Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернулась до суд з позовом до ТДВ «СТ «Домінанта» про стягнення з ТДВ «Домінант» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 24249,23 грн., а також судових витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулась 16.12.2015 року, було пошкоджено належний їй на праві власності транспортний засіб. Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.01.2016 року винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON], цивільно-правової відповідальності якого застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта». Разом з тим, 16.12.2015 року та 23.12.2015 року позивачкою подано до ТДВ «СТ «Домінанта» повідомлення потерпілої особи про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування відповідно. Вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу позивачки згідно звіту ТОВ «Експертум-АВЕ» № 05-D/17/8 становить 24249,23 грн. (з врахуванням ПДВ) та 20207,69 грн. (без урахування ПДВ). При цьому, відповідачем листом від 05.05.2016 року було повідомлено позивачку, що страхове відшкодування буде виплачено у відповідності до ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, враховуючи, що виплата страхового відшкодування у встановлений законом строк позивачці не здійснена, останні вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 24249,23 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., а тому звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 16.12.2015 року о 08 год. 00 хв. на перехресті проспекту Леніна та вулиці Комсомольською у м.Миколаєві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Peugeot 308», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Fiat Scudo-EL», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який також є його власником. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Право власності на транспортний засіб марки «Peugeot 308», державний номерний знак [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.01.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 490/11849/15-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Peugeot 308», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Fiat Scudo-EL», державний номерний знак [NUMBER], та водіїв, які керуватимуть ним була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта». Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулась до відповідача з повідомленням про ДТП та подала заяву про страхове відшкодування з усіма необхідними документами у встановлені законом порядку. Відповідно до листа-повідомлення ТДВ «СТ «Домінанта» від 05.05.2016 року, вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу позивачки згідно звіту ТОВ «Експертум-АВЕ» № 05-D/17/8 становить 24249,23 грн. (з врахуванням ПДВ) та 20207,69 грн. (без врахування ПДВ). При цьому, у вказаному повідомленні відповідачем зазначено, що страхове відшкодування буде виплачено у відповідності до ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тобто, відповідач не заперечує встановлених обставин, крім того, ним визначено вартість матеріального збитку, завданого позивачці, з розміром якого фактично погодився позивач. Разом з тим, положеннями п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що в разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він має прийняти рішення про здійснення регламентної виплати. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, враховуючи, що транспортний засіб позивачки зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, після чого, позивачка у встановленому законом порядку звернулась до відповідача з метою отримання суми страхового відшкодування, при цьому, відповідач свої зобов'язання зі сплати страхового відшкодування не виконує, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума страхового відшкодування, визначена відповідачем в його листі-повідомленні від 05.05.2016 року, направленому на адресу позивачки, без урахування податку на додану вартість, в розмірі 20207,69 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., а всього з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 20758,89 грн. (20207,69 грн. + 551,20 грн.).

Outcome: partial