Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 22 липня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № NKXRRX09430564, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 2999 грн. 19 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 30604 грн. 79 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в розмірі 1530 грн. 24 коп., що загалом складає 32 635 грн. 03 коп., та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. 23 травня 2016 року до суду надійшла від позивача позовна заява в новій редакції, в якій позивач вказав, що згідно укладеного договору № NKXRRX09430564 від 22.07.2008 року Банк видав кредит зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту; єдиноразовою винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 391,20 грн., та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 53,99 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди та інше відповідно до заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення заборгованості починається з 15.08.2008 року щомісяця, в період сплати за який приймається період 15 по 20 число кожного місяця, позичальник має сплачувати у суму 320,70 грн., кожного місяця для погашення заборгованості згідно договору. Тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 30604 грн. 79 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в розмірі 1530 грн. 24 коп., що загалом складає 32 635 грн. 03 коп., та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно 22.07.2008 року він отримав кредит у розмірі 2999 грн. 19 коп., спочатку він вносив щомісячний платіж, а потім втратив роботу та не сплачував кредит 1 рік. Однак, в 2011 р. він отримав повідомлення з вимогою погасити заборгованість по кредиту та на виконання цієї вимоги 11 квітня 2011 року вніс 2220,00 грн. та погасив заборгованість за кредитом, просить зменшити пеню, оскільки він та його дружина не працюють, мають на утриманні малолітню дочку, а також здійснює догляд за хворим батьком. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № NKXRRX09430564, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 2999 грн. 19 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.7 -10). Відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання за договором належним чином не виконав, тому станом на 21.03.2016 року заборгованість складає 32635 грн. 03 коп., з яких: заборгованість по пені в розмірі 30604 грн. 79 коп., штраф (фіксована) частина в розмірі 500 грн., штраф (відсоткова) складова в розмірі 1530 грн. 24 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість по пені. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив зменшити розмір пені в зв`язку з тим, що він не працює, що підтверджується довідкою № 248 від 27.06.2016 року, виданою Варюшинською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області; дружина не працює, так як знаходиться в декретній відпустці та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860 гривень, що підтверджується довідкою № 1470/04-13 від 15 червня 2016 року, виданою Управлінням соціального захисту населення. Крім того, він має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 230443 від 02 липня 2005 року, а також здійснює догляд за хворим батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується епікризом з історії хвороби № 161242 за 2016 рік . Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. З розрахунків позивача ПАТ КБ ПриватБанк вбачається, що розмір заявленої до стягнення пені (30604,79 грн.) значно перевищує суму кредиту, яку отримав відповідач по кредитному договору. За таких обставин, враховуючи інтереси обох сторін, майновий стан відповідача, спів- розмірність розміру неустойки наслідкам порушення, та те, що відповідач надав обґрунтовану заяву про зменшення розміру пені, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 3500 грн. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Таким чином, враховуючи, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, то суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № NKXRRX09430564 від 22.07.2008 року станом на 21.03.2016 року в сумі 3500 (три тисячі п'ятсот ) гривень 00 коп. , яка складається з заборгованості за пенею в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот ) гривень 00 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 147 гривень 79 копійок ( 3500 х 1378: 32635,03= 147 грн. 79 коп. ). На підставі викладеного,

Outcome: partial