Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей і дружину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім'єю не проживає та ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей та на своє утримання у розмірі 50 % заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення другою дитиною трьох років, а потім 33 % заробітної плати до повноліття першої дитини та 20% заробітної плати до повноліття другої дитини. (а.с.1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу в березні - травні 2016 року в розмірі 3000,00грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що розмір аліментів, заявлений позивачем є завищеним. Працює офіційно. Його заробітна плата складає приблизно 11000,00 грн. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис 653 (а.с.3), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 640 (а.с.2). Відповідач [PERSON] працевлаштований на посаді керівника проектів в «Творчій архітектурній майстерні А. Пашенько» з 03.02.2014 року та отримує заробітну плату, яка за останні шість місяців листопад 2015р. по квітень 2016р. в середньому склала 14925,60 грн. (а.с. 12-13). 29.01.2016 року [PERSON] було звільнено за ст.38 КзпП України «за власним бажанням», що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці [NUMBER](а.с.17). Зі змісту довідки Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №12092/04-64-08 від 19.05.2016 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 грудня 1992 року (а.с.14). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис, щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком [PERSON], та [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу Оскільки в судовому засіданні твердження позивача про те, що відповідач працевлаштований та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не були спростовані, тобто позивач виконала покладений на неї ст. 60 ЦПК України обов'язок щодо надання доказів, вимога позивача про стягнення із нього аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема, положення ч. 2 ст. 182 СК України, обов'язок відповідача по належному утримуванню дітей [PERSON], та [PERSON], матеріальне становище сторін, у зв'язку з чим вважає, що заявлені позивачем суми є завищеними та необґрунтованими. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку та інших доходів щомісячно та стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку та інших доходів щомісячно. Даний розмір аліментів буде повністю співмірним із матеріальним становищем сторін та відповідатиме їх інтересам, не порушуючи права. Враховуючи те, що позивачем в судовому засіданні не заперечувався факт надання відповідачем їй матеріальної допомоги з часу подання позовної заяви, тому суд приходить до висновку, що стягнення аліментів необхідно здійснювати із 01 червня 2016 року. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial