Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

26.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказав, що 17.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON] складений шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2003 року №2-939 з [PERSON] присуджено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1\\4 всіх видів сукупних доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття. На даний час, позивач продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Теплоенергетичного факультету «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сикорського» Національного технічного університету України за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення. Навчання дитини відповідача вимагає значних витрат, що потребує допомоги відповідача як дитини, щомісячно в розмірі 30% (тридцяти) відсотків усіх видів доходів щомісячно, але не ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову та до закінчення чи досягнення сином двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Відповідач працює та має стабільний та достатній заробіток як для своїх власних потреб так і для утримання дитини. Просить суд стягнути аліменти на\~утримання у розмірі 30% відсотків усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення 23 років. Ухвалою від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. 01.12.2020 року, до суду, від відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що до досягнення сином повноліття він сплачував аліменти на його утримання на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31.03.2003 року. Згідно довідки «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сикорського» національного технічного університету України від 13.10.2020 року №848 позивач [PERSON] продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Теплоенергетичного факультету «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сикорського» національного технічного університету України, денної форми навчання за держзамовленням, закінчує університет 30.06.2024р. Відповідач не заперечує щодо надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, але не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 30% від усіх видів доходу щомісячно. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено чому саме він вимагає стягнення аліментів у розмірі 30% від усіх видів доходу щомісячно. Позивач навчається за держзамовленням. Форма навчання за держзамовленням передбачає отримання стипендії, але позивачем не надано відповідної довідки. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. При цьому позивачем не залучено до участі у справі в якості третьої особи мати - [PERSON] та не зазначено можливість надання нею матеріальної допомоги. Відповідач на даний час має кредитні зобов`язання, за станом здоров`я має діагноз ВБВ правої та лівої кінцівки, потребує оперативного лікування в плановому порядку, але не має матеріальної можливості забезпечити своє лікування. Також допомагає своїй непрацездатній матері, яка у зв`язку зі своїм похилим віком потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, з 17 червня 2017 року я перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка виховує малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , як одинока мати, тому дитина також фактично знаходиться на його утриманні. Але незважаючи на це, не відмовляється від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу. 20.01.2021 року, до суду, від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що право позиватись або залучати осіб до спору є його невід`ємним правом та відповідач не може вказувати, що має робити а чого ні, проте у відповідача за законом є обов`язки. Відповідач вказує, що не може визнати позовні вимоги в повному обсязі, оскільки він хворий, захворів після подання позову до нього та вважає таку аргументацію підставою для часткової відмови в задоволенні позову. Однак, надані ним докази, на думку, носять сумнівний характер, оскільки виникле вже після подання позову, адже до подання позову відповідач не замислювався до візиту до хірурга і лише подання позову змусило його піти до лікаря. Це звісно може бути для відповідача корисно але не може впливати на обґрунтованість його позиції. Також надані документи медичного характеру не містять обставин про які вказує відповідач - вартість лікування, його тривалість та інше, лише нерозбірливий текст лікаря-хірурга і висновок обстеження. Отже доводи в цій частині не можуть впливати на визначення розміру аліментів. Вважає також необґрунтованими жодними доказами доводи відповідача про утримання з його боку дитини своєї дружини [PERSON] , яку виховує [PERSON] , дружина відповідача. Відповідач вказує, що вона є одинокою матір`ю і тому він змушений утримувати її дитину, а як наслідок, відмовити в повноцінному забезпеченні власної дитини, тобто позивача. Проте, відповідачем не наведено доказів того, що його дружина є одинокою матір`ю. Оскільки як відомо підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу, а також документальне підтвердження факту виховання та утримування дитини без участі батька. Одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє її статусу одинокої матері. Надана відповідачем довідка з банку АТ «Креді Агріколь Банк» від 19.11.2020 року свідчить про те, що відповідач ймовірно зробив коштовне придбання, оскільки розмір кредиту складає 323738,07 грн., що навряд чи є кредитом на лікування вен ніжних кінцівок, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено, та скоріш свідчить про придбання автотранспорту, що є гарною ознакою доброго матеріального статку відповідача та можливістю забезпечувати свого сина в повному обсязі. Доходи позивача складають 0 грн., тобто під час навчання немає доходів. У матері, [PERSON] , також немає доходів. Однак мати та її чоловік [PERSON] , допомагають коштами в повній мірі, завдяки чому має змогу розвиватися, навчатися та підготуватися до вступу у найкращій університет України, чим пишається він, мати, відчим та мав би пишатись і батько. Оскільки він навчається у столиці України - місті Києві, це впливає на розмір витрат на життя на навчання в Києві, навіть при тому, що він як здібний студент навчається на бюджетній формі. Сукупність наявних доказів надає можливість прийти до висновку, що позивач має право на матеріальну допомогу, у зв`язку з його навчанням, а відповідач має можливість її надати. 22.01.2021 року, до суду, від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. 26.01.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на заперечення. Від представника позивача суду надано заяву про уточнення позовних вимог у якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж двадцяти трьох років. Також спросить справу розглянути за відсутності сторони позивача. Від представника відповідача надана заява про визнання уточнених позовних вимог у вигляді стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, починаючи з дня подання позову і до 30.06.2024 року. Також спросить справу розглянути за відсутності сторони відповідача. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] [INFO] , є сином відповідача [PERSON] . [PERSON] є студентом Теплоенергетичного факультету «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сикорського» Національного технічного університету України, денної форми навчання, строк навчання по 30.06.2024 року. Відповідно до ч.1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\4\~частини з\~заробітку щомісяця,і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Враховуючи наведене, а також те, що позивач навчається на денній формі навчання, працездатність відповідача, стан його здоров`я, фактичне визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини заробітку щомісяця, підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~206\~ч.4\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ Одночасно, суд вважає безпідставним застереження, вказане позивачем у тексті позову, про стягнення аліментів не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи(дитини)відповідного віку, оскільки це визначений ч.2 ст.182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а відтак він не підлягає застосуванню при стягненні аліментів на повнолітню дитину, на час її навчання. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач, по даній категорії справ, звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial