Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів. Позивач зазначав, що з нього на користь відповідача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 28.01.2015 року. Посилаючись на те, що його сімейний стан змінився, на даний час він не має постійної роботи і його дохід мінливий, приблизно 1200-1300 грн. в місяць і сплата аліментів в попередньому розмірі ставить його в скрутне матеріальне становище , просив зменшити розмір аліментів встановити його в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно. Посилаючись на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідач не погодилась на зменшення розміру аліментів і просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 березня 2015 року по справі №484/331/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року і до досягнення повноліття. Із пояснень позивача в суді встановлено, що як на підставу зменшення розміру аліментів посилається, що він не має постійної роботи, так як доглядає бабусю 86 років. Його дохід, який складається з тимчасових заробітків, складає в місяць 1200-1300 грн., іншого доходу не має. На даний час він має заборгованість по аліментам в сумі 5324 грн., так як не в змозі сплачувати щомісячний розмір аліментів стягнутий за рішенням суду і приймає міри до її погашення. Так, зазначені обставини підтверджуються довідкою - рахунком від 08.08.2016 року виданої Первомайським МРВ ДВС у Миколаївській області, довідкою ТОВ «Комунтехбудсервіс» №1331 від 01.08.2016 року. Таким чином, дохід позивача у вигляді тимчасових заробіток слід вважати нерегулярним та мінливим, оскільки залежить від наявності роботи. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.. 182 СК України так і положень ст.. 183,184 СК України. Частиною 1 ст.. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст..ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже погіршення матеріального становища може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених правових норм, а також наведених обставин щодо незадовільного матеріального становища позивача, мінливості його доходу як платника аліментів позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач не надала доказів, які б спростували доводи позивача щодо погіршення його матеріального становища порівняно з тим, який був на час стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial