, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача - адвоката Ткаченко О.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та розгляд справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товарна біржа «Нерухомість-Південь» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. 11 грудня 1998 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.9). Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». Власність, яка відчужена за спірним договором, зареєстрована за [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «ММБТІ» від 25 грудня 1998 року за №744 (а.с.10). Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужуваний житловий будинок належав попередньому власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 листопада 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області за №2-1173 Сапегою О.П., зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за №744 від 19 листопада 1998 року. Згідно пункту 4 спірного договору продавець засвідчував, що відчужуваний цілий житловий будинок нікому не проданий, не заставлений, не подарований, не зданий в оренду, не відчуджений іншим способом, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, заборгованості по сплаті земельного податку, комунальних і других платежів на має. Кошти за купівлю-продаж житлового будинку в розмірі 800,00 грн отримані продавцем [PERSON] до підписання цього договору (пункт 5 спірного договору). Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 грудня 2018 року є власником земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований спірний житловий будинок (а.с.11). Згідно рішення Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 08 липня 2016 року вулиця «Кірова» перейменована на «Бойка-Блохіна». У спірному житловому будинку з часу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна позивачем збільшено житлову площу на 5,2 кв.м за рахунок переобладнання коридору в житлову та зносу перестінка, переобладнано з літньої кухні літ.Б гараж літ.Б, переобладнано вбиральню літ.Е та душ літ.Д. Разом з цим, згідно інформації КП «ММБТІ» від 30 листопада 2018 року №2-6171, зазначене вище переобладнання не є самочинним будівництвом згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року з додатками та доповненнями. Указана обставина є перешкодою в державній реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Ураховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved