Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

25.05.2017 року до суду звернувся позивач \\далі за текстом БАНК\\ за первісним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 11/К-2007/107 від 13.06.2007 року [PERSON] отримав від БАНКУ кредит у розмірі 16000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 13.06.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки про передачу в іпотеку магазину роздрібної торгівлі та комерційних послуг за адресою: вул. Дачна,2, с. Климентове Охтирського району Сумської області. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладених 13.06.2007 року між ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON], ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON] договорів поруки б/н, за яким поручителі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність з боржником у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. Посилаючись на порушення [PERSON] умов укладеного кредитного договору, позивач просив стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом в сумі 126\~590,60 грн., з яких: 60\~492,43 грн. сума заборгованості по основному боргу кредиту; 405,90 грн. сума строкової заборгованості по відсоткам; 1414,90 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 1013,40 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 63\~263,97 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії. В письмових запереченнях [PERSON] \\т. 3 а.с.205-208\\ позовні вимоги БАНКУ не визнав, оскільки частина кредитного договору не містить його підпису про ознайомлення з текстом договору та погодження з його умовами. Також [PERSON] зауважив, що не підписував заяву на отримання кредиту в іноземній валюті, що, на його переконання, свідчить про підробку документу БАНКОМ. На переконання [PERSON], графік погашення платежів по кредитному договору не відповідає вимогам Постанови НБУ щодо визначення загальної та кінцевої вартості кредиту в запропонованій банком сумі при базових умовах кредитування, що унеможливлює встановлення відповідності визначеному банком щомісячного платежу базовим умовам кредитування при обумовленій договором ставці 11,5% річних, яка не була узгоджена сторонами при укладенні спірного кредитного договору, а розрахунок банком відсотків за методом «факт/360» приводить до збільшення реальної відсоткової ставки, Наведене ставить під сумнів правильність розрахунків заборгованості по відсотках та свідчить про введення його, як споживача, в оману при укладенні кредитного договору. Разом з тим, розрахунок пені по заборгованості з кредиту та відсотках обчислювався в доларах США з перерахуванням відсотків у національну валюту. На думку [PERSON], наведене не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідно до якого законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня та грошове зобовязання має бути виконане в гривні. Незалежно від валюти боргу валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є гривня. [PERSON] вважав, що БАНК пропустив трирічний строк позовної давності при зверненні до суду із зазначеним позовом, оскільки в 2009 році він вже звертався із аналогічним позовом до суду, а отже про порушення своїх прав БАНКУ стало відомо саме у 2009 році. [PERSON] наполягав, що зобовязання за кредитним договором з БАНКОМ виконані ним з перевищенням. 19.10.2018 року [PERSON] подав зустрічний позов \\том 4 а.с. 173-184\\. Вимоги мотивував тим, що кредитний договір укладений без дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України та Постанови Національного банку України «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». [PERSON] стверджував, що під час укладення кредитних відносин він не бажав отримання кредитних коштів в іноземній валюті; поточний рахунок в іноземній валюті йому не відкривався, в кредитному договорі не вказана сукупна вартість кредиту та його абсолютне здорожчання, розрахунки та платежі представлені в доларах США без прив»язки до національної валюти гривні, яка є єдиною грошовою одиницею при розрахунках на території України; графік погашення заборгованості не містить належним чином інформації про погашення платежів у процентному та грошовому виразі; відсоткова ставка в договорі 11,5% річних є зниженою та не відповідає реальній; БАНК не попередив про валютні ризики під час укладання договору в іноземній валюти; умови кредитного договору містять дискримінаційні положення щодо зміни відсоткової ставки банком на власний розсуд, є несправедливими і такими, що містять дисбаланс сторін. Не маючи спеціальної освіти та знань [PERSON] не мав можливості ознайомитися в повному обсязі з реальними умовами кредитування і розрахувати ціну перед укладанням договору, тоді як кредитор, застосовуючи методи нечесної підприємницької діяльності, спеціально знижував вартість кредиту та вводив його в оману. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив визнати недійним кредитний договір № 11/К-2007/107 від 13.06.2007 року, укладений між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON]; визнати недійсним договір іпотеки від 13.06.2007 року, укладений між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» і посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсними договорів поруки, укладених 13.06.2007 року б/н між ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON], ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON]; зобовязати приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, переданого в іпотеку, а саме: магазину роздрібної торгівлі та комерційних послуг з підвалом, загальною площею 132,7 кв.м., розташованого по вул. Дачна, 2, в с. Климентове Охтирського району Сумської області, яке належить [PERSON] 13.11.2018\~року від\~АТ «БАНК\~«ФІНАНСИ та\~КРЕДИТ» \\том\~4\~а.с.\~238-240\\\~надійшов відзив\~на зустрічну\~позовну заяву,\~в якому\~БАНК заперечив\~проти позовних\~вимог,\~посилаючись на\~те,\~ що\~кредитний договір\~містить усі\~істотні умови,\~визначені чинним\~законодавством обовязковими.\~Умови договору\~були узгоджені\~з [PERSON], який, у свою чергу, не був позбавлений можливості ознайомитися з правилами та умовами кредитного договору перед його підписанням, а в разі необхідності звернутися за розясненням до працівника банку. Крім того, інформація щодо умов кредитування розміщена на веб-сторінці банку та є загальнодоступною. Відповідно до узгоджених умов кредитного договору [PERSON] відкрито рахунки № 2203, 2208 та на підставі підписаної ним заяви на отримання кредиту надано кредитні кошти у сумі 16\~000 доларів США, таким чином виконавши свою частину умов договору. Посилання позивача за зустрічним позовом на неправомірність дій банку щодо надання кредиту в іноземній валюті, вважає необґрунтованим, оскільки чинне законодавство не містить приписів, які б забороняли банкам надавати кредити або регламентувати умови кредитування в іноземній валюті. Невідємною частиною кредитного договору є графік зниження розміру заборгованості, який містить підпис [PERSON]\~ та знаходиться в матеріалах справи. Твердження [PERSON] про невідповідність відсоткової ставки умовам кредитного договору, на переконання відповідача за зустрічним позовом, також не відповідають дійсності, оскільки у приведеному розрахунку заборгованості відсоткова ставка за кредитом складає 11,5% річних. Під час підписання договору іпотеки [PERSON] був ознайомлений з типовими умовами договору, запропонованими банком, з метою забезпечення виконань зобовязань за кредитним договором укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON], які, однак, не є споживачами за спірним кредитним договором, а отже на них не розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, на переконання відповідача за зустрічним позовом, [PERSON] перед укладенням кредитного договору був ознайомлений із загальними умовами кредитування, попередньо ознайомився з проектом кредитного договору, погодився з ним, що мало наслідком укладення договору, а позиція останнього щодо визнання недійсним спірного кредитного договору свідчить про його намагання ухилитися від взятих на себе зобовязань за договором. Разом з тим, у відзиві зазначається, що зустрічний позов заявлений [PERSON] з порушенням строків позовної давності, оскільки, як вказує сам позивач за зустрічним позовом, факт порушення його права мав місце при укладенні спірного кредитного договору 13.07.2007 року. В судовому засіданні представник позивача-відповідача підтримав позовні вимоги БАНКУ у повному обсязі, просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог банку, підтримав зустрічний позов, пояснив, що при укладенні кредитного договору між ним та банком було досягнуто згоди про надання йому кредиту на суму 16\~000 доларів США, які він використав на придбання автомобіля. Наполягав на тому, що умови кредитного договору він виконав, кредит сплатив у обсязі, боргу перед банком не має. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію ГОНЧАРОВАО.Г. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду, до суду не прибув, а тому суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи і заперечення учасників справи, надані ними докази, виходив з наступного: Згідно з вимогами ч. 1, 2, 3,\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено,\~що 13.06.2007\~року між\~ТОВ «БАНК\~«ФІНАНСИ та\~КРЕДИТ»,\~правонаступником за\~всіма правами\~та обовязками\~якого є\~ПАТ «БАНК\~«ФІНАНСИ та\~КРЕДИТ» \~та [PERSON]\~укладено кредитний\~договір №\~11/К-2007/107,\~ за умовами якого позичальнику надається кредит в сумі 16\~000 доларів США зі сплатою 11, 5 % річних та строком погашення до 13 червня 2022 року, розмір щомісячного платежу становить 89 доларів США /т.с. 1 а.с.17-23/. Передумовою укладення кредитного договору послугувала заява [PERSON] від 07.06.2007 року на отримання кредиту в розмірі 16\~000 доларів США, строком на 180 місяців з відсотковою ставкою 11,5% /т.с. 1 а.с. 31-34/. В забезпечення повернення кредитних коштів, виданих [PERSON] за кредитним договором № 11/К-2007/107 13.06.2007 року, між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» та [PERSON] укладено іпотечний договір про передачу в іпотеку ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» магазину роздрібної торгівлі та комерційних послуг з підвалом, яке знаходиться за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Климентове, вул. Дачна, 2, загальною площею 132,7 кв.м. /т. 1 а.с.24-26/. \~ \~ \~ \~13.06.2007 року між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON], між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки б/н, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати перед кредитором як солідарні боржники з [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання останнім зобовязань за кредитним договором № 11/К-2007/107 від 13.06.2007 року /т.с. 1 а.с.27-30/. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 16\~000 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 % річних. Для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкрив позичальнику рахунок №22036001840/22035112094101 (п.2.2. кредитного договору). Видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника за погодженням з банком (п.3.1.) Відповідно до п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 13.06.2022 року шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок в термін до 10 числа кожного місяця у розмірі 89 доларів США. Пунктом 7.10 кредитного договору передбачається погашення кредиту позичальником відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (додаток № 1), який є невідємною частиною договору. Пунктом 4 кредитного договору урегульоване питання щодо нарахування, сплати процентів та комісійної винагороди. Так позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 11,5% річних. Нарахування процентів здійснюється за період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Нарахування процентів проводиться по методу «факт/360» за кожний день користування кредитними ресурсами. Позичальник щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 129,28 грн. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку штраф 100,00 грн. та пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (п.6.1. кредитного договору) Пунктом 7.7. кредитного договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором. З наданого позивачем-відповідачем розрахунку вбачається, що внаслідок виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, за ним, станом на 21.04.2017 року, утворилася заборгованість за кредитом 60\~492, 43 грн., заборгованість по відсоткам 405,90 грн., прострочена заборгованість по відсоткам 1414,90 грн, прострочена заборгованість по щомісячній комісії 1013,40 грн., а також 63\~263,97 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії, а всього 126\~590, 60 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 цього Кодексу). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватися і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ухвалою суду від 28.11.2017 року по справі призначена судова бухгалтерська експертиза /т.3 а.с.241/. Згідно висновку експерта № СЕ-1205-5-986.18 від 31.05.2018 року за результатами проведення судово-економічної експертизи після висування вимоги від 29.05.2009 року про виконання порушеного зобовязання по кредитному договору №11/к-2007/107 розмір грошових коштів, з урахуванням 3% річних, що був отриманий Публічним акціонерним товариством «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» від [PERSON] за кредитним договором від 13.06.2007 року №11/к-2007/107 (та у відповідності до вимог законодавства - першочергово документам бухгалтерського обліку, що встановлюють безпосередньо факт проведення операцій та з урахуванням того, що вказані суми грошових коштів не поверталися банком на користь [PERSON] протягом періоду з 10.06.2009 року по 09.06.2015 року) становить 128\~806,60 грн. відповідно до даних квитанцій, прибуткових касових ордерів на погашення заборгованості за кредитним договором, з яких 117\~445, 41 грн. сума сплачених коштів [PERSON] на користь банку на погашення заборгованості за кредитним договором та 11\~361,19 грн. сума 3% річних (при цьому розмір грошових коштів з урахуванням 3% річних визначався в національній валюті України - гривні). Також, експертом відзначено, що після висування вимоги від 29.05.2009 року про виконання порушеного зобовязання по кредитному договору № 11/к-2007/107, за квитанціями, прибутковими касовими ордерами протягом періоду з 10.06.2009 року по 09.06.2015 року розмір грошових коштів, з урахуванням 3% річних, що був отриманий Публічним акціонерним товариством «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» від [PERSON] за кредитним договором від 13.06.2007 року №11/к-2007/107 (та у відповідності до вимог законодавства - першочергово документам бухгалтерського обліку, що встановлюють безпосередньо факт проведення операцій та з урахуванням того, що вказані суми грошових коштів не поверталися банком на користь [PERSON] протягом періоду з 10.06.2009 року по 31.05.2018 року дати складання висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи) становить 139\~311,08 грн., з яких 117\~445, 41 грн. сума сплачених коштів [PERSON] на користь банку на погашення заборгованості за кредитним договором, а 21\~865,67 грн. сума розрахованих 3% річних (при цьому розмір грошових коштів з урахуванням 3% річних визначався в національній валюті України гривні). Надаючи оцінку висновку експертизи, як доказу, суд вважає його достовірним та належним, оскільки він узгоджується з іншими доказами по справі, виконаний експертом, а тому у суду немає причин сумніватися у достовірності проведеного дослідження та вбачати у висновку експерта зацікавленість. З наведеного вбачається, що [PERSON] належним чином виконав умови кредитного договору № 11/к-2007/107 від 13.06.2007 року сплативши на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» за період з 29.05.2009 року по 31.05.2018 року 139\~311,08 грн., з урахуванням 3% річних з предявлених йому позивачем за первісним позовом до сплати 126\~590, 60 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи та досліджені судом докази. Таким чином, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про безпідставність вимог ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ». Вирішуючи спір за зустрічним позовом [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору № 11/к-2007/107 від 13.06.2007 року, визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки суд виходить з наступного. У своїх доводах [PERSON] посилається, зокрема, на висновок судово-економічної експертизи № СЕ-1205-5-986.18 від 31.05.2018 року. Судом враховано, що відповідно до зазначеного висновку експертизи кредитний договір не містить в повному обсязі необхідні умови для договорів даного типу, в тому числі загальної (сукупної) вартості кредиту для споживача та її детального розпису, зокрема, як її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором (в тому числі реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту), що є недотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 (яка діяла на момент укладення кредитного договору). В додатку № 1 до вказаного кредитного договору наведений графік зниження розміру заборгованості, в якому наведені: період (місяць, рік), погашення тіла кредиту у визначених щомісячних розмірах, передбачено погашення процентів, натомість не визначені щомісячні суми погашень таких процентів, а зазначено: «в повному обсязі»; сплата щомісячної комісії у визначених розмірах протягом періоду з 01.07.2007 року по 13.06.2022 року, при цьому станом на 13.06.2022 року розмір залишку (щомісячний,) тіла кредиту, що підлягає погашенню не визначений,а зазначено: «залишок заборгованості», залишкова заборгованість по тілу кредиту станом на 13.06.2022 року 0,00 доларів США. Вказаним кредитним договором не передбачений безпосередньо графік погашення платежів та не визначений, при цьому, детальний розпис загальної (сукупної) вартості кредиту. Відповідно до вимог Правил, затверджених постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168, яка діяла на час укладення кредитного договору. Наведений кредитний договір не містить належний графік погашення платежів у розрізі як в процентному відношенні так і у їх грошовому виразі, відповідно до вимог нормативно-правових актів. Інші витрати позичальника та платежі за надані супутні послуги на користь як банку, так і третіх осіб банком не в повному обсязі визначені в грошовому та їх процентному значенні і які також повинні враховуватись при визначенні сукупної вартості кредиту (реальна процентна ставка та абсолютного значення подорожчання кредиту), зокрема, які визначені, виходячи з вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168, відповідно до якої належним чином та в повному обсязі повинні бути визначеними у грошовому виразі суми розрахунково-касового обслуговування; комісій, повязаних зі здійсненням валютно-обмінних операцій, розмірів зборів до Пенсійного фонду України, комісій під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту; послуг реєстраторів, оцінювача, нотаріуса, страхування тощо. При цьому, при визначенні реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту зазначаються усі платежі, здійснені за рахунок власних коштів споживача для виконання умов отримання кредиту. Натомість вказаним кредитним договором від 13.06.2007 року № 11/К-2007/107 не визначений в повному обсязі детальний розпис загальної (сукупної) вартості кредиту, відповідно до вимог Правил, що є документально та нормативно необґрунтованим. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи висновок експертизи у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами суд не може взяти його до уваги при вирішенні зустрічного спору враховуючи, що він спростовується, в тому числі, і поясненнями самого [PERSON] наданими в судовому засіданні. Так, незважаючи на встановлені експертом порушення при укладенні спірного кредитного договору, [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що між ним та БАНКОМ була досягнута згода про надання кредиту у іноземній валюті на суму 16\~000 доларів США, які він отримав і використав на власний розсуд. Спростовуючи твердження [PERSON], судом з достатньою повнотою встановлено, що при укладенні спірного кредитного договору були дотримані вимоги законодавства щодо надання ТОВ (на даний час ПАТ) «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» кредиту в іноземній валюті, БАНК мав ліцензію та письмовий дозвіл Національного банку України для здійснення кредитних операцій у валюті. Суд критично\~оцінює посилання [PERSON] щодо неповідомлення його БАНКОМ про валютні ризики, як на одну з підстав визнання договору недійсним, оскільки особа, яка бере кредит в іноземній валюті, має передбачати, що курс іноземної валюти може коливатися, що вплине на зміну курсу національної валюти гривні, разом з тим особа не позбавлена можливості отримати кредит в національній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок, нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Дослідивши текст\~укладеного сторонами\~кредитного договору\~суд дійшов\~висновку,\~що такі\~умови договором\~передбачені.\~Спірний договір\~підписаний сторонами,\~які досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору,\~мали необхідний\~обсяг цивільної\~дієздатності,\~а їх\~волевиявлення було\~вільним і\~відповідало їхній\~внутрішній волі;\~\~\~правочин\~вчинявся у\~формі,\~встановленій законом\~та був\~спрямований на\~реальне настання\~правових наслідків,\~що обумовлені\~ним;\~[PERSON]\~\~на\~момент укладення\~договору не\~заявляв додаткових\~вимог щодо\~умов спірного\~договору та\~в подальшому\~виконував його\~умови;\~умови кредитного\~договору містять\~повну інформацію\~щодо умов\~кредитування:\~періоду надання кредиту (пункт 3.2), розміру процентної ставки (пункт 2.1, 4.1), порядку її нарахування (пункт 4), періоду внесення платежів, відповідальності за порушення умов договору. За змістом ст. ст.\~202,\~204,\~626 ЦК України\~правочин, різновидом якого є договір, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. ст.\~202,\~215,\~626 ЦК України\~підставою визнання недійсності правочину (договору) є недодержання в момент вчинення правочину (договору) стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3, 5\~ст. 203 ЦК, а саме: зміст правочину (договору) не може суперечити вимогам\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин (укладає договір), повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі, а також правочин (договір) має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. Положеннями\~ст. 230 ЦК України\~визначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1\~ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що до підписання кредитного договору [PERSON] мав можливість ознайомитися з його умовами та не погодитися чи відмовитися від укладення договору, проте кредитний договір був підписаний. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що [PERSON] після підписання кредитного договору оспорював або намагався змінити умови договору, розірвати його відразу після укладення, а навпаки сплачував кошти на умовах договору, що свідчить про прийнятність для нього спірних умов договору на момент його укладення, а зверненню до суду із зустрічним позов про визнання кредитного договору недійсним передувало подання позову ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Суд вважає відсутніми підстави для визнання кредитного договору недійсними лише з формальних міркувань, оскільки, як встановлено судом, кредитні зобовязання повністю виконані сторонами, а питання про стягнення з БАНКУ надміру сплачених коштів [PERSON] не порушувалося. Суд вважає, що договір іпотеки від 13.06.2007 року, укладений між ТОВ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» і посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу [PERSON]; договори поруки, укладені 13.06.2007 року б/н між ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON], ТОВ БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», [PERSON] та [PERSON] у забезпечення виконання кредитного договору. є похідними від нього, отже відсутні передумови для визнання їх недійсними. За висновком суду зустрічні позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.. Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає визначених ст.. 141 ЦПК України підстав для відшкодування сторонам судових витрат, повязаних із розглядом справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed