overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

25.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. З відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе, в зв'язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний. Розірвати шлюб в позасудовому порядку позивачка не має змоги, тому просить на підставі вищевказаного позов задовольнити в повному обсязі та просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Кам'янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 03 (а.с. 6). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.06.2007 року встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2009 року встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Основною причиною для розірвання шлюбу стала втрата почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині.. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відновлення сімейних стосунків між позивачкою та відповідачем неможливе, сімейні відносини між сторонами припинені. Звідповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивачки, який було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

25.02.2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 року та від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що діти знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 29.05.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Шлюб не розірваний. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 25 лютого 2016 року. Згідно з вимогами ст. 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

25.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що з 15 вересня 2013 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем, за час спільного проживання у них народились сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з 29 вересня 2015 року. Діти проживають з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей не досягнуто, участі в утримані синів відповідач не бере. Стан здоров'я у відповідача задовільний, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється, відповідач є працюючим пенсіонером. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2015 року народження в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; - згідно копій паспортів громадян України, [PERSON] народилась [INFO] та [PERSON] народився [INFO] в місті Миколаєві; - довідка, видана Доброкриничанською сільською радою Баштанського району Миколаївської області 24.02.2016 року, підтверджує що сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дійсно проживають разом з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2015 року народження, в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

25.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що у них з відповідачем є спільні доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на їх утримання. Посилаючись на викладене, вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25.02.2016 року до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтвах про народження дітей [PERSON], [PERSON], та [PERSON] зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

25.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини зазначивши, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року. [INFO] від шлюбу в них народилася дочка -[PERSON]. З серпня 2015 року сторони однією родиною не мешкають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на період перебування її у відпустці по догляду за дитиною не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дочкою [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, де підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO], батьками якої є сторони у справі (а.с. 5). Згідно наданої КСН «Перспектива» довідки №37 від 26.01.2016 року, малолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, який працює, інших утриманців не має, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

25.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 січня 2010 року померла її мама [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: будинковолодіння №20 по вул. Каштанів в с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області. Вона є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців на спадкове майно за законом або за заповітом немає. Державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. В звязку з тим, що вона протягом тривалого часу хворіла та є юридично неграмотною, вона вчасно не звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. В даний час вона не може оформити свідоцтво про право на спадщину, за законом, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що прострочила термін прийняття спадщини. Вважає, що причина, яка перешкоджала їй прийняти спадщину є поважною. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві підтримала позов і просила його задовольнити, справу слухати у її відсутності. Відповідач в засідання не зявився, однак сільський голова [PERSON] подав до суду заяву про те, що вони не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 15 січня 2010 року померла мама позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: будинковолодіння №20 по вул. Каштанів в с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців на спадкове майно за законом або за заповітом немає. Державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. В звязку з тим, що позивачка протягом тривалого часу хворіла та є юридично неграмотною, вона вчасно не звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. В даний час вона не може оформити свідоцтво про право на спадщину, за законом, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що прострочила термін прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України строк для подання у Тисменицьку державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Тому їй слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. Правовідносини, які відповідають вказаним фактичним обставинам, врегульовані ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

25.02.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 27.09.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяє уваги сім»ї, у сторін склалися неприязні стосунки. Матеріально відповідач позивачці не допомагає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2011 року та з цього терміну позивачка з відповідачем проживають окремо у зв'язку з фактичним припиненням сімейних відносин. Примирення між позивачкою та відповідачем неможливе. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги,дружби, взаємодопомоги. У подальшому позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб. Примирення з відповідачем є неможливим. Спору про спільне сумісне майно подружжя не має. Дитина буде проживати з позивачкою. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки (а.с.4) - ідентифікаційний номер позивачки (а.с.5) - свідоцтво про народження дитини (а.с.6) - свідоцтво про шлюб (а.с.7) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

25.02.2016 року ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду за вище вказаним позовом, яким в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 18.03.2011 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], в сумі 610482,50 грн. присуджено звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 50 загальною площею 48,8 кв.м, що знаходиться в місті Хмельницькому по вул. Курчатова 4/2, яка належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 29.10.2004 року, шляхом передачі [PERSON]права власності на зазначену квартиру. Також даним рішенням визнано за [PERSON]право власності на квартиру № 50 загальною площею 48,8 кв.м, що знаходиться в місті Хмельницькому по вул. Курчатова 4/2, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 20085,75 грн. як 3% річних та 2827,15 грн. судових витрат, а всього - 22912,90 грн. Позивач 14.03.2016 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, а саме понесених ним витрат на оплату проведеної у справі експертизи в сумі 2200 грн., так як дана сума в рішенні суду у складі судових витрат розподілена не була. Сторони та третя особа повідомлялись про час та місце судового розгляду заяви, в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає вирішенню заяви по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати в частині оплати експертизи, а, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в такому разі суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розрахунок судових витрат наведений в мотивувальній частині судового рішення наступним чином: 3654 грн. сплаченого судового збору х 443327,75 грн. задоволених вимог (423242,00 грн. вартості спірної квартири + 20085,75 грн. як 3% річних) : 572987,41 грн. заявлених вимог (423242,00 грн. вартості спірної квартири + 20085,75 грн. як 3% річних + 93659,66 грн. упущеної вигоди + 36000 моральної шкоди) = 2827,15 грн. Однак у даний розподіл судових витрат ввійшов лише сплачений позивачем судовий збір і не ввійшла сума оплати проведеної експертизи, що склала 2200,00 грн. Виходячи із вище наведеної формули, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, в частині витрат на проведення оплати експертизи становитиме: 2200,00 грн. витрат на оплату експертизи х 443327,75 грн. задоволених вимог : 572987,41 грн. заявлених вимог = 1702,17 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

25.02.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 17.09.2013 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з липня 2014 року. Позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

25.02.2016р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 07.07.2001 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які за згодою сторін мешкають із матір'ю. З лютого 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2001р., від якого згідно свідоцтв про народження мають чотирьох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З лютого 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved