Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

24 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000,00 грн., щомісяця, на період навчання, починаючи з дня подачі позову до суду і до 30 червня 2024 року. В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України зазначає, що вона є рідною донькою відповідача та [PERSON] . На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між її батьками було розірвано, після чого вона залишилася проживати з матір`ю. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, з відповідача вже стягувалися аліменти на її утримання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, кожного місяця до досягнення дитиною повноліття. З вересня 2020 року позивач була зарахована на 1 курс Інституту філології Київського національного університету ім.. Т. Шевченка, денної форми навчання, на період з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, де навчається й зараз на 1 курсі. На даний час вона проживає в гуртожитку, вартість якого за шість місяців складає 2856,00 грн. + 300,00 грн. за відшкодування плати за електроенергію, але постійно знаходиться на утриманні матері. При введенні періоду дистанційного навчання, позивач постійно проживає у матері за місцем її реєстрації. За домовленість між сторонами, після досягнення донькою повноліття, батько погодився сплачувати й далі аліменти на її утримання в розмірі 2000,00 грн., шляхом безпосереднього грошового переказу на її картку. Проте з січня 2021 року батько відмовився сплачувати аліменти на її утримання на період навчання, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, оскільки позивач дійсно потребує матеріальної допомоги не тільки від матері але й від батька. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, а саме те, що проти заявлених вимог [PERSON] , заперечує частково, оскільки він як батько сплачувати аліменти ніколи не відмовлявся та не відмовляється і тепер, а навпаки, намагається допомогти донці чим може. Однак, на сьогоднішній день він уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу з якою вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, його дружина [PERSON] , з 01.11.2021 року отримала інвалідність 3 групи за діагнозом: дегенеративно-дистрофічні зміни хребта, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, правобічна радикулопатія зі стійким больовим, м`язево-тонічним синдромом, помірними порушеннями статико-динамічної функції хребта, висічення між хребцевого диску справа. Так як хвороба дружини супроводжується больовим синдромом, забороною фізичних навантажень та потребує постійного лікування, дружина працювати не може, обмежена навіть в догляді за дітьми. Тому, він вимушений доглядати за дружиною, двома дітьми та господарством і тому на даний час не працює та доходу не має, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , і її батьком значиться відповідач по справі (а.с.6). [PERSON] , досягла повноліття. Відповідно до довідки Київського національного університету ім.. Т. Шевченка № 109 від 10 лютого 2021 року, [PERSON] є студентом 1 курсу ОС «Бакалавр», денної форми навчання Інститут філології Київського національного університету ім.. Т. Шевченка 4 рівня акредитації. Термін навчання до 30 червня 2024 року (а.с.7). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступних норм законодавства. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,200,201\~цього\~Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір\~аліментів,\~суд бере\~до уваги\~матеріальне становище\~позивача та\~відповідача,\~а також\~те,\~що відповідач\~має на\~утриманні ще\~малолітніх дітей,\~а також\~дружину інваліда,\~тому вважає\~необхідним задовольнити\~позов частково,\~зобов`язавши\~сплачувати відповідача\~на користь\~позивача,\~аліменти на\~період навчання\~доньки \~ [PERSON] ,\~у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 24 лютого 2020 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. З урахуванням положень ст.. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial