Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

24 квітня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просять визначити їм додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,730 га передана їх батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №041593 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , однак, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, не звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, оскільки тяжко перенесли втрату батька, внаслідок чого [PERSON] захворіла, а [PERSON] була зроблена операція. Після шестимісячного строку, [PERSON] проходив строкову військову службу, а [PERSON] , розуміючи рівність прав спадкоємців, без брата, не мала можливості приймати спадщину. 18.12.2019 року позивачі звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровській області Лили І.А. із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ними пропущений шестимісячний строк, визначений ст.1270 ЦК України. Дійсно позивачі вказують, що на час відкриття спадщини не були зареєстровані за однією адресою з батьком, але бажали прийняти спадщину і не відмовлялися від неї. Таким чином, за вказаних обставин позивачі вважають, що вищевказані причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а тому є достатні підстави для визначення їм додаткового часу для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 27 квітня 2019 року відкрите провадження по справі, одночасно зобов`язано третю особу надати копія спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.22-24). В судове засідання позивачі не з`явився, кожен окремо, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача Василівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій позов визнав, справу просив розглядати у відсутність представника сільської ради (а.с.26). Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І.А. в судове засідання також не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. У відповідності до свідоцтв про народження позивачів, свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.7,9,10), батьком позивачів є [PERSON] , який помер [INFO] в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.11). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ДП №041593 померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,750 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.12). З довідки Василівської сільської ради (а.с.14) вбачається, що [PERSON] по день смерті [INFO] проживав один по [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60099204 від 04.05.2020 року, інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , - відсутня (а.с.28). Так, ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 18 грудня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровській області Лили І.А., із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Цим же нотаріусом відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, оскільки ним пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.16). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень викладених абзацами 1, 2, 3, 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підтвердження обставин зазначених у позові щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачами надано довідки та епікриз з медичних установ, з яких вбачається, що [PERSON] у зазначений у довідці період знаходилася на стаціонарному лікуванні, а [PERSON] проведено хірургічне втручання з подальшим лікуванням у стаціонарному відділенні (а.с.19,19,20). Крім того, суду подано витяг з Наказу військового комісара Новомосковського ОМВК №236 від 05.07.2016 року, з якого вбачається, що [PERSON] в період з 15.05.2015 року по 05.07.2016 року проходив строкову військову службу (а.с.15). Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що кожен із позивачів, з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачами у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивачів труднощами на вчинення такої дії. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналіз вищезазначених норм закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, та відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , дають суду підстави для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, і достатнім, в даному випадку, буде строк у два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved