Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

26.07.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються із позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на підставі судового наказу Тячівського районного суду від 24.09.2018 по справі №307/2392/18 на утримання сина [PERSON] , [INFO] з ј усіх видів заробітку щомісячно на 1/5 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Вказані вимоги обґрунтовує тим, що після видачі судом судового наказу матеріальний та сімейний стан платника аліментів [PERSON] значно змінився, оскільки він вдруге одружився, його дружина станом на день подачі позову вагітна, витрати на утримання нової сім`ї збільшилися. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що подав до суду заяву від 04.05.2020 В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема шляхом розміщення повідомлення про виклику через вебпортал Судова влада України Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2009 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2018. У шлюбі [INFO] сторін народився син [PERSON] , що встановлено зокрема вищевказаним рішенням суду від 31.08.2020. 24.09.2018 Тячівським районним судом видано судовий наказ у справі №307/2392/18, за яким із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 15.08.2018. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що розмір аліментів встановлений рішенням суду не дозволяє у повній мірі утримувати його нову сім`ю, на підтвердження останнього надає наступні документи. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , за яким [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.07.2018. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Довідку №262ц, виданої ТОВ «Гемо Медика Україна», за якою [PERSON] вагітна. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В той же час, позивачка вказує, що її дохід не дозволяє у повній мірі забезпечити дитину всім необхідним для її повноцінного розвитку. Між тим, відповідач є працездатною особою має стабільний заробіток, відтак має можливість сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачкою. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з \~пункту 4\~частини першої статті 161 судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд приймає до уваги твердження позивача, що його сімейний стан змінився, оскільки ним надано підтвердження про те, що він створив нову сім`ю, його дружина станом на день звернення до суду з розглядуваним позовом вагітна, що збільшує його витрати на утримання дружини та дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становить 2218 грн., з 01 липня 2020 року 2318 грн. Оскільки в добровільному порядку сторони не домовились про зміну розміру аліментів, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище з огляду на створення нової сім`ї, утримання вагітної дружини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає до зменшення в розмірі стягнення з позивача [PERSON] 1/5 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги підлягають до задоволенню . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 26.07.2019, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слід вирахувати від суми прожиткового мінімуму встановленої на 01.01.2019.

Outcome: approved