overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

26.02.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №004-25015-260212 відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 4 003 грн. 70 коп. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, не сплачує кредит та проценти у визначений договором строк. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача 4 841 грн. 46 коп. заборгованості за кредитним договором, 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Вище викладене підтверджується: копією кредитного договору, який наявний в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором у визначені строки не виконував, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

26.02.2013 року [PERSON] отримав в ПАТ «Брокбізнесбанк» кредит в розмірі 10400 грн. при умові сплати відсотків 32% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В травні 2014 року представник ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 11 743,54 грн.заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомленей належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору №S005000000047567 від 26.02.2013 року не провів і заборгованість, станом на 06.05.2014 року складає: 11743,54 грн., з них 1720,09грн. прострочена заборгованість за кредитом, 1155,12грн. прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом, 8666,66грн. поточна заборгованість за кредитом, також банком нараховано пеню за несвоєчасну сплату кредиту-76,55грн., несвоєчасну сплату відсотків-60,45 грн. та інфляційні витрати-64,68 грн. Дані факти підтверджуються: договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку №S005000000047567 від 26.02.2013 року; додатковою угодою № 1; розрахунком заборгованості, випискою по рахунку, копією паспорту позичальника. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів, пені та інфляційних коштів. Судові витрати становлять 243 грн.60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

26.02.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який в ході розгляду справи уточнила та просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали у реєстрованому шлюбі з 25.06.2006 року. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем і знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст.ст.180- 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

26.02.2014 позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з різницею характерів та відсутністю взаєморозуміння. В теперішній час сім'я розпалась остаточно, подружні стосунки не підтримуються. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.01.1983 року у відділі реєстрації актів цивільного Тайницької сільської ради Тетіївського району Київської області та було зроблено відповідний актовий запис №1 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дорослого сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка додатково пояснила, що з 1 лютого 2000 року будь-які сімейні відносини з відповідачем були припиненні. За таких обставин, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

26.02.2014р [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування повернення боргу по боргових розписках . В заяві [PERSON] посилався на наступні факти. Так, 30 вересня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області по справі №2-977/10 винесено заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про витребування повернення боргу по боргових розписках. Вказане рішення вступило в законну силу. 21.11.2012 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області було задоволено клопотання про видачу дублікату виконавчого листа . Постановою держвиконавця ВДВС Роздільнянського РУЮ від 03.12.2012року було відмовлено в прийняті до провадження виконавчого листа по справі, через відсутність ідентифікаційного листа стягувача та боржника та дати народження боржника. Вказану постанову позивач отримав 20.02.2014року. 26.02.2014 року позивач по справі надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому зазначити ідентифікаційний код стягувача та боржника, а також дату народження боржника. Крім того, просить строк рахувати з дня отримання виконавчого листа та постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, тобто з 20.02.2014року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 30 вересня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області по справі №2-977/10 винесено заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про витребування повернення боргу по боргових розписках. При цьому не було вказано ідентифікаційного коду боржника та стягувача та дати народження боржника. 28.12.2012 року позивач отримав дублікат виконавчого листа (арк.сп.44), відповідно до ухвали Роздільнянського районного суду від 21.11.2012року . Позивач отримав постанову держвиконавця ВДВС Роздільнянського РУЮ від 03.12.2012 року про відмову в прийняті до провадження виконавчого листа по справі, через відсутність ідентифікаційного листа стягувача та боржника та дати народження боржника лише 20.02.2014року, що підтверджується супровідним листом ( ар.спр.47). При розгляді в судовому порядку справи №2-977/2010 дійсно не були вказані ідентифікаційний код боржника та стягувача та дата народження боржника. Судом самостійно встановлені вказані дані відповідача.. Постановлення додаткового рішення не впливає на розмір стягуваної заборгованості. Виходячи із вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

26.02.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем перебуває у шлюбі. Мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього обов'язку. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 26.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

26.02.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження - а.с.7,8. Діти проживають разом з позивачем [PERSON], що підтверджується актом з місця мешкання - а.с.11. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

26.02.2014 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, на підставі якого банком [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умови вказаного договору банком виконані в повному обсязі. Відповідач [PERSON] умови договору не виконує. Станом на 14.09.2020р. заборгованість по кредитному договору від 26.02.2014 р. становить 13124 (тринадцять тисяч сто двадцять чотири грн.) 61 коп. з яких: - 10744 грн. 12 коп. тіло кредиту; - 10724 грн. 12 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2380 грн. 49 коп. заборгованість за простроченими відсотками Позивач просить дану суму стягнути саме із [PERSON] . Згідно правил ч.6 ст.19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] , було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279\~ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити. Договором, який судом досліджено, розрахунком боргу суду доведено позивачем, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує і допустив заборгованість на суму позову. За ст.ст.1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику із сплатою процентів на умовах, передбачених договором. Згідно 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, між ними почали виникати суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Позивач переконаний, що підтримувати сімейні відносини не має сенсу, оскільки умови спільного проживання негативно впливають на його психологічний стан. Спільних дітей вони не мають, на даний час проживають окремо. Подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу відповідачка відмовляється, тому позивач був змушений звернутися до суду. В позові просив розірвати шлюбу між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою від 10.04.2014 року суд постановив про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.03.2008 року; довідку Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району Житомирської області від 18.02.2014 року про склад сім'ї позивача, суд має можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3. ст. ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі наведеного, ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 22 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 59. Від даного шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, шлюб виявився невдалим, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнала, позивач позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 22 лютого 2003 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області та зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 59 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. На протязі останнього року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, а тому сенсу підтримувати сімейні відносини не має. В позові просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: свідоцтво про одруження серії [NUMBER]; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію про народження [PERSON] серії [NUMBER]; ксерокопію ІПН позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви. На підставі наведеного,ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved