Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

24 квітня 2013 року [PERSON] звернулася до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з вказаною позовною заявою в якій вказала, що 07 вересня 2012 року вона була прийнята на роботу до ТОВ «Стім-Дніпропетровськ» на посаду касира магазину №4 «» 7 квартал. 01 жовтня 2012 року вона була звільнена з вказаного товариства за власним бажанням. При звільненні відповідачем не був проведений остаточний розрахунок та не виплачена заробітна плата у сумі 1 062,33 гривень а також компенсація за невикористану відпустку, розмір якої становить з урахуванням її середнього заробітку та відпрацьованого часу 88,52 гривень. Оскільки відповідачем своєчасно не був проведений розрахунок із заборгованості по заробітній платі при її звільненні йому повинно бути сплачений середній заробіток за весь час затримки, з урахуванням індексу інфляції, який становить 1 066,58 гривень На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача суму заборгованості із виплати заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку у сумі 88,52 гривень, суму індексації в розмірі 4,60 гривень та збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням інфляції - 1 066,58 гривень, а всього 2 222,03 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що 07 вересня 2012 року вона була прийнята на роботу у ТОВ «Стим-Дніпропетровськ» касиром магазину №4 « 7 квартал», звідки звільнилася за власним бажанням 01.10.2012 року. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок: їй не була виплачена заробітна плата у сумі 1062,33 гривень, не виплачена компенсація за невикористану відпустку (за два дні). За таких обставин просила суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку з урахуванням індексу інфляції, а також середній заробіток за час затримки розрахунку, відповідно до положень ст.116 КЗпП України. Представник відповідача позов не визнав просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що дійсно [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Стим-Дніпропетровськ» [PERSON]. куди вона була прийнята на роботу 07 вересня 2012 року на посаду касира у магазин №4 « 7 квартал». 01 жовтня 2012 року позивач була звільнена з товариства на підставі ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. При звільненні з позивачем був проведений повний розрахунок: виплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку. Жодної заборгованості ТОВ «Стим-Дніпропетровськ» перед [PERSON] не має. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 07 вересня 2012 року згідно наказу №140-к була прийнята на роботу до ТОВ «Стим-Дніпропетровськ» касиром магазину №4. Наказом №164-к від 01 жовтня 2010 року була звільнена з вказаного товариства на підставі ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Частиною першою ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 якою затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно представленого штатного розпису в ТОВ «Стім-дніпропетровськ» станом на 01.09.2012 рік посадовий оклад касира-продавця, на посаді якого працювала позивач, складає 1102 гривні. З урахуванням відпрацьованого часу [PERSON] має право на компенсацію за невикористану відпустку у кількості двох днів. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 37,15 гривень, а отже сума компенсації складає - 74,30 гривень. З представлених ТОВ «Стім-Дніпропетровськ» матеріалів, а саме розрахункової відомості за вересень 2012 рік та жовтень 2012 [PERSON] до сплати було нараховано 902,98 гривень до суми якої входить і компенсація за невикористану відпустку у сумі 74,30 гривень з яких 421,40 гривень виплачені в якості авансу у вересні 2012 року а решта - 481,58 гривень - у жовтні 2012 року. Згідно представлених відомостей на виплату грошей №567 від 21.09.2012 за вересень 2012 рік та №613 від 01.10.2012 рік [PERSON] були виплачені вказані суми, що підтверджено наявним підписом позивачки у графі про отримання грошей. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так в судовому засіданні позивач вказувала, що жодного розрахунку з нею відповідачем проведено не було, заробітна плата їй не виплачувалася а у представлених відповідачем відомостей на виплату грошей в графі про отримання грошових сум напроти її прізвища міститься не її підпис. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, за клопотанням позивача, судом була призначена судово-почеркознавча експертиза наявних у відомостях на видачу грошей №567 за вересень 2012 року та №613 за жовтень 2012 року. При цьому сторонам буди роз'яснені наслідки ухилення від участі в експертизі. Листом ДНДІСЄ від 30 вересня 2013 року експертна установа надіслала вимогу про оплату призначеної експертизи із зазначенням суми та відповідного рахунку на її оплату. Вказаний рахунок, оскільки експертиза була призначена за клопотанням позивача, була надана [PERSON], яка посилаючись на погане матеріальне становище відмовилася оплачувати рахунок на проведення експертизи, та відмовилася від її проведення надавши відповідну письмову заяву. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що позивач, за клопотанням якої і була призначена дана експертиза, відмовилася від її оплати та проведення, а також виході з того, що результати даної експертизи мають суттєве значення саме для позивача, яка оспорює факт підписання у відомостях про отримання нею грошових сум (заробітної плати та інших виплат), суд не приймає до уваги доводи позивачки про неотримання нею спірних грошових сум. За таких обставин, відповідачем представлені докази проведення остаточного розрахунку з позивачем при її звільненні та відсутності заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, і позивачем такі докази в судовому засіданні не спростовані. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, у зв'язку чим їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed