Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

24 квітня 2017 року позивач звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Яреськівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно померлої матері [PERSON] у вигляді належної їй на день смерті земельної ділянки. В обґрунтування позивних вимог зазначив, що являється спадкоємцем першої черги за законом після померлої 18 липня 2016 року матері [PERSON]. До складу спадкового майна померлої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В звязку з відсутністю державного акту на вказану земельну ділянку приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивача у видачі свідоцтва про спадщину щодо даного майна. Позивач в судове засідання не зявився, уповноважив на представлення своїх інтересів адвоката [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зяви лась, надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її та позивача участі. Представник відповідача Яреськівської сільської ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. 18 липня 2016 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 329043, виданим Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 19 липня 2016 року, актовий запис № 34 (а.с.7) Як встановлено судом при вивченні матеріалів спадкової справи № 91/2016, яка перебуває на обліку та зберіганні у приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої за законом. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину або претендують на неї відсутні. Наявність родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії ЯХ № 028474, виданого 11 січня 1950 року Малобузівською сільською радою Шишацького району Полтавської області (а.с.6). Різниця у написанні прізвищ вказаних особі на думку суду обумовлена їх різною транслітерацією при видачі документів про особу на державній мові після оголошення незалежності України. До складу спадкового майна померлої поміж іншого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,55га, що розташована на території колишньої Великобузівської сільської ради (нині Шишацька селищна рада) Шишацького району Полтавської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 222983,76 грн. (а.с.8). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] віж 10 лютого 2017 року № 47/02-31 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку на імя померлої (а.с.9). Факт втрати Державного акту на спірну земельну ділянку підтверджується зверненням позивача з відповідним оголошенням до місцевого друкованого видання «Сільське Життя» (№ 17 від 28 квітня 2017 року). Таким чином, фактично успадкувавши після смерті матері [PERSON] належну їй земельну ділянку позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити її на своє імя та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї через втрату оригіналу Державного акту на землю, виданого на імя спадкодавця. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved