Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

24.10 2018 [PERSON], через свого представника, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог: Відділ у Голопристанському районні Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Голопристанська районна державна адміністрація Херсонської області (Сектор державної реєстрації відділу економічного розвитку управління агропромислового та економічного розвитку Голопристанської районної державної адміністрації) про визнання недійсними та скасування пункту 1 рішення Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 11.02.2015 р. №685 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та пункт 3 цього ж рішення - в частині передачі у приватну власність земельної ділянки розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; скасування рішення державного реєстратора - Державної реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області Крамаренко Т. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2015 р. (індексний номер: 23769264) права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1306 га за кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) державна реєстрація права власності на яку проведена на підставі свідоцтво про право власності на земельну ділянку серії та номер [NUMBER], видане 19.08.2015 року Державною реєстраційною службою Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області (номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10852500 щодо об'єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 706127465223); визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку серії та номер [NUMBER], видане 19.08.2015 року Державною реєстраційною службою Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 0,1306 га за кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); Скасування запису у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що: Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.07.2017 року по справі № 654/1096/17, яке набрало законної сили 21.07.2017 р., за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування, після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] - на земельну ділянку площею 0,1610 га, що знаходиться на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка належала спадкодавцеві відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 5 листопада 1997 року, виданого на підставі рішення Великокардашинської сільської ради народних депутатів від 10 жовтня 1997 року №91 площею 0,1610 га та зареєстровано у книзі державних актів на право приватної власності на землю за записом №851. 22.12.2017 [PERSON] звернувся з заявою до Відділу у Голопристанському районні Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. 29.12.2017 Державним кадастровим реєстратором Відділу у Голопристанському районні Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області прийнято рішення №РВ-6500346532017 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру так як було виявлено, що належна позивачу ділянка співпадає з площею ділянки за кадастровим номером [NUMBER] на 81.1637%. З інформації що міститься на публічній кадастровій карті України, а саме інформація про право власності та речові права на земельну ділянку позивач довідався, що власником ділянки за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1306 га є [PERSON], державна реєстрація права здійснена 14.08.2015 року реєстраційною службою Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області. З пункту 1 та п.3 рішення 35 сесії Великокардашинської сільської ради VI скликання « Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» № 685 від 11.02.2015 р позивач дізнався, що даним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], [PERSON], вказане рішення розміщено на офіційного сайті Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (http://kardashinka.ucoz.ua). В судовому засіданні представник позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.2015, яке отримав у встановленому законом порядку, витратив значні кошти на оформлення документів. Письмового відзиву відповідача до суду не надходило В судовому засіданні представник відповідача Великокардашинської сільської ради - Чухрай О. І. позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що на той час коли батько позивача - [PERSON] отримав земельну ділянку, він не був сільським головою. Вважає, що [PERSON] є власником земельної ділянки, на підставі свідоцтва про право власності, виданого відповідно до вимог чинного законодавства, письмового відзиву до суду не надходило Представники третьої особи Відділ у Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Голопристанська районна державна адміністрація Херсонської області в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлялися. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Як вбачається з матеріалів справи, за позивачем на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області по справі №654/1096/17 від 10.07.2017, яке набрало законної сили 21.07.2017 р. визнано право власності в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] - на земельну ділянку площею 0,1610 га, що знаходиться на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку (а. с. 11-12). Земельна ділянка належала спадкодавцеві відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 5 листопада 1997 року виданого на підставі рішення Великокардашинської сільської ради народних депутатів від 10 жовтня 1997 року № 91 площею 0,1610 га та зареєстровано у книзі державних актів на право приватної власності на землю за записом № 851 (а. с. 13). Позивач звернувся з заявою до Відділу у Голопристанському районні Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. На що отримав відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру так як було виявлено, що належна позивачу ділянка співпадає з площею ділянки за кадастровим номером [NUMBER] на 81.1637% (а. с. 14). Відповідно до ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.01.2019 року було витребувано докази у Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, у Відділу у Голопристанському районні Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та від Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області. З наданих належним чином завіреної копії реєстраційної справи вбачається, що власником ділянки за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1306 га є [PERSON], державна реєстрація права здійснена 14.08.2015 року реєстраційною службою Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області на підставі пункту 1 та п.3 рішення 35 сесії Великокардашинської сільської ради VI скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» №685 від 11.02.2015 року. Даним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], [PERSON] Тобто, рішення 35 сесії Великокардашинської сільської ради VI скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» №685 від 11.02.2015, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та пункт 3 рішення Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 11.02.2015 р. №685 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS] [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд суперечить вимогам чинного законодавства, так як на момент його прийняття земельна ділянка розміром 0,1306 га за адресою [ADDRESS], входила до складу земельної ділянки площею 0,1610 га, яка належала спадкодавцю (батьку) позивача на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 5 листопада 1997 року виданого на підставі рішення Великокардашинської сільської ради народних депутатів від 10 жовтня 1997 року №91 площею 0,1610 га та зареєстровано у книзі державних актів на право приватної власності на землю за записом №851. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного Кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до ч. 10 цієї статті Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Частиною 4 цієї статті передбачено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів влади або органів місцевого самоврядування тощо. Відповідно до ст. 154 Земельного Кодексу України, органи влади та місцевого самоврядування без рішень суду не мають право втручатися у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Відповідно ч.1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до п. 81 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право власності на земельну ділянку) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Відповідно до п. 4 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженої постановою КМУ від 17 жовтня 2013 р. №868 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ №1127 від 25.12.2015) державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у державному земельному кадастрі. Частиною 3 ст. 30 ЗУ «Про Державний земельний Кадастр (в редакції чинній на момент державної реєстрації земельної ділянки [PERSON].), передбачена інформаційна взаємодія органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав, а саме Державний кадастровий реєстратор, який здійснив державну реєстрацію земельної ділянки, після прийняття рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність за заявою особи, яка має право на подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо такої земельної ділянки, в день надходження такої заяви подає до органу державної реєстрації прав відповідну заяву в електронній формі, оригінали електронних документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, або електронні копії оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, виготовлені шляхом сканування таких документів у паперовій формі. За результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої державним кадастровим реєстратором, орган державної реєстрації прав надсилає державному кадастровому реєстратору документи, оформлені за результатом розгляду такої заяви, та у випадку, встановленому статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - свідоцтво про право власності на нерухоме майно для їх видачі заявнику. Відповідно до п. 56 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженої постановою КМУ від 17 жовтня 2013 р. №868 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ №1127 від 25.12.2015) для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новосформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності заявник подає рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями щодо передачі земельної ділянки у власність або користування, про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів). Пунктом 9 постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 р. №1051 (в редакції чинній на момент проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки), до одного з повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належить: формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг; Відповідно до ст. 25. ЗУ «Про державний земельний кадастр» ( в редакції чинній станом на 19.08.2015 року) Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: кадастровий номер; площа; місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); склад угідь; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); нормативна грошова оцінка; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; дата державної реєстрації земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; дані про бонітування ґрунтів. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Відповідно до п. п. 60-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що для скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру можливе після ухвалення рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved