Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

25 серпня 2020 року адвокат Дороган І.Г. звернулася до суду із заявою на підставі ст.ст.141, 246 ЦПК України про видачу додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликались. Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення. Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.08.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики, задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , борг в розмірі 35 872 (тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 13 коп., а також стягнуто судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. (а.с.40-42). Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача в позові вказаний попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які сторона очікує понести в зв`язку з розглядом справи в сумі 5000 грн. (а.с.3). 19.08.2020 року представником позивача спрямовано до суду заяву про судові витрати, де представник позивача вказала, що згідно ст.141 ч.8 ЦПК України заявляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення нею буде надано докази витрат пов`язаних з розглядом справи (а.с.38). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується. Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що адвокат Дороган І.Г. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №383, виданого Чернівецькою обласною КДКА від 12.06.2009 року. Відомості про отримувача коштів - адвоката внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час в т.ч. в період надання правової допомоги позивачу. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Дороган Інною Григорівною укладено договір про надання правової допомоги від 20 лютого 2020 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі. Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість наданих клієнту послуг оплачується на підставі встановленого адвокатом рахунку та розрахунку наданих послуг (а.с.12). Згідно розрахунку витрат часу на виконання договору №10 від 20.08.2020 року, адвокат Дороган І.Г. згідно договору №10 від 20.02.2020 року надано [PERSON] правничі послуги, а саме : підготовка позовної заяви з додатками до неї тривалістю дві години, за одну годину витраченого часу вартість складає 1000 грн., а тому загальна вартість послуг складає 2000грн. (а.с.46). Згідно з наданої до суду квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.08.2020 року адвокатом Дороган І.Г. прийнято від [PERSON] 2000,00 гривень (а.с.46). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону перед судовими дебатами зробив відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подав докази витрат пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved