Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтувавши свої вимоги тим, що постановою Київського ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції 30.09.2010 року на все її майно було накладено арешт в межах суми заборгованості. Постановою Київського ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції від 11.09.2012 року на доходи позивача було звернено стягнення з проведенням щомісячного утримання з заробітної плати на користь УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополь. Вважає, що вказаний арешт підлягає скасуванню з звязку з повним стягненням з неї суми заборгованості. В судове засідання позивач, [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача, Київського ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ Дослідивши надані позивачем документи, зясувавши \~всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, 24.06.2010 року було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого документу - постанови, виданої 26.08.2009 року УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополя про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополя штрафу в розмірі 3400 грн, та у зв,язку з невиконанням боржником рішення у встановлений термін винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 340 грн і витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 65 грн. 30.09.2010 року постановою Київського ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] в межах суми заборгованості. Згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10309643 зазначено невизначене майно ,все нерухоме майно в межах суми заборгованості, власником якого є [PERSON] Постановою державного виконавця Київського ВДВС Сімферопольського міського управління юстиції від 11.09.2012 року було звернено стягнення на доходи [PERSON] на виконання виконавчого документу, виданого 26.08.2009 року УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополя про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополя штрафу в розмірі 3400 грн., загальна сума до стягнення 3805,00 грн. Постанову направлено до виконання до ТОВ «ДІПІ ТРАНС» за місцем роботи [PERSON] для проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку /доходу/, що належать боржнику. Як вбачається з довідки про доходи ТОВ «ДІПІ ТРАНС» від 26.03.2015 року, з заробітної плати [PERSON] за період з січня 2013 року по серпень 2014 року було утримано суму штрафу та витрат в загальній суми 3805,00 грн. Таким чином, на теперішній час заборгованість по виконавчому документу від 26.08.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Залізничному р-ні м. Сімферополя штрафу в розмірі 3805 грн. погашено. Згідно витягу з державного реєстру правочинів та договору куплі-продажу від 20.09.2011 року [PERSON] є власницею житлового будинку №102 по вулиці Невського в місті Горлівка. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України\~\~визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду. Відповідно до\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З огляду на те, що арешт є перешкодою у розпорядженні належним позивачу майном, то така перешкода має бути усунута на його вимогу. Відтак, даний позов підлягає до задоволення в повному обсязі, підстави для арешту майна після уплати штрафу перестали існувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved