Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

25.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2013 року про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] з 1/4 частини заробітку на 1/6 частину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2013 року позивач сплачує на користь відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ј часини. 07.11.2014 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , від вказаного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач є безробітним. Тому сплата аліментів у визначеному розмірі для нього є неможливою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позову. В заяві зазначила, що виховує сина сама, єдиним джерелом доходу є її заробітна плата. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 5 609,84 грн., просить у задоволенні позову відмовити. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу). [PERSON] зареєстрував 07.11.2014 р. шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу позивач має двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] . З довідки № 421 від 02.05.2019 року виданої Балаклійською районною філією Харківського обласного центру зайнятості, вбачається, що [PERSON] , 1981 р.н., у Балаклійській районній філії Харківського обласного центру зайнятості перебуває як безробітній з 25.04.2019 року. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.182,183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Крім того, враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Так, судом було встановлено, що позивачем сплачуються аліменти на одну дитину за рішенням суду у розмірі 1/4 частини його доходу. На даний час позивач вдруге одружився та має від цього шлюбу двох дітей, а також має статус безробітного. Таким чином, установлені судом обставини вказують на наявність законних підстав для зменшення розміру аліментів, які позивач повинен сплачувати на утримання дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає доцільним визначити розмір присуджених до стягнення аліментів в частці заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, виходячи з принципу розумності та справедливості та зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2013 року з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved