Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

26.12.2015 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 23.10.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, про що зроблений актовий запис за № 529, та стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 650,00 гривень, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] посилається на такі обставини. 23.10.1999 вона та відповідач зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON]. Причинами розпаду сім'ї стало те, що відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки та бійки, у зв'язку з чим між подружжям втрачена взаємоповага, тому спільне подружнє життя сторін не представляється можливим. З грудня 2015 року сторони проживають окремо, після фактичного розпаду сім'ї син залишився проживати з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, подані позивачем, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.1999 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 23.10.1999 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, актовий запис за № 529. Прізвища чоловіка, дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки та бійки, у зв'язку з чим між подружжям втрачена взаємоповага, тому спільне подружнє життя сторін не представляється можливим. З грудня 2015 однією сім'єю не проживають. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища позивач не заявила Після фактичного розпаду сім'ї син проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], відповідач проживає окремо від позивача і сина, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. Виходячи з норм статей 55, 56 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно зі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Позовна заява подана суду 26.12.2015(згідно з датою на штампі поштового відділення). Враховуючи наведені вище обставини та положення законів, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на дитину у частці від доходу відповідача, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, підлягає задоволенню повністю. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved