Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить поновити його на роботі в Державному вищому начальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на посаді декана юридичного факультету, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді декана юридичного факультету в розмірі 110739,89 грн., а також 100000 грн. на відшкодування завданої йому незаконним звільненням моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.07.2015 року було визнано незаконним та скасовано наказ ректора ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», про його звільнення з посади декана юридичного факультету, яке було залишене в силі ухвалою апеляційного суду від 05.11.2015 року. Разом з тим при зверненні позивача до відповідача щодо повернення його до роботи на посаді декана юрфакультету йому було відмовлено. У зв'язку із перешкоджанням позивачу в реалізації своїх трудових прав останній звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, зазначивши, що оскільки рішенням суду було визнано звільнення позивача незаконним та скасовано наказ про його звільнення, позивач має бути поновленій на посаді декана юрфакультету з дати його звільнення, оскільки продовжує дію наказ про його призначення на вказану посаду. Представники відповідача, вони ж представники третьої особи, проти задоволення позову [PERSON] заперечили посилаючись на те, що на даний час рішення судів на які посилається в позові позивач оскаржене в касаційному порядку, а тому у випадку скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, судом касаційної інстанції, підстави для поновлення позивача на роботі будуть відсутні. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.07.2015 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», 3-я особа: ректор Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, пунктів Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», 17.09.2009 р. на підставі наказу №1138-к ректором КНЕУ з [PERSON] було укладено строковий трудовий договір (контракт) на заміщення посади декана юридичного факультету КНЕУ терміном на п'ять років - з 02.10.2009 р. по 01.10.2014 р. 30.09.2014 р. наказом ректора №627-к декану юридичного факультету [PERSON] продовжено термін роботи на посаді декана юридичного факультету з 02.10.2014 р. до проведення конкурсного заміщення зазначеної посади. 11.03.2015 р. наказом №12 було оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників КНЕУ, в томі числі, посади декана юридичного факультету. Згідно п.п.7.8.1 Статуту ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №331 від 20.03.2015 р., заміщенню вакантних посад науково-педагогічних працівників - деканів факультетів, передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується Вченою радою. Декан факультету обирається строком на п'ять років за конкурсним таємним голосуванням Вченою радою КНЕУ за пропозицією органу громадського самоврядування відповідного факультету. 30.01.2015 р. набуло чинності Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», яке затверджено Вченою радою КНЕУ 29.01.2015 р. згідно протоколу №6. 17.04.2015 р. зборами трудового колективу юридичного факультету КНЕУ відкритим голосуванням прийнято рішення рекомендувати Вченій раді ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» кандидатуру доктора юридичних наук, професора, члена-кореспондента НАН України [PERSON] для обрання на посаду декана юридичного факультету на наступні п'ять років, про що свідчить протокол засідання зборів трудового колективу юридичного факультету КНЕУ. Також, цими зборами трудового колективу прийнято рішення не рекомендувати Вченій раді КНЕУ кандидатури [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для обрання на посаду декана юридичного факультету. 23.04.2015 р. Вченою Радою КНЕУ, затвердженою наказом №577 від 25.09.2009 р., були внесені зміни до Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (надалі - Положення), зокрема, п. 2.13 доповнено абзацом наступного змісту: «негативний висновок або відсутність рекомендації кафедри, вченої ради факультету, зборів (конференції трудового колективу факультету, зборів (конференції) відокремленого структурного підрозділу, зборів трудового колективу бібліотеки не дає права відмовляти претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою Університету (факультету)». На підставі вищевказаних змін, та в порядку передбаченому п.2.16 Положення, стосовно процедури проведення обрання Вченою радою науково-педагогічних працівників, 23.04.2015 р. головуючим на засіданні - ректором Павленком А.Ф. внесено пропозицію внести до бюлетеню таємного голосування кандидатури чотирьох кандидатів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вченою радою вказана пропозиція була прийнята одноголосно. Цього ж дня, 23.04.2015 р. на засіданні Вченої ради КНЕУ таємним голосуванням прийнято рішення про обрання на посаду декана юридичного факультету [PERSON], про що свідчить протокол №9. 24.04.2015 р. наказом ректора КНЕУ №323-к на підставі рішення Вченої ради ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 23.04.2015 р. щодо конкурсного заміщення посади декана юридичного факультету, [PERSON], д.ю.н., професора, декана юридичного факультету звільнено 23.04.2015 р., у зв'язку з закінченням строку трудового договору. Цим же рішенням суду, яке було залишене в силі ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.11.2015 року, визнано незаконними та скасовано рішення Вченої ради Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 23 квітня 2015 року про обрання [PERSON] на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та наказ ректора Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 24 квітня 2015 року №323-к про звільнення [PERSON] з посади декана юридичного факультету Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». Крім того, визнано незаконними та скасовано п.2.13. та п.2.16 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (затверджене Вченою радою університету 29 січня 2015 року, протокол №6) у частині, що суперечить ч.1 ст.43 Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що позивача було незаконно звільнено з роботи, вказана обставина відповідно до норм ЦПК України не підлягає доказуванню, а тому суд вважає за необхідне поновити [PERSON] на посаді декана юридичного факультету Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» з дати звільнення, а саме з 24 квітня 2015 року. Крім того, суд вважає що на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 24.04.2015 року по 28.12.2015 року, тобто з моменту звільнення по дату ухвалення рішення. Всього вказаний період становить 171 робочий день. З урахуванням положень п.п.2, 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 р. за №100, середньоденна заробітна плата позивача становить 647,6 грн. ((14459,98 грн. (з.п. за лютий 2015 року) + 12178,03 грн. (з.п. за березень 2015 року) : 41 роб. дн.). Звідси розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача: 171 робочий день Х 647,6 грн. = 110739,89 грн., який підлягає до стягнення на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які були надані у п. 9, 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31 березня 1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Отже, оскільки звільнення позивача було проведено з порушенням закону, що стало підставою для його поновлення на роботі, після рішення суду яким звільнення позивача було визнано незаконним, відповідач відмовився поновити трудові права позивача, суд вважає, що позивачу з боку відповідача завдано моральну шкоду, в наслідок негативних змін у звичайних умовах його життя, що зумовлено витраченням часу на документальне оформлення порушення його прав, тривалого захисту свого порушеного права в суді, в зв'язку з чим позивачу були спричинені моральні страждання, а тому з урахуванням всіх встановлених обставин звільнення позивача, посади з якої позивача було незаконно звільнено, стажу бездоганної роботи позивача, тривалості порушення його прав, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволений вимог у розмірі 487,20 грн. Також суд відповідно до ст. 367 ЦПК України, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] роботі на посаді декана юридичного факультету Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та стягнення на його користь середнього заробітку за один місяць в розмірі 15887,51 грн. ((18438,47 + 15400,73) : 2) без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів. На підставі викладеного,

Outcome: partial