Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

25 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 17 червня 2021 року, реєстровий № 193603 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 7354 грн. заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2018 року № 165301340. Вказує, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений, нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення суми. [PERSON] стверджує, що він не знав про даний кредит та відповідно про заборгованість по ньому. Крім того, нотаріус здійснив виконавчий напис після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, зокрема виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, які свідчать про безспірність заборгованості. Посилається на те, що за заявою відповідача 13 жовтня 2021 року приватним виконавцем Савенком Ю.О. відкрито виконавче провадження № 67124777 по виконанню виконавчого напису, а також прийнято постанови про стягнення з нього основної винагороди приватного виконавця та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року за заявою [PERSON] застосовано заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. в межах виконавчого провадження № 67124777. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень, позивачем 3 листопада 2021 року, відповідачем та державним виконавцем 2 листопада 2021 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останніми і копію позовної заяви з доданими до неї документами. Приватному нотаріусу вказана кореспонденція не була вручена з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, тому в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. 12 листопада 2021 року відповідач надіслав суду відзив на позов, у якому заперечує проти задоволення позову. Вказує, що твердження позивача про відсутність фінансових зобов`язань перед відповідачем є хибним, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов`язків, не погіршує його становище, не зачіпає його інтересів та здійснюється без його на те згоди. Зазначає, що позивач безпідставно стверджує про недоведеність факту надання кредиту та існування заборгованості за ним, а також про пропуск строку вчинення виконавчого напису нотаріусом. Посилається на обґрунтованість дій нотаріуса, якому в повному обсязі були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 193603, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги за договором факторингу від 3 січня 2019 року, якому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступлено право вимоги за договором факторингу від 28 листопада 2018 року, заборгованість за кредитним договором № 165301340 від 11 квітня 2018 року за період із 3 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 5500 грн. основного боргу (тіло кредиту), 1804 грн. простроченої заборгованості по відсоткам, а також 50 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с.10). Зазначений виконавчий напис був пред`явлений відповідачем до виконання в порядку, визначеному для примусового виконання рішень (а.с. 9). На підставі цього виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. 13 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67124777 та винесено постанови про стягнення з [PERSON] основної винагороди приватного виконавця та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця від 13 жовтня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с. 11-13, 20). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662 вказаний Перелік доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662 в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до пункту 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 був визнаний нечинним та незаконним. За таких обставин, нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 у справі № 757/24703/18-ц. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору за позовну заяву у розмірі 908 грн. та заяву про забезпечення позову у розмірі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved