overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

24.10.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у фактичних шлюбних відносинах з травня 2010року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах з травня 2010року, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання сина не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

24.10.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 16.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені з 02.01.2014 року. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала та пояснила, що близько року тому після тривалих конфліктів, вони остаточно розсварилися та припинили будь-які стосунки. Причиною припинення стосунків позивач вважає повну несумісність поглядів на зміст шлюбу та поведінку у побуті. Разом з тим, як пояснила позивач, не дивлячись на відсутність стосунків, відповідач добре ставиться до їх дитини, яка мешкає з нею. Відповідач підтримав позов та погодився з тим, щоб дитина проживала разом з матір'ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.10.2004 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.2004 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 44.( а.с. 4) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56.(а.с.9) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

24.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Горківської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] року батько позивача - [PERSON]. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 13,97 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горьківської сільської ради Якимівського району Запорізької області. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з юридичною неграмотністю, бо вважав, що він доглядав батька, займався його похованням, тому є спадкоємцем і від будь кого іншого заперечень на це не має, та не має необхідності звертатися в 6 місячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В теперішній час виникла необхідність оформити спадщину, однак нотаріус повідомив про те, що це не можливо зробити в зв'язку з тим, що він не звертався до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, позивач просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Представник відповідача Горківської сільської ради до судового засідання також не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника відповідача, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового розгляду були вивчені наступні матеріали справи: - копія паспорта позивача, ідентифікаційний номер (а.с.3,4) - свідоцтво про народження позивача (а.с.5) - Свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с.6) - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.7) Відповідно до ст.267 ч.5 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності з ч. З ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд має право визначити додатковий строк для її подання. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 16,267, ст.1269 ч. З ст. 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

24.10.2014 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.03.2000 року та мають четверо дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, регулярно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а якщо і дає кошти, то їх недостатньо. Тому позивач вимушена звернутися із позовом до суду. Позивач вказує, що відповідач працює за наймом, має достатній заробіток, а тому має змогу допомагати дітям матеріально. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/2 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення старшими дітьми повноліття. Після цієї дати стягувати по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а після цієї дати стягувати по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти, вказані у позовній заяві. Відповідач [PERSON], заперечень на позов не надав, позов визнав у повному обсязі, пояснив, що має намір помиритися з дружиною та виховувати і утримувати дітей разом у майбутньому. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Як встановлено в суді, відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає допомогу на утримання дітей, але не регулярно. Він працює за наймом у приватних осіб, отримує заробітну плату, тобто має змогу утримувати дітей матеріально, що не заперечує сам відповідач. Клопотання позивача про стягнення аліментів з відповідача з 24.10.2014 року, тобто з дня подачі заяви до суду, не суперечить закону. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі, заявленому у позові, також не суперечить вимогам закону. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

24.10.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], що народилась [INFO] в розмірі 14 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.08.1993 року сторони зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Відповідач допомоги їй на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження ( а.с.3) видно, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень проти позовних вимог відповідача, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

24.10.2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №137. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з травня 2014 року разом не проживають, сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, відповідач має іншу сім'ю. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище- [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

24.10.2014 року позивач, попереднє найменування якого, було відкрите акціонерне товариство «ІНДУСТІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією витягу із статуту позивача, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, який на пошту був зданий 18.09.2014 року і посилаючись на неналежне виконання відповідачами договірних зобов'язань, просить стягнути з відповідачів солідарно: 8001,54 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить: 104922,51 грн. 25 коп. - заборгованості за кредитом, відсоткам і пені, яка визначена станом на 22.08.2014 року. У судовому засіданні представник позивача позов не підтримав, посилаючись на те, що 20.10.2014 року відповідачі повністю погасили наявну у них перед позивачем кредитну заборгованість та подав заяву про стягнення з відповідачів солідарно судових витрат, оскільки кредитна заборгованість відповідачами була погашена після пред'явлення до них позову. Відповідачі пред'явлені до них вимоги про стягнення судових витрат, не визнали. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. При подачі позову позивач сплатив 1049,23 - судового збору, що підтверджується наявним у матеріалах справи, платіжним дорученням № 466291 від 11.09.2014 року. Позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідачами були виконані 20.10.2014 року, тобто, після пред'явлення позивачем позову. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів судового збору, суд вважає обґрунтованими. Разом з тим, чинним законодавством України, не передбачено солідарне відшкодування судових витрат. З урахуванням викладеного, заява позивача про стягнення судових витрат, підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

24.10.2014 року представник Комунального закладу охорони здоров'я «Валківська центральна районна лікарня» звернулась до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] В заяві зазначено, що 18.08.2014 хворий на туберкульоз [PERSON] був виписаний у зв'язку із самовільним залишенням лікувального закладу - Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна туберкульозна лікарня №3», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пірогова, буд. 8. На підставі медичного висновку лікаря - фтизіатра Орлової М.І., яка є лікуючим лікарем хворого [PERSON] від 10.10.2014 року, пацієнт є хворим на заразну форму туберкульозу та потребує продовження лікування у стаціонарному режимі. Хворим було порушено протиепідемічний режим: самовільне залишення лікувального закладу, ухилення від обстеження та лікування. [PERSON] від лікування відмовився, та подав письмове підтвердження. У зв'язку з чим, заявник просить примусово госпіталізувати до протитуберкульозного закладу [PERSON] В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги та прохала госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу, у зв'язку із тим, що останній представляє небезпеку для оточуючих. [PERSON] заперечив задоволенню заяви, та пояснив, що він не бажає лікуватись, адже в лікарні після лікування йому стало ще гірше. Прокурори заяву підтримали, та прохали її задовольнити, пояснили, що [PERSON] є небезпечний для оточуючих і може будь-кого заразити на таку тяжку хворобу, як туберкульоз. Суд, вислухавши сторони та інших осіб, вивчивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до виписки із амбулаторної карти хворого №037388 [PERSON] від 10.10.2014 року, останній хворіє на тяжку хворобу туберкульозом та представляє небезпеку для оточуючих.(а.с.5,6) Відповідно до заяви від 10.10.2014 року, [PERSON] відмовився від подальшого лікування та обстеження.(а.с.4) Згідно із випискою медичної картки амбулаторного хворого ТБ 09 №24/14 [PERSON] від 09.07.2014 та 18.08.2014 року, причинами виписки останнього став самовільне залишення лікарні. Відповідно до акту комісійної перевірки щодо виявлення активного туберкульозу в сім'ї [PERSON], комісія дійшла до висновку, що [PERSON] представляє небезпеку для здоров'я та життю дітей у зв'язку із відкритою формою туберкульозу останнього. Суд, враховує, що хворий [PERSON] є джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих, добровільно не бажає лікуватися, вважає за необхідне примусово госпіталізувати його до протитуберкульозного диспансеру. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

24.10.2014 року прокурор звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , посилаючись у своїх вимог на те, що [PERSON] з відповідачем перебуває у шлюбі , який зареєстрований 10.11.2007 року виконкомом Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області . Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON] ,[INFO], [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO], які проживають з батьком і знаходяться на його утриманні, в зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача на користь батька аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходу до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на кожну дитини відповідного віку. [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просив розглянути справу без його участі. Відповідач 17.11.2014 року та 08.12.2014 року в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення . Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора ,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] ,[INFO], [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO] , які проживають з батьком і знаходяться на його утриманні. Відповідач зазначені обставини не заперечила, тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

24.10.2014 року прокурор звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що [PERSON] з відповідачем перебуває у шлюбі , який зареєстрований 18.05.2010 року Новолимарівською сільською радою Біловодського району Луганської області . Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] , які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні, в зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на кожну дитину відповідного віку. Прокурор просив позов задовольнити в повному обсязі. [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач 26.11.2014 року та 18.12.2014 року в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення . Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ,та [PERSON],[INFO] , які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач зазначені обставини не заперечив, тому на підставі викладеного,

Outcome: approved