Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

26.01.2018 року до суду звернулися позивачі з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Ковпаківського районного суму м. Суми позивачів було оголошено усиновлювачами малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Однак у позивачів з дитиною склалися складні стосунки. Позивачі створили всі належні умови для розвитку та проживання житини. Дитина з самого початку не сприймає усиновлювачів, як батьків, не реагує на зауваження. У зв'язку з виникнення конфліктної ситуації позивачі зверталися за допомогою до спеціалістів та виконували всі рекомендації, але бажаного результату не настало. Дитина не проявляє повагу до усиновлювачів та ставиться до них байдуже. Непорозуміння між позивачами і дитиною призводять до конфліктів і унеможливлюють виконання позивачами батьківських обов»язків відносно усиновленої дитини. Посилаючись на викладене, позивачі просили скасувати усиновлення ними [PERSON], [INFO], за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2016 року. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з чим погодився їх представник. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони усиновили дитину, оскільки за станом здоров»я з дружиною не можуть мати дітей. До лютого 2017 року він проходив службу за межами м. Охтирка, до родини мав змогу приїздити що вихідних, а тому дитиною займалася дружина, бабусі. Коли забрали дитину до себе, створили їй всі умови, вилікували їй зуби, придбали окуляри, але не набули авторитету в очах дитини. Через педагогічну занедбаність дитина у третьому класі не знала таблиці множення, погано читала, тому її водили до репетиторів щоб підтягнути навчання, ходила на дзюдо, їздила на змагання, за які дитина має медалі, займалася хореографією. Однак, [PERSON] проявила себе з негативної сторони, багато брехала, вдома виникають постійні істерики, безлад у кімнаті, псувала нові меблі, не допомагала у побуті; схильна до жебракування, часто зникала з дому і її годинами шукали по місту в темну пору доби. Дитина не поважає прийомних батьків, а тому він не може нести відповідальність за таку дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що цілий рік виховувала дитину сама, допомагали бабусі. Хотіла навчити дитину малювати. Дитина відвідувала танці, басейн. Усиновлення відбулося дуже швидко, навіть добре не встигли познайомитися. Оскільки давно хотіли дитину, то погодилися на кандидатуру [PERSON]. Коли дізналися про походження дитини, волосся стало дибки, але вірила, що зможе її виховати, оскільки за освітою психолог. [PERSON] постійно кричить, має нагле обличчя, говорить образливі слова, каже, що доросла, любить свободу і щоб вони (позивачі) зникли з її життя. Життя з дитиною перетворилося на жах. Для дитини були створені всі умови, але вона не поважає прийомних батьків, тому позивачка вважала, що вона не може нести відповідальність за таку дитину. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що певна вина у ситуації, що склалася в сім»ї позивачів, лежить на органі опіки. Дитина зі своїм баченням світу сформована. Позивачі - нормальні люди, нормальні батьки зі своїм баченням стандартів та еталонів щодо родинних відносин між батьками і дітьми. Зусилля до збереження прийомної сім»ї та наданий час не дали позитивних результатів, а тому погодився з позовними вимогами, проти задоволення позову не заперечував, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку осіб, що беруть участь у справі, надані ними докази, виходив з наступного: Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Згідно із ч.3 ст.238 СК України усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Відповідно до ч. 1 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Згідно із ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. З огляду на те, що частиною п'ятою статті 237, частиною п'ятою статті 239 СК передбачено можливість альтернативного вирішення дитиною питання щодо збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням, у разі визнання його недійсним або скасування, необхідно з'ясувати її бажання і відобразити його в судовому рішенні. Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» (ст. 9 Конвенції про права дитини, 20 листопада 1989р.) діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Судом встановлено, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.20016 року позивачами [PERSON] та [PERSON] була усиновлена малолітня дитина [PERSON], [INFO], внаслідок чого внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини, в якому позивачка зазначена матір»ю, а позивач батьком (а.с.9, 17-19). За висновком органу опіки та піклування Охтирської міської ради визнано доцільним скасування усиновлення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], оскільки в сім'ї склалися складні сімейні стосунки, і скасування усиновлення відповідатиме інтересам дитини (а.с.34-36). Надані позивачами фото світлини свідчать про створення належних умов для проживання, побуту, навчання, спілкування, розвитку, малолітньої [PERSON]. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON], яка обіймає посаду начальника служби у справах дітей Охтирської міської ради, в судовому засіданні пояснила, що сім»я позивачів перебувала на обліку більше року, як майбутні усиновлювачі. З [PERSON], яка перебувала в Сумському реабілітаційному центрі, позивачі швидко знайшли спільну мову, встановили контакт. На момент прибуття дитини в сім»ю позивачів позивач проходив військову службу, дитина проводила більше часу з матір»ю. В сім»ї позивачів панує культ чистоти, що не дуже може підтримувати дитина, коли приводить подружок, і це не подобається позивачам. В будинку позивачів була належним чином обладнана кімната для дитини, було все необхідне. Дитина навчається в Охтирській ЗОШ № 5 в 4 класі, за характером дуже активна, проявляє цікавість до всього, емоційна, нічого поганого про неї сказати не можна, але може повести себе непередбачено. [PERSON] відчуває себе одиноко в сім»ї позивачів, де немає ні власних дітей, ні дітей серед близьких оточуючих, висловлювалася, що дуже хоче бути в сім»ї, де будуть інші діти. З вересня 2017 року у відносинах позивачів з усиновленою дитиною спостерігається негативна динаміка і це насторожує, оскільки наближається підлітковий перехідний вік. Скасування усиновлення - це великий мінус в роботі служби у справах дітей, однак, відповідатиме інтересам дитини, оскільки між нею і позивачами не склалися нормальні родинні відносини. Свідок [PERSON], яка приходиться матір»ю позивача, в судовому засіданні пояснила, що її син і невістка у 2016 році усиновили дівчинку, приготували для неї все необхідне, речі, книжки. Половину свого часу дитина проводила з батьками (позивачами), а решту з бабусями. Дитина дуже швидка, не завжди слухняна, але ж її не можна було покарати, оскільки вона чужа. З вересня 2017 року поведінка дитини стала такою, що унеможливлює її проживання в сім»ї сина. Дитина з прийомними батьками не зійшлась. Свідок [PERSON]., яка є матір»ю позивачки, в судовому засіданні пояснила, що мала двох доньок, які відмінно закінчили школу, отримали по дві вищі освіти і в її родині склалося своє уявлення і критерії про виховання дівчинки. Після усиновлення її донькою і зятем дитини, спочатку все було нормально, дитину прийняли, як рідну, створили їй всі належні умови, турбувалися її здоров»ям, влаштували її на додаткові заняття до репетиторів, гуртків, секції дзюдо, футболу, танців, возили на море, влаштували в літній табір під час літніх шкільних канікул. [PERSON] почала хитрити, обманювати, лінуватися, схильна без мети ходити вулицями міста, роздивлятися заглядати в магазини аби не іти додому, а вдома казала, що її затримали у школі; не записувала домашні завдання у школі і казала, що нічого не задавали, а на наступний день мала запис у щоденнику за невивчені уроки. Своїм подругам [PERSON] казала, що донька і зять (позивачі) їй ніхто, називає їх образливими та принизливими словами, на зауваження обіцяє виправитися, але не кається. З вересня 2017 року [PERSON] стала некерованою, не слухається нікого, не бажає вчити уроки та навчатися. Не зрозуміло, чого дитині не вистачає і чого вона прагне, бо постійно шукає якісь пригоди, якихось нових друзів, неадекватно себе, постійно кудись хоче рухатись, що не є нормальним. На день народження свідка [PERSON] не побажала прийти і привітати бабусю з святом, через що остання дуже образилася. У шкільному колективі [PERSON] ніхто не ображає, скоріше вона може образити. Через поведінку [PERSON] у доньки свідка (позивачки) загострилися хвороби, вона вся знервована. Свідок [PERSON], яка працює у відділі сім»ї та молоді Охтирської міської ради, суду пояснила, що знає сім»ю позивачів з 2013-2014 років, коли вони звернулися щоб створити прийомну сім»ю та усиновити дівчинку. Два рази спілкувалася з прийомною дитиною позивачів. [PERSON] дуже вміє сподобатись. Знаючи про конфлікт в сім»ї і що батьки хочуть її повернути, не переймається цим, не боїться, чекає аби переїхати, не відчуває стиду, має демонстративну поведінку. Жебракування для неї - норма, не має страху перейти за рамки поведінки. Дівчина взяла верх над батьками, далі може бути ще гірше. Скасування усиновлення відповідало б інтересам дитини в ситуації, що склалася. Вислухана в судовому засіданні малолітня [PERSON] в присутності педагога [PERSON] (класний керівник 4-Б класу Охтирської загальноосвітньої школи 5, де навчається дитина), пояснила, що в м. Охтирка проживає 2 роки. Раніше мешкала в с. Деркачівка, Недригайлівського району Сумської області з татом, братом, сестрою, бабусею. Від матері, яка пила, курила, вона постійно тікала. В Охтирці кращі умови для проживання, власна кімната, багато одягу, іграшок. Любить займатися співами, малюванням, природознавством, трудовим навчанням та математикою, а англійська - не подобається. У навчанні отримувала різні оцінки: і двійки, і дванадцять. Коли відвідувала гурток дзюдо, далеко їздили на змагання, через що прогулювала школу. Любить знаходитися між дітьми, в школі має багато друзів, але хотіла б їх мати ще більше, оскільки там, де проживає, їх лише двоє, хоче братів, сестер. Батьки гарні, багато чого подарували, ніколи не ображали, але не подобається, що у них немає дітей, через що в сім»ї сумно. Хотіла б, щоб мама була більше часу дома, а вони постійно на роботі. Бувало, що не слухалась маму і тата, коли чогось хотіла, а вони не дозволяли, то починала кричати. Мама багато чого навчила - малювати, читати, множити, разом пекли піццу, коржики. Бабусі ставляться добре. Бажає покинути сім»ю батьків, чого дуже хоче, думає, що їй так буде краще, хоче нову сім»ю, де буде багато дітей, щоб було весело. Якщо поїде, то хотілось би спілкуватися з батьками (позивачами), але буде сумувати за батьками і бабусями. Класний керівник [PERSON] після вислуховування дитини пояснила, що всі слова [PERSON] - це правда. Вона - доброзичлива, прислужлива. Примітно, що вона жила раніше в поганих умовах, де не вистачало нічого, тому в шкільній їдальні слідкувала, у кого що залишилось з їжі, то питала, чи можна забрати собі. У неї все зараз добре, за характером енергійна, впевнена в собі, любить бути яскравою, красивою, їй хочеться все змінювати, і вона пожалкує згодом про такий свій вибір покинути сім»ю позивачів. Сім»я позивачів дала дитині дуже багато, у неї все є, але не зрозуміло звідки у дитини думки поїхати з сім»ї. Майбутнє дитини і що з нею буде далі викликає хвилювання. Не зрозуміло, що відбувається. Дитина непроста, свободолюбива, їй набрид постійний контроль, а люди не справились бути батьками. Вислухана в якості спеціаліста практичний психолог Охтирської загальноосвітньої школи № 5 [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що спілкуючись з дитиною, її неадекватної поведінки не спостерігалось. Батьки дитини не таким уявляли собі батьківство над прийомною дитиною, не справились, то мабуть цьому потрібно поставити крапку і в інтересах дитини скасувати усиновлення. За місцем навчання - Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 імені Р.К. Рапія, дитина [PERSON] характеризується позитивно, у її психолого-педагогічній характеристиці відображено, що за час навчання у школі дівчинка показала поступову позитивну динаміку у розвитку загально навчальних умінь і навичок. Дівчинка демонструє адекватну поведінку, загальний стиль стосунків з однокласниками товариський. Дитина легко встановлює контакт з учителем, легко іде не контакт. [PERSON] виявляє достатньо виразний інтерес до співпраці з дорослими. Під час навчання легко відволікається, непосидюча. Працездатність і темп роботи уповільнений. Програмовий матеріал засвоїла на середньому і достатньому рівнях. На уроках буває незібрана і неуважна. Має велике бажання працювати біля дошки, виявляє при цьому активність. Навички самоконтролю у навчанні недостатньо розвинені. [PERSON] на уроках читання активна, словниковий запас достатній, легко вчить вірші, переказує прочитане, але виникають труднощі з читанням уголос. Любить уроки природознавства. Із задоволенням готує додатковий матеріал з теми і звітує перед дітьми. Рівень розвитку пізнавальних процесів на середньому рівні, згідно з віковою нормою. Мовленева активність відповідає віку. Коло інтересів широке. Любить співати, танцювати, малювати, займатися творчістю, виступати на сцені, дуже артистична, із задоволенням бере участь у житті класу. Може фантазувати, вигадувати різні історії, що інколи межує з брехнею. Психологічний стан дитини символізує активність, прагне до спілкування й готовність до сприйняття всього нового, емоційну стабільність і задоволеність, надії і мрії на краще. Дитина оцінює позитивно сімейну ситуацію та достатній рівень емоційних зв»язків з батьками. Стан емоційно-вольової сфери дитини