Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

24 травня 2017 року позивач ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 15 926, 35 коп. основної заборгованості та 47 779, 05 грн. штрафних санкцій. Свої вимоги мотивує тим, що між ними 27.07.2015 р. було укладено договір надання юридичних послуг, за умовами якого позивач зобов'язався надати правову допомогу в стягненні заборгованої заробітної плати відповідача шляхом надання консультацій, складання проектів документів і представництва інтересів в підприємствах, організаціях, судових установах усіх інстанцій. За наслідками виконання Стороною 2 (позивачем по справі) зобов'язань за вказаним договором 25.04.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було винесено рішення по цивільній справі №686/15957/15-ц, відповідно до якого вирішено стягнути на користь Сторони 1 грошові кошти в сумі 79631 (сімдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять одна) грн. 76 копійок. Тобто позивач свої забов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та не оплатив кошти передбачені п. 3.2 Договору, у зв'язку із чим позивач просить стягнути суму боргу передбачену п. 3.2 Договору та штрафні санкції, які передбачено п. 4.2 Договору. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 13 376, 35 грн. основної заборгованості та 40 129, 05 грн. штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили щодо задоволення позову, оскільки кошти відповідачем сплачувалися, також вказують, що згідно ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» такі витрати не можуть перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, внаслідок наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так судом встановлено, що 27.07.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг. Згідно п.1.1 Договору ФОП [PERSON] зобов'язується виконати, а [PERSON] прийняти та оплатити роботи, пов'язані з наданням юридичних послуг, а саме: надання усних і письмових юридичних консультацій, підготовка проектів документів з наступним представництвом інтересів [PERSON] в судових установах, підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності і підпорядкування з питань щодо стягнення заробітної плати (в т.ч. інфляційні та будь-які інші нарахування і штрафні санкції), заборгованої [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Поділля». Всі види наданих ФОП [PERSON] послуг згідно даного договору в кінцевому результаті фіксуються в Акті прийому-передачі виконаних робіт. [PERSON] зобов'язується протягом трьох робочих днів з моменту отримання Акта прийому-передачі виконаних робіт підписати його і оплатити кінцеву вартість наданих ФОП [PERSON] послуг. У випадку непідписання акту протягом вказаного строку, він вважається погодженим. Належним чином отриманим є Акт, направлений за допомогою поштового зв'язку пінним листом за вказаною в даному договорі адресою сторони (п.п. 2.4, 2.5 Договору). Оплата послуг здійснюється за договірною ціною, яка на момент підписання договору становить 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Після проведених ФОП [PERSON] робіт за даним договором і набуттям законної сили рішенням суду про стягнення заборгованості по заробітній платі, [PERSON] зобов'язується виплатити ФОП [PERSON] в якості винагороди за проведену роботу грошові кошти в розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми, що підлягатиме стягненню, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту набуття таким рішенням суду законної сили або з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (п.п. 3.1, 3.2 Договору). За невиконання обов'язку щодо оплати послуг згідно з розділом 3 даного договору Сторона 1 сплачує Стороні 2 штрафну санкцію в потрійному розмірі від суми, яка підлягатиме оплаті, а також пеню в розмірі 0,3% за кожний день прострочення виконання зобов'язання (п.4.2 Договору). Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 квітня 2016 р., яке набрало законної сили 06.05.2016 р., у цивільній справі №686/15957/15-ц, в засідання якого інтереси [PERSON] представляв [PERSON], було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Квіти Поділля» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за період з січня 2009 по липень 2015 року включно в сумі 79631 гривень 76 копійок, без врахування податків та зборів, що не заперечується відповідачем. Так, ФОП [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, проте відповідач [PERSON] такі зобов'язання не виконав та не повернув усю суму коштів, передбачених п. 3.2 Договору. Встановлено, що [PERSON] згідно п. 3.1 Договору сплатив ФОП [PERSON] 2000,00 грн., що вбачається із копії квитанції від 27.07.2015 р. Також, на виконання умов договору від 27.07.2015 року відповідачем було сплачено позивачу 2550,00 грн., що вбачається із копій квитанцій від 07.12.15 р., 28.04.16 р., 20.05.16р. Всього сума боргу, за мінусом даних сум, згідно п. 3.2 Договору становить 13 376, 35 грн. 02 червня 2016 року відповідачу по справі було направлено для погодження і підписання Акт прийому-передачі виконаних робіт від 01.06.2016 року. В зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань, передбачених Договором, 30.03.2017 року позивачем на адресу відповідача по справі було повторно направлено Акт прийому-передачі виконаних робіт із супровідним листом. Вказані документи відповідачем було отримано 05.04.2017 року, однак жодних дій, спрямованих на виконання зобов'язань за договором від 27.07.2015 року, відповідачем вчинено не було. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 ЦК України). Нормами частини 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що ФОП [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, проте відповідач [PERSON] такі зобов'язання не виконав та не повернув усю суму коштів, передбачених п. 3.2 Договору, з останнього підлягає стягненню на користь ФОП [PERSON] сума боргу, за мінусом отриманих сум, що становить 13 376, 35 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що сума неустойки є значною в порівнянні з сумою заборгованості, суд вважає за необхідне зменшити неустойку до 10 000 грн. Таким чином, загальна сума стягнення за договором про надання юридичних послуг становитиме: 13 376,35 грн. + 10 000 грн. = 23 376, 35 грн. При цьому суд відхиляє покази свідка [PERSON] (який показав, що кошти [PERSON] поверталися), так як обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В даному випадку, у договорі від 27.07.2015 р. передбачено, що оплата за договором проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок або іншим, можливим, передбаченим законом способом. Встановлено, що квитанції на суму повернутих коштів відповідачу надавалися позивачем, а на суму 13 376,35 грн. відповідач квитанцій не представив. Крім того, [PERSON] зобов'язався протягом трьох робочих днів з моменту отримання Акта прийому-передачі виконаних робіт підписати його і оплатити кінцеву вартість наданих ФОП [PERSON] послуг. Такий акт відповідач не погодив. А посилання представника відповідача на те, що така сума перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» судом до уваги не приймається, оскільки цей Закон встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ, а саме розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial