Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

24 травня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом до ТОВ «Прима-Продукт», [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені за кредитним договором № 11318536000 від 20 березня 2008 року станом на 24.04.2013 року в розмірі 399004,17 грн., з яких 339004,17 грн. - кредитна заборгованість, 59837, 86 грн. - заборгованість по процентам та судового збору в розмірі 3441 грн. 00 коп. 20 листопада 2013 року представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Прима-Продукт», [PERSON] про визнання договору поруки від 20 березня 2008 року недійсним. В судовому засіданні представник позивача вимоги за первісним позовом підтримав та заперечив проти зустрічних позовних вимог. В позовній заяві за первісним позовом позивач посилається на те, що 20 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Прима-Продукт» укладено кредитний договір № 11318536000, відповідно до умов якого Банк надав ТОВ «Прима-Продукт» кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 550000,00 (п'ятсот п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, а відповідач, ТОВ «Прима-Продукт», зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20 березня 2018 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15 відсотків річних. Відповідно до п. 1.3.2. відповідач ТОВ «Прима-Продукт» зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом після 21.06.2008 у розмірі 17 відсотків річних. 01 вересня 2008 року позивач та відповідач ТОВ «Прима-Продукт» уклали Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 1131853600007. Сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором з 01.09.2008 року встановлюється процентна ставка в розмірі 15 відсотків річних. В зв'язку з невиконанням взятих на себе договірних зобов'язань, заборгованість відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прима-Продукт», за вказаним договором станом на 24.04.2013 року становить 399004,17 гривень, з яких 339004,17 гривень - кредитна заборгованість, 59837,86 гривень - заборгованість по процентам. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прима-Продукт», за Кредитним договором, між позивачем та відповідачами, [PERSON] та [PERSON] укладено Договори поруки № 189721 від 20 березня 2008 року, відповідно до умов яких Поручителі зобов'язуються відповідати у повному обсязі за виконання Позичальником усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Позичальника та Поручителя є солідарною. Однак, всупереч умов договору, відповідачі кредит не погашають, а тому просить стягнути солідарно з позичальника та поручителів заборгованість по кредиту станом на 24.04.2013 року в розмірі 399004,17 гривень, з яких 339004,17 гривень - кредитна заборгованість, 59837,86 гривень - заборгованість по процентам. За зустрічним позовом, позивач в позовній заяві вказує на те, що в результаті отримання в червні 2013 року ухвали Світловодського міськрайонного суду від 31 травня 2013 року про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Прима-Продукт», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором дізнався, що між ним та АКІБ «УкрСиббанк» 20 березня 2008 року укладено договір поруки за № 189721, який підписано невідомою йому особою із наслідування підпису останнього. Зазначив, що він та [PERSON] були співзасновниками ТОВ «Прима-Продукт», керівником якого є [PERSON]. З кінця 2007 року відносини між ними погіршилися, що призвело до неможливості співпрацювати. Особисту заяву до товариства про виключення його зі складу його учасників він не подавав, проте не приймав участі у функціонуванні товариства, а тому стосовно кредитних відносин, які склалися між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Прима-Продукт» станом на 20 березня 2008 року йому не відомо, просив визнати недійсним договір поруки від 20 березня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та відмовити у задоволенні первісного позову. Представник відповідача ТОВ «Прима-Продукт» до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2013 року витребувано у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» оригінал Договору поруки № 189721 від 20 березня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. 09 грудня 2013 року представником відповідача [PERSON], адвокатом [PERSON], заявлено суду клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи з приводу встановлення належності підпису [PERSON] виконаного в договорі поруки від 20.03.2008 року. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 12 грудня 2013 року клопотання представника відповідача [PERSON], адвоката [PERSON], задоволено, призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу виконання якої доручено Кіровоградському відділенню Одеського Науково-дослідного інституту експертиз. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. 20 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прима-Продукт» в особі [PERSON] укладено кредитний договір № 11318536000. За умовами вказаного договору відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Прима-Продукт» отримав кредит в розмірі 550000 гривень на строк до 20 березня 2018 року на умовах сплати 15 відсотків річних. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Стаття 526 ЦК України регламентує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договору, видано відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Прима-Продукт» грошові кошти, обумовлені в договорі. В зв'язку з невиконанням взятих на себе договірних зобов'язань, згідно розрахунків позивача, які ніким не оспорювались, заборгованість відповідача за наведеним договором станом на 24.04.2013 року становить 399004,17 гривень, з яких 339004,17 гривень - кредитна заборгованість, 59837,86 гривень - заборгованість по процентам. З лютого 2009 року відповідачем ТОВ «Прима-Продукт» припинено погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивач виконав обов'язки за правочином, а відповідач ТОВ «Прима-Продукт» допустив порушення при виконанні останніх. З підстав положень ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Дослідивши розрахунок боргу та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів (надання коштів відповідачу та не здійснення останнім відповідних платежів), суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Прима-Продукт», між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки № 189721 від 20.03.2008 року (а.с. 11, 12). Висновком експерта судово-почеркознавчої експертизи за № 152 Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеним 14.03.2014 року, підтверджується, що підпис від імені [PERSON] в договорі поруки № 189721 від 20.03.2008 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], який міститься на другій сторінці у розділі « 6.2. Підписи Сторін:» в графі «____/[PERSON].», виконаний не самим [PERSON], а іншою особою, з деяким наслідуванням підпису [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. З урахуванням вищенаведених правових норм, суд приходить висновку, що висновок судово-почеркознавчої експертизи за № 152 Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складений 14.03.2014 року, є належним доказом на підтвердження викладених обставин позивачем у зустрічному позові. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для вчинення правочину, встановлені ст. 203 ЦК України, п.3.4. якої передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. При цьому судом на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи за № 152 Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, складеному 14.03.2014 року, встановлено відсутність вільного волевиявлення та відповідності внутрішній волі [PERSON] на укладання оспорюваного договору поруки, так як він його не підписував, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання цього договору недійсним. В зв'язку з наведеним вище суд вважає за необхідне зустрічний позов [PERSON] задовольнити, а в задоволенні вимог банку про стягнення з нього боргу як з поручителя за кредитними зобов'язаннями ТОВ «Прима-Продукт» - відмовити. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial