Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

24 жовтня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним і [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.03.2009р. був зареєстрований шлюб між позивачем та [PERSON]. 23.07.2009р. у сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Останнім часом відносини між сторонами були напружені, будувалися без взаємної любові, поваги та дружби. Так, з серпня 2017 року сторони не підтримують шлюбних відносин. Доцільності у подальшому спільному перебуванні з відповідачем у шлюбі позивач не бачить, оскільки фактично вони вже давно припинили шлюбні відносини. Оскільки із відповідачем створити сімю не вдалось, в подальшому позивач має намір створити її з іншою особою, однак наявність зареєстрованих шлюбних відносин з відповідачем буде перешкоджати цьому, що свідчить про порушення його сімейних прав та обмеження його права на створення сімї. Тобто подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. На сьогодні у сторін немає сімї в розумінні Сімейного кодексу України, а оскільки немає сімї, немає необхідності у продовженні шлюбних відносин. Однак, відповідач не бажає розірвати шлюб добровільно, чим порушує права позивача, крім того, у сторін є спільна малолітня дитина, саме тому йому довелось звернутися до суду. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що у позивача зявилася нова жінка, проте, висловила бажання проживати з позивачем в шлюбі надалі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 20.03.2009р. Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 23.07.2009р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року, що підтверджується позовною заявою. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з'ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.7 ст.240 ЦПК України). Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2018 року було постановлено надати сторонам у справі строк для примирення - один місяць (а.с.21). За наданий судом час сторони не примирились. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved