Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

24 листопада 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом. 01.12.2016 року позивач уточнив позовні вимоги, мотивуючи їх тим, що 02.07.1996 року померла його бабуся [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Його батько - [PERSON], був єдиним сином померлої та прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців не було.22.12.2005 року батько позивача - [PERSON], помер, свої спадкові права, як спадкоємця після смерті матері, в нотаріальній конторі він не оформляв. За життя, 13.02.2002 року батько склав заповіт, яким заповів позивачу все своє майно. Після смерті батька позивач прийняв та оформив спадщину в нотаріальному порядку в повному обємі. Наприкінці жовтня 2016 року від працівників [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області позивачу стало відомо, що його померла бабуся, [PERSON], за життя мала право на земельну ділянку (пай) площею 3,40 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно сертифікату, оригінал якого був втрачений. Таким чином, оскільки його батько прийняв після смерті своєї матері спадщину фактично, то до нього перейшло також право по спадкуванню на вищенаведену земельну ділянку, що належало померлій бабусі позивача - [PERSON]. З приводу втрати сертифікату, належного померлій бабусі позивач подав оголошення до засобів масової інформації, яке було опубліковано в газеті «Подільська зоря». За оформленням вказаної спадщини позивач повторно звернувся до державної нотаріальної контори, але постановою нотаріуса в оформленні спадщини йому було відмовлено у зв'язку з тим, що позивач не подав документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий бабусі позивача - [PERSON], було втрачено. Внаслідок викладеного позивач вимушений звернутися до суду з проханням постановити рішення, яким визнати за ним, [PERSON], право по спадкуванню за заповітом на земельну ділянку (пай) 3,40 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно сертифікату серії ВН №0075331, після смерті його батька [PERSON], який помер 22.12.2005 року. У судове засідання позивач не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] також в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд даної справи за відсутності позивача та його, в заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обємі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, в подані заяві зазначив, що заявлені вимоги визнає. Представник відповідача [PERSON] Управління Держгеокадастру у Вінницької області до судового засідання не зявився з невідомих причин, заяв про відкладення розгляду справи, чи слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності незявившихся осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що 02.07.1996 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №361820, виданого 03.07.1996 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. З довідки № 610, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області 10.08.2016 року, вбачається, що [PERSON], який проживав з своєю матірю [PERSON] на день її смерті, фактично прийняв спадщину після неї (а.с.16). 22.12.2005 року в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 024246 від 23.12.2005 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. 13.02.2002 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області - [PERSON], відповідно до якого він на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 440454 від 05.05.1975 року, [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с. 10). Спадкоємців першої черги за законом, крім позивача, чи спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується копією спадкової справи № 162/2006 року, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON]. Після смерті батька позивач спадщину прийняв належним чином, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на відповідне майно отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копіями вказаних свідоцтв (а.с. 12 - 13). З довідок № 797 та № 798, виданих [PERSON] сільською радою Вінницького району Вінницької області 10.10.2016 року вбачається, що [PERSON] (бабусі позивача) належало право на земельну частку (пай) площею 3,4000 га, розташовану в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, згідно сертифікату серії ВН № 0075331 (а.с. 17 - 18). Вказане спадкове майно також було успадковане батьком позивача [PERSON] після смерті матері [PERSON] відповідно до вимог ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час відкриття спадщини. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну частку (пай) позивач звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу [PERSON], однак, постановою нотаріуса від 07.11.2016 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 3,4000 га, що розташована в с. Гавришівка, Вінницького району Вінницької області, у звязку з втратою Сертифікату серії ВН № 0075331, що підтверджується даною постановою (а.с. 15). Оголошення про втрату Сертифікату серії ВН № 0075331 було опубліковане в газеті «Подільська зоря» № 45 (8622) від 03.11.2016 року (а.с. 14). Належність спадкодавцю [PERSON] права на вищевказану земельну частку (пай) підтверджується дослідженими вище письмовими доказами. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК У країни право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений законодавством, але не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки втрачений оригінал сертифікату. Також, відповідач визнав позовні вимоги повністю, інших спадкоємців за законом або заповітом на вказане спадкове майно судом не встановлено, а тому задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved