Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

24 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 17 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Коштів, необхідних для нормального розвитку дитини, позивачу не вистачає. Відповідач є працездатним, проте коштів на утримання дитини не надає, хоча володіє нерухомим майном, транспортним засобом, земельною ділянкою з недобудованим будинком у селі Вовчинець, та нежитловим приміщенням по [ADDRESS] (володіє 3/4 частини приміщення), що здає офіційно в оренду під ательє. У відповідача немає інших дітей та непрацездатних дружини і батьків. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3800,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28 травня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки регулярно бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, постійно надає кошти, забезпечує продуктами харчування, іншими необхідними речами (а.с.46-47). Ухвалою суду від 02 липня 2021 року витребувано з Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області відомості про суму отриманих доходів [PERSON] , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію про рух коштів по рахунках [PERSON] , які відкриті у вказаній банківській установі за період з 01 січня 2020 року по 11 червня 2021 року. 15 червня 2021 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (а.с.69-71). 22 червня 2021 року відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь (а.с.74-75). Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2500,00 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття, просив слухати справу без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо подав суду заяву, в якій просив розгляд справи просив проводити без його участі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 2500,00 грн щомісячно до досягнення повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року, що набрало законної сили 26 червня 2017 року, розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Малолітню дитину [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.5-6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до Довідки № 5123 від 15 лютого 2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру міста Івано-Франківська, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на праві приватної власності належить нерухоме майно (а.с.11-16, 20). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, за [PERSON] зареєстрований транспортний засію марки Volkswagen Passat, 1994 року випуску (а.с.17). Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.18-19) Дитині [PERSON] надавалися медичні послуги (а.с.21). [PERSON] сплачує податкові платежі як фізична особа-підприємець (а.с.52-53). 03 серпня 2019 року укладений договір дарування частки квартири між [PERSON] , Дарувальником , та [PERSON] , [PERSON] , що діють як законні представники малолітньої доньки [PERSON] , Обдаровуваною , відповідно до якого Дарувальник подарував, а Обдаровувана [PERSON] прийняла у дарунок 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с.54). Відповідач протягом 2020 року проводив час з донькою, про що свідчать фотографії (а.с. 55-61 Відповідно до довідки-інформації ліцею № 10 Івано-Франківської міської ради, [PERSON] навчається у 5-А класі Ліцею № 10 Івано-Франківської міської ради. Спілкування класного керівника з батьками [PERSON] проходить тільки через маму [PERSON] . Батько не спілкується з класним керівником, не приходить і не забирає дитину із ліцею, не відвідує батьківські збори (а.с.72). Відповідно до відповіді Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, відсутня інформація у Державному реєстрі фізичних осіб ДПС України про отримані доходи фізичної особи [PERSON] за період з 01.01.2020 по 31.12.2020. [PERSON] перебуває на податковому обліку в Івано-Франківській ДПІ ГУ ДПС в Івано-Франківській області як фізична особа-підприємець з 28.08.1998, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2020 рік отримав дохід у сумі 81000,00 грн (а.с.89). Відповідач має картковий рахунок, яким користувався у період з 01.01.2020 по 11.06.2021 (а.с.92-155). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків. Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні, окрім дочки [PERSON] , [INFO] , інших дітей немає, рівень забезпеченості відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дочки не надає, проте має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн щомісяця, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 24 лютого 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти саме у такому розмірі. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved