Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

25 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до договору, укладеного 22 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 24 078 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 15 781 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 6 184 грн. 06 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 489 грн. 96 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 122 грн. 78 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 8). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, в розмірі основної заборгованості за кредитним договором, у сумі 15 781 грн. 53 коп. Проти позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, комісії, пені та штрафам заперечувала. Суду зазначила, що не мала можливості сплачувати кредит внаслідок тяжких сімейних обставин смерті дитини у вересні 2014 року та матері у березні 2015 року. Посилаючись на викладені обставини, просила відмовити позивачу у задоволенні означених позовних вимог. Заслухавши відповідачку [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином ст. 599 ЦК України. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22 серпня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна». Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлена із умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, та погодилась, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також зобовязалась виконувати вимоги вказаних Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 5). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Підпунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в першу чергу. У відповідності до п. п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а. с. 8-31). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідачка ознайомлена під розпис, базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році, і становить 2,5%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Комісія за зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки ПриватБанку становить 3% від суми операції; в банкоматах інших банків України 3% + 5 грн./1$; в зарубіжних банкоматах 3%+15 грн./3$; Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або відсотками на пять і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Комісія за моніторинг неактивної карти в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 грн. (або еквівалент за курсом НБУ) на місяць. Відсоткова ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування UAН - 3,75% (а. с.6). Укладений між сторонами у справі кредитний договір від 22 серпня 2011 року не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі, його умови відповідачкою не оспорюються. Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи і відповідачкою не заперечується. З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору, вбачається, що станом на 31 липня 2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором від 22 серпня 2011 року у розмірі 24 078 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 15 781 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 6 184 грн. 06 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 489 грн. 96 коп. заборгованість за комісією, а також 1 622 грн. 78 коп. заборгованість по штрафам (а. с. 4). Заперечення відповідачки в судовому засіданні стосовно того, що зобовязання за кредитним договором вона порушила внаслідок складних сімейних обставин, у звязку з чим позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з неї заборгованості по комісії, штрафам та подвійним відсоткам є безпідставними і задоволенню не підлягають, не є підставою для відмови у задоволенні означених позовних вимог, враховуючи наступне. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться у п. 27 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором, що утворилась станом на 31 липня 2015 року, у розмірі 24 078 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 15 781 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 6 184 грн. 06 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 489 грн. 96 коп. заборгованість за комісією, а також 1 622 грн. 78 коп. заборгованість по штрафам. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 25 296 грн. 33 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved