Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

26.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Розівська районна державна нотаріальна контора ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої зазначив наступне. 16 жовтня 2010 року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області у віці 46 років помер його батько [PERSON]. На час відкриття спадщини він був неповнолітнім та після смерті батька став єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняв спадщину, так як шлюб між його батьками було розірвано ще в 1995 році. Для прийняття спадщини він звернувся до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області, де була заведено спадкова справа № 28/2011 за номером у спадковому реєстрі 50897845. До складу спадщини, що залишилася після смерті його батька [PERSON], увійшли право на земельну часту (пай) та інше майно, які він успадкував після смерті своєї матері та відповідно його бабусі [PERSON], померлої 28.04.1998 року. Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2000 року в.о. державного нотаріуса Розівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1247, [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 7,75 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну часту (пай) серії ЗП № 025720, виданого 05.07.1996 року Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області та зареєстрованого 10.07.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 67. Також до складу спадщини увійшло також і інше майно, що належало матері спадкодавця, яке [PERSON] прийняв, але спадкових прав з невідомих причин не оформив, а саме земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території с. Новомлинівка Розівського району Запорізької області та передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 003395, виданого 02 березня 1995 року Новомлинівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1, а також житловий будинок № 32 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Миру (раніше вул. Жданова, буд. 23) в с. Новомлинівка, що належав [PERSON], згідно договору купівлі-продажу будівлі від 09.07.1984 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новомлиівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області та зареєстрований під № 9. Оскільки він є єдиним спадкоємцем [PERSON], за законом, так як інші спадкоємці відсутні, то звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва. На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Миру, 32 в с. Новомлинівка Розівського району Запорізької області з надвірними будівлями до нього, та земельну ділянку площею 0,60 г передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, а позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання також не зявилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до\~положень статті\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~ Враховуючи, що відповідачем у поданому до суду клопотанні повністю визнано позов, суд

Outcome: approved