Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на житловий будинок. На момент смерті спадкодавець був власником зазначеного спадкового майна, але правовстановлюючий документ не виготовив. Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом, як за малолітнім сином померлого, право власності на 1/6 частку садибного (індивідуального) житлового будинку, що належав на праві приватної власності померлому [PERSON], який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому відповідно до технічного паспорта - з житлового будинку (літ.-А-1) загальною площею 86,6 кв. м., літня кухня (літ.-Б), навіс (літ.-б), сарай (літ.-В), гараж (літ.-Г), сарай (літ.-Е), вбиральня (літ.-Д), літній душ (літ.-Д1), погріб (літ.-а1), колодязь питний №1, ворота огорожі №2, огорожа №3 та визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні законний представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві. Крім того, просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати по справі. Перший відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заперечень проти позову не подала (а.с. 51). Представник другого відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку в порядку спадкування та стягнення судового збору з відповідача визнав, щодо вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу, вважав, що вони не підлягають до задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника другого відповідача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань. Встановлено, що [INFO] в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), внаслідок чого згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. За життя [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], підстава - Свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів від 28.05.1987 року, право власності зареєстровано Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на лютий 2004 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №160 (а.с. 15). Житловий будинок з господарськими будівлями складається в цілому, відповідно до технічного паспорта, з житлового будинку (літ.-А-1) загальною площею 86,6 кв. м., літня кухня (літ.-Б), навіс (літ.-б), сарай (літ.-В), гараж (літ.-Г), сарай (літ.-Е), вбиральня (літ.-Д), літній душ (літ.-Д1), погріб (літ.-а1), колодязь питний №1, ворота огорожі №2, огорожа №3 (а.с. 12-14). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо реєстрації даного майна відсутні (а.с. 37). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набув права власності на зазначене вище майно. Позивач [PERSON], [INFO], є малолітнім сином померлого (а.с. 8) і є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] Відповідно до заповіту, який посвідчений 16 липня 2012 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №859, [PERSON] заповів все належне йому майно в рівних частках: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідачам по справі (а.с. 74). Після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с.64-75). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а. с. 11). Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному із них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Суд приходить до висновку, що позивач успадкував 1/6 частку всього спадкового мана після спадкодавця (обов'язкова частка), з огляду на те, що кількість осіб, які прийняли спадщину дорівнює трьом (позивач та відповідачі), а заповіт, за яким спадкують відповідачі, охоплює всю масу спадкового майна, що належало померлому, то розрахунок обов'язкової частки, яка належна позивачеві за законом здійснюється поділом 1/3 на 2 = 1/6. Зважаючи на ту обставину, що правовстановлюючий документ на будинок втрачено, це позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно на себе через нотаріальну контору, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частку садибного (індивідуального) житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Щодо стягнення на користь позивача судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Між тим, позивачем по справі, як і його представником не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачі по справі порушували, не визнавали чи оспорювали його право, свободу чи інтерес, а тому суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідачів по справі. Суд також зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», на яку посилається позивач, компенсація витрат на правову допомогу виплачується особі, яка надавала правову допомогу у визначених законом випадках, а саме: 1) за участь особи у судовому засіданні; 2) за участь особи, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) ознайомлення з матеріалами справи в суді. Зазначена в доданих до суду документах на підтвердження судових витрат, фізична особа-підприємець [PERSON] (а.с. 18-22) в жодній із перерахованих вище дій, участі не брав, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Outcome: partial