Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

26 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 14.11.1998 року у Баловненській сільській раді, Новоодеського району Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що в останній час шлюбні відносини між подружжям фактично припинились через часті сварки та незнаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Поновлювати подружні відносини позивачка не бажає та просить не надавати строк на примирення, так як сімя розпалася і її збереження не є можливим. Посилаючись на вищевикладене позивач просила розірвати вказаний шлюб та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 024450, виданим 14.11.1998 року Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ФП № 048399 видане 30.09.1999 року Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ФП № 055446 видане 19.04.2007 року Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області). Через відсутність взаєморозуміння у важливих питаннях сімейного життя, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища [PERSON] підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені витрати по справі, а саме 640 грн. судового збору.

Outcome: approved