Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

26 грудня 2014 року між ТОВ «Ньюз Тревел» (туроператор), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору № 1/06 від 01.06.2013 діє фізична особа підприємець [PERSON] (субагент), що діє на підставі субагентського договору № 0204/4 від 04.02.2013 від імені та за дорученням ТОВ «Дімона-авіатур» (турагент) з однієї сторони та [PERSON] (турист), який діє на підставі особистого волевиявлення і замовляє туристичні послуги в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], уклали договір № 933/1 на туристичне обслуговування (далі Договір № 933/1). Відповідно до умов Договору № 933/1: турагент/субагент виступає від імені туроператора виключно в межах агентського договору між ними для проведення діяльності, яка повязана з продажем турагентом туристу туристичного продукту туроператора (п. 1.2.1); всі грошові кошти, що надходять на рахунок турагента/субагента від туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок туроператора, належать виключно туроператору та його партнерам, і довірені турагенту/субагенту лише до повного розрахунку за надані послуги (п. 1.2.2); всі розрахунки проводяться протягом двох днів на рахунок або до каси турагента/субагента або туроператора (п. 3.2); розмір майнової відповідальності туроператора перед туристом не може перевищувати обсягу фактично завданих Туристу збитків з вини туроператора, у випадку ненадання туристу належно оплачених туристичних послуг, туроператор обмежує свою відповідальність розміром подвійної плати вартості туристичного продукту, за винятком випадків, передбачених даним договором, та в разі надання туристом належно оформлених підтверджуючих документів на право вимоги по відшкодуванню (п. 5.2). Згідно з додатком № 1 до Договору № 933/1 позивачем був замовлений тур до ОАЕ в період з 06.02.2015 по 14.02.2015. ТОВ «Ньюз Тревел» виставило рахунок ТОВ «Дімона-авіатур» на сплату замовлених позивачем туристичних послуг на суму 97 411,10 грн. На виконання Договору № 933/1 позивач сплатив турагенту ТОВ «Дімона-авіатур» 97 411,10 грн., що підтверджується квитанціями від 29.12.2014 № П127/2902943/1 на суму 49950,00 грн., від 06.01.2015 № П127/2908116/1 на суму 47 071,10 грн., квитанцією до прибуткового касового ордеру № 143 від 30.12.2014 на суму 390,00 грн. Відповідну суму, 97 411,10 грн., ТОВ «Дімона-авіатур» перерахувало на рахунок туроператора ТОВ «Ньюз Тревел», що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 44 46). Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобовязується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Згідно з частинами 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а у разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За визначенням статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець прострочує надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. За правилами частини першої статті 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд визнає заявлені позовні вимоги в частині стягнення коштів за ненадані фактично туристичні послуги в розмірі 97 411,10 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, виходячи з приписів ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 3% від вартості послуги за кожний день прострочення, що становить: 97 411,10 грн. * 3% = 2 922,33 грн. * 13 днів = 37 990,29 грн. Щодо позовних вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. В обґрунтування факту завдання йому моральної шкоди позивач посилається на невиконання ТОВ «Ньюз Тревел» своїх обовязків за Договором № 933/1. Водночас, позивач у позовній заяві не наводить жодних заперечень щодо змісту цього договору, а також не стверджує про невідповідність його умов вимогам чинного законодавства. Разом з цим, в пункті 4.2 Договору № 933/1 зазначено, що випадок відмови у виконанні договору зі сторони туроператора до моменту початку надання узгоджених туристичних послуг не може бути підставою для подання/предявлення вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди туристом. Отже, підписуючи даний договір на таких умовах, позивач мав припускати ймовірність настання випадку ненадання туроператором замовлених туристичних послуг, відтак, передбачені статтею 23 ЦК України підстави відшкодування моральної шкоди за цих обставин відсутні. У звязку з цим, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд визнає такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги до ТОВ «Дімона-авіатур», як співвідповідача, суд визнає необґрунтованими, оскільки з встановлених судом обставин справи та наведених позивачем доводів не вбачається неналежного виконання турагентом своїх обовязків за Договором № 933/1. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню щодо вищезазначених вимог. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовна заява містила вимоги як майнового (про стягнення коштів), так і немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди), відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Позивача, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 97 411,10 грн. + 37 990,29 грн. = 135 401,39 грн. * 1% = 1 354,01 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial