Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

24.10.2019р. заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та частки в квартирі [ADDRESS] . На момент смерті матері він був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , в якій фактично мешкали його батько [PERSON] та мати [PERSON] . Факт їх спільного проживання встановлений рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.04.2019р. Разом з тим, він за місцем реєстрації не мешкав з 2003р. по теперішній час. Фактично проживав окремо від батьків в квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з необхідністю оформлення спадщини після смерті матері, зокрема, для підтвердження того, що він не проживав з нею на день її смерті, він вимушений звернутися до суду з цією заявою. Просив встановити факт того, що він на день відкриття спадщини - [INFO] не проживав за місцем реєстрації - в квартирі [ADDRESS] , а фактично проживав з 2003р. по теперішній час в квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з чим є таким, що не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Ухвалою суду від 24.10.2019р. зазначена заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків. 08.11.2019р. до суду надійшла уточнена заява [PERSON] , в якій він просить встановити факт його проживання без реєстрації на день відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та встановити факт того, що він не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Ухвалою суду від 08.11.2019р. відкрито окреме провадження у справі за даною заявою і призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник підтримав вимогу про встановлення факту його проживання без реєстрації на день відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та просив залишити без розгляду вимогу про встановлення факту того, що він не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Додатково суду пояснив, що за адресою: [ADDRESS] він проживав постійно з 2003р. по теперішній час, в цій квартирі знаходиться його майно, особисті речі, там організований його побут, він сплачує за комунальні послуги, укладає договори на обслуговування житла, хоча фактично зареєстрований за іншою адресою. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви та пояснили, що заявник дійсно з 2003р. і на день відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.293, ст.315 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт спільного проживання. Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ст.29 ЦК України місцем проживання особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст.3 вказаного Закону місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Суд встановив, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] , виданого Хортицькою районною адміністрацією від 08.04.1996р., та квартири [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.07.2003р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Філіповою Л.П. (а.с.9). Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є чоловік померлої - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя №2-о/337/20/23019 від 09.04.2019р., яке набрало законної сили 14.05.2019р., встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , у квартирі [ADDRESS] з 1996р. по день її смерті (а.с.10-11). Згідно з копією паспорта заявник [PERSON] з 03.08.1995р. по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з Протоколом замовлення послуг та обладнання та Додатковою угодою до нього від 20.06.2019р. [PERSON] є користувачем послуг доступу до Інтернету/ТБ+Інтернет за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-31). Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він знайомий з [PERSON] як сусідом вже десь 15 років, вони проживають в одному під`їзді за адресою: [ADDRESS] , він квартирі [ADDRESS] . Вони зустрічаються майже кожного дня. Іноді буває в квартирі у [PERSON] , яка обладнана усім необхідним - меблями, технікою. [PERSON] проживає з родиною. Він не бачив, щоб [PERSON] надовго кудись виїжджав. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він знайомий з [PERSON] з дитинства, а років 15 той є його сусідом за адресою: [ADDRESS]. Вони мешкають в одному під`їзді: [PERSON] квартирі [ADDRESS] , він квартирі [ADDRESS] . Вони бачаться майже кожного дня, зустрічаються біля будинку на вулиці, ходять один до одного в гості. Квартира [PERSON] обладнана меблями, технікою. За цей період він не бачив, щоб [PERSON] не мешкав в квартирі тривалий час. Відповідно до ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, в т.ч. на день смерті матері [PERSON] - [INFO] р.. Вказаний факт підтверджується наданими суду доказами - поясненнями свідків, письмовими документами, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано. При цьому, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину. Встановити вказаний факт в позасудовому порядку він не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved