Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

25 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, яка здана позивачем на пошту 23 жовтня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач є її батьком. З 1 вересня 2016 року вона є студенткою 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю «024 хореографія» Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON]. Термін навчання складає 2 роки 9 місяців. Рік навчання за ступенем «бакалавр» заочної форми становить 11000 на рік. В цьому році її мати [PERSON] сплатила за навчання 5500 гривень. На теперішній час вона працевлаштована за контрактом і її заробітна плата становить 3723 гривень у місяць та з відрахуванням податків отримує 2997 гривень. Цих коштів їй не вистачає на проживання та навчання, тому вона потребує матеріальної підтримки батька. Відповідач працює, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. На підставі наведеного позивач просила стягнути з відповідача аліменти \~на свою\~користь на час її навчання в розмірі не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з моменту предявлення позову до закінчення навчання. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги: просила стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставин та суть спірних правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження І-НО № 091876, виданого 16 лютого 1999 року Красноармійським\~міським відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану,\~актовий запис\~№ 71,\~відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матірю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивач є студенткою першого курсу заочної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], строк навчання становить до 30 червня 2021 року, вартість навчання за ступенем «бакалавр» становить 11000 грн. 11 серпня 2018 року матірю позивача сплачено за навчання 5500 грн., заробіток позивача становить 2997,01 грн. На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач перебуває у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська». Таким чином відповідач, який доводиться позивачу батьком, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працює, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». У звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст. ст.199-201 СК України,

Outcome: approved