Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

25.04.2019 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким просив поділити домоволодіння між співаниками, які є сторонами по справі; виділити в натурі 23/100 [PERSON] та визнати за нею право власності на належну їй частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] відповідно до висновку проведеної судово-будівельно-технічної експертизи. Припинити право спільної часткової власності між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Визначити порядок користування земельною ділянкою розташованою під житловим будинком [ADDRESS] (площа 522 кв.м.), яка перебуває у спільному користуванні сторін. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 26.10.2018 року позивач отримала у дар від [PERSON] 23/100 часток спірного домоволодіння. Між позивачем та співвласниками (відповідачами) по справі виникають непорозуміння з приводу користування, утримання та збереження цього майна, угоди про спосіб виділення в натурі частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Повідомив, що порядок користування земельною ділянкою сторонами по справі також не встановлено. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 02.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.12.2019 року витребувано у КП «ММБТІ» інвентарну справу на домоволодіння [ADDRESS] . 29.01.2020 року до канцелярії суду надійшла вищенаведена витребувано судом інвентарна справа. Ухвалою суду від 01.04.2020 року призначено у справі судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертиз. 09.04.2021 року до канцелярії суду надійшли матеріали цивільної справи №487/3222/19 та висновок експерта №125-011 від 26.03.2021 року. Ухвалою суду від 12.04.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 19.05.2021 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в призначене судове засідання не з`явилися без повідомлення причини, відзив відповідачами не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. За змістом ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України). Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 23/100 часток в праві власності на домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками домоволодіння з господарськими та побутовими спорудами та будівлями. До складу спірного домоволодіння [ADDRESS] входять наступні узаконені будови: літ. «А-1» - 1-поверховий житловий будинок у складі узаконених приміщень 3-х квартир: Квартира [ADDRESS] : 1-1 кухня пл. 5,4 кв.м.; 1-2 житлова пл. 16,7 кв.м.; 1-3 коридор пл. 2,3 кв.м. (площа квартири 24,4 кв.м., в тому числі житлова - 16,7 кв.м.). Квартира №2: 2-1 коридор пл.. 4,5 кв.м.; 2-2 коридор пл. 7,4 кв.м.; 2-3 житлова пл. 12,0 кв.м.; 2-4 житлова пл. 13,8 кв.м. (площа квартири 37,7 кв.м., в тому числі житлова 25,8 кв.м.). Квартира №3: 3-1 - коридор пл. 5,0 кв.м.; 3-2 - ванна пл. 4,7 кв.м.; 3-3 - житлова пл.. 7,4 кв.м.; 3-4 - житлова пл. 12,0 кв.м.; 3-5 - кухня пл. 8,8 кв.м.; 3-ІІ - коридор пл. 2,0 кв.м. (площа квартири 39,9 кв.м., в тому числі житлова 19,4 кв.м.). Всього в житловому будинку літ «А-1» площа 102,0 кв.м., в тому числі житлова площа 61,9 кв.м.). Літ «Б-1» - 1-ноповерховий житловий будинок у складі приміщень 4-х квартир: Квартира №4: 4-1 - коридор пл. 2,6 кв.м., 4-2 - житлова пл. 11,8 кв.м.; 4-3 житлова пл. 10,0 кв.м.; 4-4 житлова пл. 21,4 кв.м.; 4-5 ванна пл. 2,4 кв.м.; 4-6 - коридор пл. 12,9 кв.м. (загальна площа квартири 61,1 кв.м., в тому числі житлова 43,2 кв.м.). Квартира №5: 5-2 - коридор пл. 3,0 кв.м.; 5-3 - житлова пл. 7,5 кв.м.; 5-4 - кухня пл. 10,7 кв.м.; 5-5 - коридор пл. 3,8 кв.м. (загальна площа квартири 25,0 кв.м., в тому числі житлова - 7,5 кв.м.). Квартира №6 підвал: 6-1 вхід в підвал пл. 1,6 кв.м.; 6-2 підвал пл. 10,2 кв.м. (загальна площа 11,8 кв.м.). Квартира №7: 7-1 коридор пл. 2,9 кв.м.; 7-2 кухня пл. 5,0 кв.м.; 7-3 житлова пл. 10,8 кв.м.; 7-4 санвузол пл. 1,9 кв.м. (загальна площа квартири 20,6 кв.м., в тому числі житлова - 10,8 кв.м.). Всього в житловому будинку літ. «Б-1» пл. 118,5 кв.м., в тому числі житлова пл. 61,5 кв.м. Надвірні узаконені господарські споруди: Літ «В'» - сарай пл. 6,3 кв.м.; Літ «З» - сарай пл. 11,0 кв.м.; Літ «Д'»» - літня кухня пл. 18,0 кв.м.; Літ «Е» - літня кухня пл. 10,9 кв.м.; Літ «Ипд» - погріб з шиєю пл. 15,1 кв.м.; Літ «Л» - літня кухня пл. 7,2 кв.м.; Літ «е'» - тамбур до літньої кухні пл. 3,7 кв.м.; № 2,3 - огорожа; №І - замощення. (технічний паспорт КМ «ММБТІ» від 08.04.2019 року та матеріали інвентаризаційної справи КП «ММБТІ») Згідно висновку №125-011 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 26.03.2021 року, відповідно до якого, позивачу можливо виділити натурі 23/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , а саме: частину житлового будинку «А-1» квартира №2: 2-1 коридор пл. 4,5 кв.м.; 2-2 коридор пл. 7,4 кв.м.; 2-3 - житлова пл. 12,0 кв.м.; 2-4 - житлова пл. 13,8 кв.м. (площа 37,7 кв.м.). Надвірні узаконені господарські будови: літ «З» - сарай пл. 11,0 кв.м.; Ѕ частини літ «Д'» - літня кухня пл. 9,0 кв.м.; 23/100 частини №2 ворота; 23/100 частини №3 огорожа ; 23/100 частини №І замощення. Реальна частка складає 18/100 (54564:299315буд), що на 15/100 часток менше від частки, що ідеально належить - 65/100 частки. Крім того, згідно рішення Виконкому Миколаївської міськради депутатів трудящих №133 від 08.02.1955 року землекористувачам за адресою: [ADDRESS] була виділена земельна ділянка під будинком, площею 522 кв.м. Згідно висновку №125-011 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 26.03.2021 року, згідно проведено експертом геодезичної зйомки було встановлено, що фактична площа земельної ділянки складає 505,0 кв.м. На підставі виконаних вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що знаходять в користуваннІ співвласників, згідно виконаної геодезичної зйомки складає: співвласнику [PERSON] 91,73 кв.м., зокрема: під будівлями - 77,83 кв.м., під чистою землею 13,9 кв.м.; іншим співвласникам 384,77 кв.м., зокрема: під будівлями - 288,47 кв.м., під чистою землею - 96,3 кв.м. Земельна ділянка загального користування між співвласниками - 28,5 кв.м. Фактично, співвласники користуються земельними ділянками в домоволодінні: співвласнику [PERSON] - 98,86 кв.м., що на 27,39 кв.м. менше від ідеальної долі - 126,25 кв.м. та іншим співвласникам - 406,15 кв.м., що на 27,39 кв.м. більше від ідеальної долі. - 378,75 кв.м. Експертом зазначено, що розробити варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками по ідеальних частках не надається можливим, в зв`язку з тим, що земельна ділянка в користуванні інших співвласників забудована узаконеними будовами, а також співвласник [PERSON] не претендує на площу земельної ділянки, яка їй не достає. Заперечень щодо поділу спірного об`єкту нерухомості та виділення в користування частини земельної ділянки не надійшло. З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає позов, в межах заявлених позовних вимог, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved