Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

26 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 17 травня 2000 року між [PERSON] і ним, [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а він, [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Українська» та не був посвідчений нотаріально. Позивач зазначив в заяві, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржі», угоди, зареєстрований на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. В той же час, у відповідності до законодавства України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. В той же час [PERSON] та він, [PERSON], як сторони за договором купівлі продажу виконали всі умови договору, в зв'язку з чим, договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який укладений 17 травня 2000 року між ним та [PERSON]. -визнати за ним, [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що продала позивачу спірне нерухоме майно. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до Договору дарування, посвідченого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 09.03.1995 року за реєстровим № 2-715, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 1189-5, [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. 17 травня 2000 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Українська» та не був посвідчений нотаріально. Згідно до технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] складається з: жилого будинку - літ.А, житловою площею 108,7 кв.м., загальною площею 245,2 кв.м.; житлової прибудови - літ.А-1; прибудови - літ.а; веранди - літ.а1; прибудови - літ.а2; вбиральні - літ.З; навісу - літ.И; сараю - літ.Л; альтанки - літ.М; літнього душу - літ.Н; сараю - літ.О; навісу тимчасового - літ.П; погрібу з шийкою - літ.Р; колодязя - літ.К; колодязя - літ.К1; зливної ями - З/Я; хвіртки - №1; воріт - №2; огорожі - №3. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений у 2000 році, до правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу. У відповідності до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу) На підставі ч.1 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. В той же час, у відповідності до ч.2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатив вартість нерухомого майна -жилого будинку, прийняв зазначене майно у власність, [PERSON], в свою чергу, отримала оплату вартості об'єкту нерухомості, передала майно покупцю, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved