Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

26.07.2016 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та третьої особи та просить суд визнати за ним право на права засновника Селянського (фермерського) господарства «Гордієнко Ганна Петрівна», ідентифікаційний код 24539028, зареєстрованого Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області, місце розташування: с.Степове, Роздільнянського району, Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері та засновника даного СФГ [PERSON], яка померла 18 січня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 18.01.2015 року померла його мати [PERSON], яка за життя мала право на постійне користування земельною ділянкою площею 48,66 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованою на території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ОД-20-187, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання Роздільнянської районної ради Одеської області. На вказаній земельній ділянці [PERSON], 27.07.1993 року заснувала селянське (фермерське) господарство «Гордієнко Ганна Петрівна», яке на час смерті [PERSON] не було ліквідовано та на даний час продовжує здійснювати свою діяльність (свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 №002273). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої зокрема входить вказане СФГ. Батько позивача [PERSON], помер 05.01.2013 року. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивач та його рідна сестра [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON]/ [PERSON]. Інших спадкоємців за законом немає. Відповідач [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадщини на користь позивача.Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку із відсутністю документів про право власності на фермерське господарство та відсутністю Державної реєстрації права на фермерське господарство. Згідно п.4 ч.1 ст.35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Позивач від спадщини не відмовився, прийняв її та продовжує займатися всіма справами, повязаними із господарською діяльністю фермерського господарства, його переоформленням, тому підстав для припинення діяльності даного СФГ, на його думку, немає. У звязку із тим, що його права на спадкове майно не визнаються, він змушений звернутися до суду за захистом своїх не визнаних прав. [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав суду заяву від 13.09.2016 року (вх..№7174/16). Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, надала заяву від 25.08.2016 року про розгляд справи у її відсутності (вх..№7056/16 від 08.09.2016 року). Третя особа: приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщена про час, дату і місце розгляду справи за місцезнаходженням, заперечень на позов не надала. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оглянувши матеріали спадкової справи №11/2015 до майна померлої 18.01.2015 року [PERSON], дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], уродженка села Гаврилівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] З 16.04.1966 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Подружжя мало двох дітей: сина [PERSON],[INFO] позивача по справі, та доньку [PERSON],[INFO], яка після реєстрації шлюбу 12.10.1996 року змінила прізвище на [PERSON]. Батько позивача [PERSON] помер 05.01.2013 року, актовий запис №26, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 18.01.2015 року померла мати позивача - [PERSON], яка за життя мала право на постійне користування земельною ділянкою площею 48,66 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованою на території Степової сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ОД-20-187, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання Роздільнянської районної ради Одеської області. На вказаній земельній ділянці [PERSON], 27.07.1993 року засноване селянське (фермерське) господарство «Гордієнко Ганна Петрівна», яке на час смерті [PERSON] не було ліквідовано та на даний час продовжує здійснювати свою діяльність (свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 №002273). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії ААВ №796099 станом на 07.04.2015 року керівником СФГ «Гордієнко Ганни Петрівни» є позивач [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої зокрема входить вказане СФГ. Позивач своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, як вбачається із матеріалів спадкової справи №11/2015 до майна померлої 18.01.2015 року [PERSON]. Відповідач [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, який є її рідним братом. Інших спадкоємців до майна померлої [PERSON] немає. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку із відсутністю документів про право власності на фермерське господарство та відсутністю Державної реєстрації права на фермерське господарство, як вбачається з листа від 21.10.2015 року вих..№144/02-14 приватного нотаріуса [PERSON], що долучений до справи. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Верховний Суд України у п.9 постанови №20 Пленуму від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зазначив, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.. Згідно ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Згідно п.4 ч.1 ст.35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Позивач від спадщини не відмовився, прийняв її та продовжує займатися всіма справами, повязаними із господарською діяльністю фермерського господарства, його переоформленням, тому підстав для припинення діяльності даного СФГ немає. Спадкове майно [PERSON], в тому числі вказане СФГ, під арештом, заставою та забороною не перебуває. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок смерті. У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що до позивача, як до спадкоємця першої черги засновника фермерського господарства, який висловив бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника зазначеного господарства. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Позов оснований на законі, не порушує ні чиїх прав та законних інтересів та підлягає задоволенню. Підстав для відмови у його задоволенні у суду немає. На підставі ст..ст., 178,392,407,1216,1217,1218,1261,1267,1268,1269,1270,1274 ЦК України, Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» в редакції 1991 року, Закону України «Про фермерське господарство» в редакції 2003 року, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» в редакції 2004 року,

Outcome: approved