Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

26.05.2021р в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. Сторони перебувала у шлюбі з 13.07.2011 по 06.10.2011. Шлюб розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.10.2011 року (справа № 2-276/2011). Від шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачкою у будинку її батьків в селі Репинне, Хустького район. За рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.05.2017 року (справа № 302/243/17) на користь позивачки з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON] у розмірі твердої грошової суми 1000 грн, починаючи з 16 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач жодної додаткової допомоги на утримання сина не надає. Хоча має можливість, бо періодично виїжджає за межі України на сезонні роботи (Чехії, Угорщини). Відповідач є молодий віком, не хворіє, працездатний, інших утриманців не має, забезпечений житлом (має власну квартиру) та проживає один. Позивачка не має власного житла, проживаю разом із сином у будинку своїх батьків, постійного місця праці в Україні не має, тому вимушена виїжджати періодично на сезонні роботи за кордон. Отже, на даний час змінилися обставини, які дають позивачці підстави для звернення до суду із цією заявою про збільшення розміру аліментів, бо матеріальне становище відповідача покращилось, а позивачки навпаки погіршилось. Тому просить позивач ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина і визначити новий розмір аліментів у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на дитину щомісячно до досягнення повноліття. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до вимог ст.ст.19 ч.6, 274, 279 ЦПК України. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] , було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. 26.07.2021р. на адресу суду надійшла заяві від [PERSON] у якій останній просить надати йому додатковий строк до 06.08.2021р. для подання відзиву. Однак, станом на 09.08.2021р. [PERSON] відзиву не подав. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити. Оцінивши зміст позову, доводи позивача, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке обґрунтування. Встановлені обставини підтверджені актами цивільного стану, рішеннями суду, які набрали законної сили, довідками сільських рад та іншими документами. Позивач довів необхідність збільшення розміру аліментів на утримання дитини зростанням вартості життя в порівнянні з періодом, який передував первісному рішенню суду про присудження аліментів та слід збільшити до суми до 3000 грн., щомісячно на дитину, з огляду на таке. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Ця ж норма закону передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Подані докази і доводи, системний аналіз правових норм сімейного законодавства, застосованого судом, переконують суд у тому, що достатньо визначити новий (збільшений) розмір аліментів на утримання дітей з відповідача, які проживають з позивачкою у розмірі, що є більшим від мінімального розміру, передбаченого законом (стаття 182 ч.2 СК України), тобто не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. При визначенні цього розміру суд виходить з того, що позивач теж має нести не менші витрати на утримання своїх дітей, ніж відповідач і має можливості для цього. Стаття 81 ч.1 ЦПК України вимагає від сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України, законом «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави. Інших судових витрат до стягнення чи повернення не заявлено і в справі не має.

Outcome: approved