стабільний, благополучний. Дівчинка працелюбна, доброзичлива, весела та жвава. Суд погоджується з доводами позивачів про те, що вони створили для дитини всі необхідні умови для життя і матеріально їх забезпечили, що підтверджується, як показами свідків, так і фотосвітлинами, оглянутими в судовому засіданні, однак суд вважає, що фотосвітлинами не можливо передати існування взаємної злагоди, розуміння і родинної любові. Суд вважає, що маючи власне уявлення про критерії поведінки і взаємовідносин в сім»ї, позивачі не врахували того, що ними була усиновлена особистість, яка має сформований характер та темперамент відповідно до свого віку з негативним відбитком походження з неблагополучної родини у минулому, де мати позбавлена батьківських прав, батько свідомо відмовився від дитини, хоча має інших дітей. Суд вважає обґрунтованим посилання малолітньої [PERSON] про те, що їй бракувало спілкування з прийомними батьками, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, майже рік після усиновлення позивач проходив військову службу за межами м. Охтирка, за особливостями проходження військової служби позивачі інколи мали бути на службі цілодобово. Посилання позивачів на те, що дитиною допомагали опікуватися бабусі, не виправдовує їх та не звільнило від обов»язку прикладати більше зусиль саме у налагодженні доброї атмосфери у стосунках з дитиною, яка не відчула себе у повній мірі членом сім'ї усиновлювачів. Суд розцінює як негативну обставину факт обізнаності дитини про порушення позивачами питання про скасування усиновлення, внаслідок чого в судовому засіданні дитина перебувала у завідомо налаштованому стані покинути сім»ю усиновлювачів, але повідомивши суд, що у неї все добре, стривожилася і заплакала. Судом встановлено, що взаємовідносини між позивачами і усиновленою дитиною погіршилися з вересня 2017 року, а 26.01.2018 року позивачі звернулися до суду за скасуванням усиновленням. Однак, позивачі не врахували, що виховання дитини - це довготривала, наполеглива, нелегка праця, за яку винагородою є набуття авторитету в очах дитини та отримання суспільством гарної людини у майбутньому. На переконання суду час, протягом якого позивачі, за їх словами, намагалися покращити стосунки з усиновленою дитиною дуже замалий і цьому не сприяла навіть наявність у позивачки освіти за професією психолога. Проводячи оцінку поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені, надаючи їм оцінку в цілому, так і кожному доказу окремо, суд вважає, що за період з 2017 року по теперішній час між дитиною та усиновлювачами дитини втрачений позитивний психоемоційний зв'язок, без якого неможливий нормальний та гармонійний розвиток дитини та створення для неї люблячого сімейного оточення. Суд вважає, що внаслідок малолітнього віку дівчина не усвідомлює повною мірою негативні наслідки скасування усиновлення, але зважаючи на позицію позивачів щодо подальшого перебування в їх сім»ї усиновленої дитини, підстави для нормалізації відносин між усиновлювачами та усиновленим відсутні, тому скасування усиновлення не порушить інтересів дитини. Отже, судом встановлено, що між усиновленою малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] і усиновлювачами [PERSON] та [PERSON] на протязі тривалого часу склались складні відносини, які фактично продовжуються по теперішній час, що не залежать від волі усиновлювачів та унеможливлюють їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов'язків. З огляду на обставини справи, у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких скасування усиновлення не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)) - позивачі зазначали, що вичерпали усі доступні можливості щодо виховного впливу на усиновлену, однак у неї відсутня емоційна прихильність до них. За змістом ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. Зважаючи на думку позивачів та дитини, останній має бути присвоєно прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Зважаючи на висновки суду щодо доцільності скасування усиновлення, на майбутнє підлягають припиненню права та обов'язки, що виникли у зв'язку із усиновленням. Внаслідок скасування усиновлення та відповідно припинення прав та обов'язків дитини із усиновлювачами та відновлення прав дитини з її родичами за походженням, дитині підлягає присвоєнню прізвище, ім'я по батькові, які вона мала до усиновлення. З огляду на викладене, враховуючи інтереси дитини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги. На підставі ст. ст. 238, 239 СК України, ст.ст. 10, 13, 12, 76-89, 259 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved