Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

25 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що за життя її мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Губиниської селищної ради 22.08.2018 року за р.№997, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачеві, в тому числі і земельну ділянку площею 4,930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Губиниської селищної ради, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №112761 від 23.06.2003 року. Однак, так сталося, що 07.08.2014 року її мати пішла з лікарні, де знаходилася на лікуванні, та додому так і не повернулася, у зв`язку з чим, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 року [PERSON] оголошено померлою. На підставі рішення суду, 25 жовтня 2018 року Новомосковським міськрайонним ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис №3 та видано позивачу свідоцтво про смерть матері, а також їй було роз`яснено, що тепер вона має 6 місяців прийняти спадщину. У зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я, позивач вирішила відмовитися від материнської спадщини на користь свого онука [PERSON] , у зв`язку з чим, 17 квітня 2019 року секретарем Губиниської селищної ради було посвідчено за р.№34 заяву позивача до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь онука [PERSON] , а також заяву останнього про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за р.№35. Однак, після посвідчення вказаних заяв, в сільраді [PERSON] було повідомлено про те, що 6-ти місячний термін потрібно рахувати не з дати видачі свідоцтва про смерть матері, а з дня набрання рішення суду від 03.09.2018 року законної сили, а це - 03 жовтня 2018 року, тобто нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви до нотаріуса, який сплив 03 квітня 2019 року. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, державним нотаріусом надано позивачеві повідомлення від 18.07.2019 року, в якому нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду, оскільки на момент смерті спадкодавця позивач не була зареєстрована за адресою померлої та протягом шести місяців не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, позивач зазначає, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що їй не вірно було повідомлено про початок перебігу шестимісячного строку, окрім того, раніше позивач не змогла б з`явитися до нотаріуса, так як в цей період часто хворіла та вимушена була відвідувати лікарні та лікуватися. Адже, чотири роки пошуків матері та безперервних переживань, догляд за батьком, який дуже хвилювався за дружину, однак не переніс того, що мати не повернулася додому, помер. За вказаних обставин позивач вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового часу для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року відкрите провадження по справі, одночасно зобов`язано третю особу надати копія спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.30-32). В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача - Губиниської селищної ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій позов визнали, справу просили розглядати у відсутність представника сільської ради (а.с.34). Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином (а.с.47,48), причина неявки не відома. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Зважаючи на те, що справа вже досить тривалий час перебуває на розгляді, відповідач була повідомлена належним чином, у встановлений законом строк відзив на позов не подала без поважних причин, а тому з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд провів розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. У відповідності до свідоцтва про народження позивача та її свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15,16), матір`ю позивача є [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Новомосковську Дніпропетровської області, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.14). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І ДП № 112761 померлій [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,930 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Губиниської селищної ради (а.с.10). За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 серпня 2008 року секретарем Губиниської селищної ради, зареєстрований в реєстрі за №997, яким заповіла усе належне їй майно [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Після смерті [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу за №189/2019, з матеріалів якої вбачається, що [PERSON] , яка діє за довіреністю від імені [PERSON] , 18 липня 2019 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.36). Даних про наявність інших спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] , окрім позивача, судом не встановлено. З довідки Губиниської селищної ради (зворотній бік а.с.42) вбачається, що [PERSON] по день смерті [INFO] була зареєстрована одна, за адресою: [ADDRESS] . Так, ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Судом встановлено, що 18 липня 2019 року державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, належне [PERSON] , померлій [INFO] , оскільки в шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно не проживала (зворотній бік а.с.43). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень викладених абзацами 1, 2, 3, 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначає позивач у своєму позові, причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що їй не вірно було повідомлено про початок перебігу шестимісячного строку, окрім того, раніше позивач не змогла б з`явитися до нотаріуса, так як в цей період часто хворіла та вимушена була відвідувати лікарні та лікуватися, на підтвердження вказаних обставин позивач надала до суду ряд довідок з медичних установ (а.с.21-26). Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналіз вищезазначених норм закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, та відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , дають суду підстави для визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , і достатнім, в даному випадку, буде строк у два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved