Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

25.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом [PERSON], про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Окрім того також мають доньку [PERSON], [INFO] Добровільну допомогу на дітей порзивач не надає, тому змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 750,00 грн. на утримання доньки щомісяця, з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття та 750,00 грн. на сина до закінчення ним навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, проти чого в судовому засіданні не заперечував відповідач. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, яка за 2016 рік склала 63468,77 грн., що підтверджується довідкою Вих.№134 від 17.01.2014 року. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно частини 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] навчається на п'ятому курсі денної форми на факультеті інженерії та транспорту на бюджетній формі фінансування згідно копії довідки №278 від 17.10.2016 року та отримує стипендію згідно довідки від 13.01.2017 року №103/А/21-03-08-01-09. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. [PERSON] отримала за 2015 рік суму доходів у розмірі 5511,95 грн., що зазначено у декларації поданої за 2015 рік. А також працюючи за сумісництвом у ТОВ «Центр іформаційних технологій ІТ» отримала у період з липня 2016 року по грудень 2016 року заробітну плату у розмірі 4569,01 грн. та за сумісництвом у ПП «Мітойл» за той самий період заробітну плату у розмірі 4803,06 грн., що підтверджується довідками про доходи від 25.01.2016 року. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач отримує заробітну плату, відсутність у нього іншіх аліментних зобов'язань, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 25.11.2006 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 551,20 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial