Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

24 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 250 гривень 00 коп. щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття дитиною. Свої вимоги мотивує тим, відповідач не сплачує коштів на утримання дитини, у вихованні участі не приймає і тому вона змушена сама її виховувати та забезпечувати. В зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 18.06.2020 року подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить задовольнити, а відтак її неявка- не перешкоджає розгляду даної справи. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який відзив суду не подав, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, а позивач не заперечує проти такого розгляду справи. 25 лютого 2020 року ухвалою суду у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін /а.с.14/. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2016 року. 30 січня 2020 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова у справі № 462/4678/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було ухвалено розірвати шлюб між сторонами. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.7/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку, виданою ТОВ «Галбуджитлосервіс», за адресою: [ADDRESS] проживають та прописані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається з будинкової книги квартири [ADDRESS] [ADDRESS] , [PERSON] знято з реєстрації 15 січня 2019 року, місце проживання останнього, позивачу - невідоме. /а.с.9,10/. Відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем, положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги статей 182, 183 СК України. Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, відповідачем суду не надано. Суд вважає, що відповідно до вимог закону обов`язком батька є забезпечення нормальних умов життя для своїх дітей, а не лише примусова сплата мінімальних платежів, встановлених законодавством, а також те, що сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали суду можливості прийти до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 4250 гривень щомісячно. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а відтак стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 3500 гривень щомісячно буде відповідати вимогам розумності та є співмірним витратам, які мають нести батьки на утримання дітей, а також, зможе забезпечити нормальні та гідні умови для життя дитини. Судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Outcome: partial