Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

24.09.2021 року представник позивача адвокат Ляшенко М.Д., який діє в інтересах [PERSON] звернулвся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до Казанківської селищної ради Миколаївської області, ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Устинівського нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я., про визнання права власності на спадкове майно та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка, площею 6,85 га з кадастровим номером 4823680800:02:000:0039, право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯЕ № 929614, розташованої в межах Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку її мати успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [PERSON] . Спадкоємцями в рівних частках є доньки спадкодавця [PERSON] (позивач) та [PERSON] . Бажаючи прийняти спадщину позивач звернулась до приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я. 13.11.2017 року було відкрито спадкову справу за № 125-2017. Проте приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки як було встановлено, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 740489, був виданий з порушенням вимог закону (не зареєстрований в державному реєстрі) а також у зв`язку з відсутністю реєстрації Земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість вирішення даного питання в адміністративному порядку, позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером 4823680800:02:000:0039 загальною площею 6,85 га в порядку спадкування за законом та визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 29.09.2021 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.11.2021 року зазначену справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач - Казанківська селищна рада Казанківського району Миколаївської області повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно поданої заяви відповідача, розгляд справи просили проводити без участі їхнього представника, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують. В судове засідання преждставник відповідача - ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області, який повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. Надав до суду відзив, в якому заявив про неможливість проведення реєстрації державного акту та просив суд розгляд справи проводити без їх представника. Третя особа, - [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Позивачем надано до суду кокію свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Третя особа, - приватний нотаріус Устинівського нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я. який повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, оцінивши надані докази, дослідивши спадкову справу, приходить до такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.08.2017 року Докучаєвською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 13. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 6,85 га з кадастровим номером 4823680800:02:000:0039, яка розташована в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯЕ № 929614ЯА, виданого Казанківською районною державної адміністрацією Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВКС № 198677 від 22.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 122. Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкувала за заповітом, зареєстрованим у реєстрі за № 426 від 20.04.2006 року, від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] та якій зазначена земельна ділянка площею 6,85 га, яка розташована на території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - МК № 006218, виданого на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації від 08.04.2002 року №109-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 129. З матеріалів спадкової справи, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 125-2017, розпочатої 13.11.2007 року вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, 13.11.2017 року у встановлений ст. 1270 ЦК України законом строк звернулась до приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської областіі (за місцем відкриття спадщини) із заявою про прийняття спадщини. 18.07.2018 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, відповідно до постанови приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я. від 18.07.2018 року за № 531-02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,85 гектарів, кадастровий номер: 4823680800:02:000:0039, оскільки наданий нотаріусу для вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва) державний акт не зареєстровано в державному реєстрі та не було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За пунктами 4.12, 4.15 та 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус видає за наявності у спадковій справі всіх документів, в тому числі які підтверджують право власності на нерухоме майно, а у разу їх відсутності - роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.20 Глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи встановлені обставини, суд враховує наступне. Перед Реєстрацією права власності на земельну ділянку в державному реєстрі, який на час спірних правовідносин здійснювався шляхом внесення запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, сформована земельна ділянка підлягала державній реєстрації в Державному земельному кадастрі. Формування земельної ділянки полягає у визначені земельної ділянки як об`єкта цивільних прав (ст. 79-1 Земельного кодексу України). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Як встановлено судом, [PERSON] за життя розпочала процедуру реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Згідно реєстраційної картки земельної ділянки, серія АБГ № 788941 Центрального державного земельного кадастру, на підставі розробленої технічної документації із землеустрою, виконавцем робіт, інформація про сформовану земельну ділянку, площею 6,85 га, якій було присвоєно кадастровий номер 4823680800:02:000:0039, було внесено до Державного земельного кадастру. Згідно реєстраційної картки земельної ділянки земельна ділянка з кадастровим номером 4823680800:02:000:0039 та площею 6,8500 га одноособово належить [PERSON] . Особа ідентифікована як суб`єкт права власності за номером облікової карти платника податків ( [NUMBER] ), серії/номеру паспорту ( [NUMBER] ) а також за місцем реєстрації місця проживання особи. Реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відбувалась в період часу, коли не було запроваджено в дію Публічну кадастрову карту України, відповідно в електроній базі Державного земельного кадастру відсутні дані про реєстрацію земельної ділянки, підтвердженням чого є повідомлення відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.02.2018 року за №126/113-18, вбачається, про відсутність відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та неможливість надання Витягу про реєстрацію земельної ділянки. Згідно довідки Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровогорадської області, разом із [PERSON] на час смерті спадкодавця ( [INFO] ) постійно проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] (позивач). Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджені свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Великоолександрівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області 17.03.1988 року. Вказану спадщину прийняли діти спадкодавця: [PERSON] (заява до нотаріуса від 13.11.2017 року) та [PERSON] (заява до нотаріуса від 16.11.2017 року), як спадкоємці першої черги за законом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього моменту виникає право на спадкування, а місцем відкриття спадщини - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач своєчасно звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1296 - 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлює ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз наведених доказів у їх сукупності, свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] мала у власності спірну земельну ділянку, але в силу похилого віку та своєї смерті [INFO] , не встигла зареєструвати сформовану земельну ділянку в єлектроній базі Державного земельного кадастру та зареєструвати Держаний акт на право власності на землю, який було видано на її ім`я на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на сформовану земельну ділянку, тому існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Таким чином, визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на спадкове майно у вигляді сформованої земельної ділянки є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення позову частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частки земельної ділянки з кадастровим номером 4823680800:02:000:0039. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. З матеріалів справи вбачається, що позивач, як спадкоємець за законом зверталась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна у визначені законом строки, а дії що нєю вчинялися, свідчать про волю та наміри прийняти спадщину. Враховуючі, що позивач прийняла спадщину, та подала заяву у шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначеною ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позовні вимоги в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволеню, оскільки в даному випадку не було порушено прав та законних інтересів позивача як спадкоємця, підтвердженням чого є Постанова приватного нотаріуса Устинівського нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Якович. № 531-02-31 від 18.07.2018 року, де підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є не пропуск спадкоємцем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, а невідповідність документів що підтверджують склад спадкового майна вимогам закону.

Outcome: partial