Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що вона з відповідачем одружена з 12.11.2011 р., від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Також, зазначивши, що з лютого 2015 року сторони припинили спільно проживати та вести спільне господарство, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила суд шлюб розірвати. (а.с. 2-4) Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на розірвані шлюбу між сторонами. (а.с. 15) Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 18) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 року, шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 771, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями представника позивача у судовому засіданні та копією свідоцтва про одруження, наявною в матеріалах справи. (а.с. 8). Також у судовому засіданні судом встановлено, що з лютого 2015 року між сторонами по справі були припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, з цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю сторони не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються позовною заявою та поясненнями представника позивача у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2015 року, та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Крім того, суд вважає за можливе задовольнити побажання позивача, та прізвище [PERSON], яке було змінено нею після укладення шлюбу, змінити на дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с. 1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved