Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

24 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14856,21 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві зазначав, що 04 січня 2008 року між сторонами був укладений договір кредиту, за яким відповідач одержав від позивача, що тай на той час мав статус закритого акціонерного товариства, кредит в сумі 3400 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі належним чином, через що станом на 31.01.2016 року він має заборгованість в сумі 14856,21 грн., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 37). Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 04 січня 2008 року між позивачем, що май на той час статус закритого акціонерного товариства, та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 19). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору - 1100 грн. Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 36% з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості (а.с. 19 зворотній бік). Згідно заяви позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 31.01.2016 року за ним рахується заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 14856,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2989,16 грн., заборгованість з процентів - 8340,90 грн. (а.с. 11). Окрім цих сум, Банком нараховані пеня - 2342,52 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф - 683,63 грн. (процентна складова). Розділом 8 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника за порушення умов надання кредитних коштів у виді штрафу, що також дублюється довідкою про умови кредитування (Тарифами). Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 50 % від суми позову. Однак суд вважає, що нарахування процентної складової штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З чого суд вважає необхідним стягнути неустойку - штраф в сумі 500 грн. Крім того, вказаною довідкою також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені (а.с. 14). Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, у виді штрафу та пені, які є різновидами неустойки, тоді як особа не може нести двічі відповідальність за одне й те саме порушення, що гарантовано Конституцією України (ст. 61). Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013, від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13). Більш того, суми нарахованої пені не відповідають умовам (розміру) її нарахування, визначеними вищевказаної довідкою (Тарифами) Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 11830, 06 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2989,16 грн., проценти - 8340,90 грн. та штраф - 500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1102, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial