Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

25 вересня 2013 року ЖБК Лепсе-4 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року дану справу передано до Нововолинського міського суду Волинської області за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2012 року Святошинський районний суд м. Києва постановив рішення, яким визнано незаконним наказ ЖБК Лепсе-4 № 10 від 31 грудня 2006 року про звільнення [PERSON] з посади діловода, поновлено її на роботі, стягнуто з ЖБК Лепсе-4 на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2007 року по 26 грудня 2012 року в розмірі 19569,06 грн. та 65,10 грн. в рахунок оплати листків тимчасової непрацездатності за період з 23.12.2006 року по 31.12.2006 року. Стягнуто з ЖБК Лепсе-4 на користь [PERSON] 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. Апеляційним судом м. Києва дане рішення було залишено без змін. Рішенням загальних зборів ЖБК Лепсе-4 від 24 вересня 2008 року відповідача [PERSON] було звільнено з посади голови правління ЖБК Лепсе-4 та зобов'язано передати статутні документи новообраному голові Дрозденку В.І. Відповідач [PERSON] не погодився з таким рішенням зборів та продовжував отримувати заробітну плату за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2010 року в загальній сумі 35991,44 грн. Крім того, відповідачем не було сплачено податки до Пенсійного фонду у 2010 році на суму 1370,92 грн. та у 2011 році на суму 3402,21 грн. Вважає, що [PERSON] було заподіяно майнової шкоди на загальну суму 64998,73 грн. Також зазначає, що такими діями [PERSON] ЖБК Лепсе-4 заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у 38000 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ЖБК Лепсе-4 64998,73 грн. заподіяної майнової шкоди та 38000 грн. моральної шкоди. В судове засідання представник позивача не з'яивився, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення проти позову в якому позов не визнає з підстав, викладених у запереченні. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши наявні письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або час виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. З досліджених в судовому засіданні копій рішення Святошинського районного суду м. Києа від 26 грудня 2012 року (а.с. 95-103) та рішення апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року (а.с. 202-203) вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року визнано незаконним наказ ЖБК Лепсе-4 № 10 від 27 грудня 2006 року про звільнення [PERSON] з посади діловода з 31 грудня 2006 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, [PERSON] поновлено на роботі та стягнуто з ЖБК Лепсе-4 на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2007 року по 26 грудня 2012 року в сумі 19569,06 грн. та 65,10 грн. в рахунок оплати лікарняних листків з тимчасової непрацездатності за період з 23 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року та 5000 грн. моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року вищезазначене рішення змінено в частині стягнення моральної шкоди та стягнуто з ЖБК Лепсе-4 на користь [PERSON] 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з протоколу загальних зборів ЖБК Лепсе-4 від 24 вересня 2008 року (а.с. 51-53), [PERSON] звільнено з посади голови правління ЖБК Лепсе-4. При прийняті рішення по даній справі, суд не приймає до уваги надані позивачем документи (а.с. 104-120) оскільки вищезазначені документи неможливо прочитати, що унеможливлює їх аналіз та прийняття в якості письмових доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем, не надано суду жодного допустимого доказу щодо заподіяння відповідачем [PERSON] підприємству-позивачу матеріальної та моральної шкоди, крім встановленої рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року та рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року. Таким чином в суді встановлено, що неправомірними діями [PERSON] ЖБК Лепсе-4 заподіяно 19634,16 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди, яку суд стягує з відповідача на користь позивача. Також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Outcome: approved