Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Санаторій «Поділля», третя особа [PERSON], про скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 16 вересня 1986 року позивач працював в Міжколгоспному санаторії «Поділля» інженером водоканальної служби, з 13 лютого 1990 року був переведений на посаду завідуючого лікувально-фізкультурним комплексом, [INFO], з 05.07.2001 року - завідуючим лікувально-фізкультурного комплексу санаторію, який в 2004 року перейменований в ТОВ «Санаторій «Поділля». З 7 червня 1991 року він отримав кваліфікацію викладача фізичної культури, тренера з волейболу. Навчальний план під час навчання ним виконано повністю, в період роботи він неодноразово проходив навчання та підвищення кваліфікації, посадові обовязки виконував сумлінно і належним чином, за що неодноразово був нагороджений відповідними грамотами від керівництва санаторію. Здобувши повагу і авторитет серед співробітників, з 1999 року він являється головою профкому працівників санаторію, останній раз головою профкому його обрано 28 вересня 2015 року. Обов»язки голови профкому ним виконувались сумлінно. 26 жовтня 2015 року його було обрано депутатом Хмільницької міської ради. Бажаючи захистити права трудового коллективу при відчуджені частки трудового колективу в статутному фонді ТОВ «Санаторій «Поділля», профком в 2015 році звертався зі скаргами на дії ряду осіб, в тому числі керівництва санаторію, до правоохоронних органів та органів державної влади, внаслідок чого між ним та третьою особою [PERSON], який являється директором ТОВ «Санаторій «Поділля» - погіршились відносини і як наслідок, 11 січня 2016 року позивач отримав попередження директора щодо його можливого переведення на посаду робітника садово-паркового господарства, оскільки він не відповідає освітнім та кваліфікаційним вимогам до керівника відділення лікувальної фізкультури так як не має повної вищої медичної освіти. У разі незгоди з переведенням він буде звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Позивач вважає, що пропозиція на переведення його робітником садово-паркового господарства є образливою, дійсним мотивом дій\~ директора була розправа за відстоювання прав та інтересів трудового коллективу. Наказом № 33 від 10 березня 2016 року позивача було звільнено з займаної посади у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді. Позивач вважає даний наказ незаконним та необґрунтованим, при цьму посилається на те, що його звільнення проведено без згоди первинної профспілкової організації та письмового повідомлення Хмільницької міської ради. Зазначає, що адміністрації санаторію було відомо про його освіту при прийнятті на роботу, його звільнення як голови профспілки недопустиме протягом року з дня його обрання. В зв»язку з викладеним просить скасувати наказ №33 від 10 березня 2016 року та поновити його на роботі і стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 березня 2016 року. Оскільки його порушення права на працю призвело до моральних страждань, переживань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації його життя, вважає, що йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн, яку просить стягнути з відповідача. 11 квітня 2016 року, позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати незаконним та скасувати п. 5 наказу директора ТОВ «Санаторій «Поділля» № 172 від 29 грудня 2015 року щодо приведення складу лікувально-фізкультурного комплексу вимогам положення про відділення (кабінет) лікувальної фізкультури, затвердженого наказом МОЗ України № 401 від 17 червня 2014 року, шляхом звільнення позивача з посади завідуючого комплексом ЛФК на підставі п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП, мотивуючи свої вимоги відсутністю згоди на звільнення профкому ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», головою якого є позивач та вищого виборного органу профспілки працівників АПК; крім того вважав, що Положення про відділення (кабінет) лікувальної фізкультури не розповсюджується на ТОВ «Санаторій «Поділля». 13 січня 2017 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову та просить визнати незаконним та скасувати п.5 наказу директора ТОВ «Санаторій «Поділля» № 172 від 29 грудня 2015 року «Про скорочення посад у зв»язку зі змінами в організації роботи, оптимізацією виробництва і праці, структурних перетворень, та повідомлення працівників про вивільнення,

Outcome: approved