Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

26.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою, в якій просять розірвати шлюбу між ними, зареєстрований 05 серпня 1989 року. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалося, мешкають окремо, спільне господарство вони не ведуть, можливості зберегти сім'ю не мають. Вони досягли письмової угоди, що їх спільна дититна [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із матір'ю [PERSON], а їх батько, [PERSON], постійно братиме участь у вихованні дитини та до досягнення ним повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов життя. За результатами досягнутої згоди між ними укладено нотаріально посвідчений договір від 22.09.2017 року (договір про участь у вихованні та утриманні дитини). Будь-які спори стосовно майна або з інших питань між ними відсутні. В судове засідання заявники не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили спільну заяву задовольнити та розірвати шлюб, зазначили, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Заявниця [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Клюєнкова». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що спільна заява подружжя підлягає задоволенню з наступних підстав: Як зазначено в свідоцтві про шлюб, 05 серпня 1989 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1322. Подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ВЛ № 081328 (а/с. 15). До заяви додано нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, укладений 22.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] (а/с.16). Відповідно до ч. 3\~ст. 234 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 109 цього Кодексу. Згідно з положеннями\~ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається зі спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу та заяв, поданих заявниками до суду про розгляд справи за їх відсутності та наполяганні на розірванні шлюбу, їх спільна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З нотаріально посвідченого договору між батьками щодо здійснення батьківських прав від 22.09.2017 року також вбачається, що після розірвання шлюбу не будуть порушені права їхніх дітей. Таким чином, встановлено, що сімейні відносини між заявниками припинені, примирення неможливе, сумісного господарства заявники не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви подружжя та розірвання шлюбу між ними.

Outcome: approved