Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

26 грудня 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Гирман Володимир Вікторович, до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь: 37 521,44 гривень відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу; 7 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди; 2000,00 гривень витрат на оплату звіту № 0117 від 18 квітня 2018 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 січня 2017 року [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем «ГАЗ 330232-388» д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі поблизу будинку, розташованого по вул. Балаклійській, 39 у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, допустив наїзд на пішохода [PERSON] та зіткнення з автомобілем «Москвич-142» д.н.з. [NUMBER] , які знаходилися в нерухомому стані. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного даним вироком покарання у виді обмеження волі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено автомобіль «Москвич-142» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. Згідно звіту № 0117 від 18 квітня 2018 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, розмір майнової шкоди, завданої позивачу, з урахуванням вартості відновлювального ремонту, становить 37 521,44 грн. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим було призначено судову автотоварознавчу експертизу щодо визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Москвич-142» д.н.з. [NUMBER] . Однак досудове розслідування було завершено до отримання висновку експертизи, а під час судового розгляду кримінального провадження клопотання про витребування висновку експертизи було залишено без розгляду. Позивача не було визнано потерпілим у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не виконував свої трудові обов'язки водія Дочірнього підприємства «Дослідний завод» ПрАТ «Турбогаз», у зв`язку з чим має нести особисту індивідуальну матеріальну відповідальність перед позивачем. На звернення про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного позивачу автомобіля [PERSON] не відповів. Внаслідок пошкодження автомобіля позивачу було також завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку пошкодженням його автомобіля, порушенням права власності та нормальних життєвих зв`язків через неможливість використовувати автомобіль для того, щоб їздити на роботу, до аптеки по ліки, відвозити дітей до школи, літніх батьків - до лікарні, лікаря додому, виникнення суттєвих труднощів у сімейному житті щодо перевезення членів сім`ї та труднощів у роботі. Також моральна шкода полягає у стресі, якого зазнав позивач, дізнавшись про пошкодження автомобіля та необхідністю додаткових зусиль, часу і коштів на відновлення автомобіля, відсутністю достатніх коштів для повного відновлення пошкодженого автомобіля, втратою товарного вигляду автомобіля та значному зниженні ціни битого автомобіля у разі його продажу, необхідністю нормалізації життєвих зв`язків з сім`єю, батьками і братом - потерпілим [PERSON] . Ухвалою від 05 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження, задоволено клопотання [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 04 березня 2020 року. 04 березня 2020 року за клопотанням позивача розгляд справи було відкладено до 31 березня 2020 року. 31 березня 2020 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено до 28 квітня 2020 року. 28 квітня 2020 року у зв'язку з неявкою сторін і представника позивачарозгляд справи було відкладено до 14 травня 2020 року. 14 травня 2020 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 03 червня 2020 року. 03 червня 2020 року представником відповідача до суду подано відзив на позов (а.с. 131). Ухвалою суду від 03.06.2020 за клопотанням представника відповідача призначена судова автотоварознавча експертиза, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.136-140). 26.10.2020 з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса до суду надійшли матеріали зазначеної цивільної справи з повідомленням про те, що висновок експерта № 12363 за результатами автотоварознавчої експертизи знятий з виконання у зв`язку з тим, що не проведено оплату за виконання експертизи. Ухвалою від 27.10.2020 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. У зв`язку із перебуванням судді Феленка Ю.А. у відрядженні, зазначену справу ухвалою від 11.11.2020 прийнято до провадження суддею Носовим Г.С., справу призначено до розгляду на 09.12.2020. 09 грудня 2020 року за клопотанням відповідача та його представника розгляд справи було відкладено на 20 січня 2021 року. 20 січня 2021 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 09 лютого 2021 року. 09 лютого 2021 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 12 березня 2021 року. 12 березня 2021 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 05 квітня 2021 року. Представник позивача - адвоката Гирман В.В. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову (а.с. 207-208). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його захворюванням. Суд вважає клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи необґрунтованим, оскільки за його клопотаннями суд неодноразово відкладав розгляд справи, при цьому жодного підтверджуючого документу останнім не надано. Окрім того, відповідач та його представник не були позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до частини 4 статті 212 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, подальше відкладення розгляду справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд. На підставі викладеного суд відмовляє представнику відповідача у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області у кримінальному провадженні № 610/918/18 (провадження № 1-кп/610/162/2018) від 01 червня 2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного даним вироком покарання у виді обмеження волі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3916,81 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн (а.с. 15-18) Згідно змісту зазначеного вироку 08 січня 2017 року близько 18.00 години [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 330232-388», д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі поблизу будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При цьому, рухаючись в темну пору доби, зі швидкістю близько 35 км/год, [PERSON] проявив злочинну недбалість, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виникненні небезпеки для руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , та зіткнення з автомобілем «Москвич 421», д.н.з. [NUMBER] , які знаходилися в нерухомому стані в межах смуги його руху. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 189/18 від 06 березня 2018 року, в діях водія [PERSON] убачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року стосовно [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, скасовано та призначено його розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін (а.с. 19-23) Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 15 лютого 2001 року, власником транспортного засобу моделі ИЖ 412ИЗ, 1985 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 57). Відповідно до звіту № 0117 від 18 квітня 2018 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного оцінювачем ТОВ «РАДАР-1» [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість легкового автомобіля ИЖ 412ИЗ, дн.з. [NUMBER] , до пошкодження становить 15 156,15 грн, вартість відновлювального ремонту - 31 819,55 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу - 20 192,50 грн, станом на дату оцінки значення майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, становить 37 521,44 грн (а.с. 45-73). З копії відповіді Дочірнього підприємства «Дослідний завод» Приватного акціонерного товариства «Турбогаз» від 28 березня 2018 року на запит слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області убачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із зазначеним підприємством - працював водієм. 08 січня 2017 року тривалість робочого часу [PERSON] становила 4 години - з 06.00 години до 10.00 години включно, орієнтовний час заїзду транспортного засобу «ГАЗ 330232-388» д.н.з. [NUMBER] на стоянку за адресою: Харківська область, Балаклійський район, сел. Андріївка, вул. Миру, 2 - 10 год. 30 хв. (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту № 0117 від 18 квітня 2018 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного оцінювачем ТОВ «РАДАР-1» [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість легкового автомобіля ИЖ 412ИЗ, д.н.з. [NUMBER] , до пошкодження становить 15 156,15 грн, вартість відновлювального ремонту - 31 819,55 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу - 20 192,50 грн, станом на дату оцінки значення майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, становить 37521,44 грн (а.с. 45-73). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 18.04.2018 ТОВ «Радар-1» вартість виконаних робіт становить 2000 грн.(а.с. 74). Для визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобілю ИЖ 412ИЗ, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судом призначалась судова автотоварознавча експертиза, однак 26.10.2020 з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса до суду повернулись матеріали зазначеної цивільної справи з повідомленням про те, що висновок експерта № 12363 за результатами автотоварознавчої експертизи знятий з виконання у зв`язку з тим, що не проведено оплату за виконання експертизи. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на [PERSON] . Таким чином, відшкодуванню підлягає сума у розмірі 37521,44 грн. та 2000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Пунктом 5 цієї Постанови визначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, з`ясувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З`ясувати чим підтверджується факт заподіяння шкоди, чи фізичних страждань, якими обставинами чи діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну шкоду, з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пункт 9 Постанови вказує на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Судом встановлено, що протиправними діями [PERSON] , у виді пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, позивачу було завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягає втраті нормальних життєвих зв`язків, тяжкості вимушених змін у його життєвих та трудових стосунках. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, приймаючи до уваги доводи сторін, приходить до висновку, що позивачеві дійсно було заподіяно моральну шкоду, внаслідок злочину скоєного відповідачем, а тому суд,

Outcome: partial