Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

25.04.2016 року заявник звернувся до суду з заявою та просив встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], належить Рішення Київської міської ради народних депутатів № 1141 від 24 листопада 1986 року «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК», в якому [PERSON] значиться як [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є членом ЖБК «КОЛОС-2» та на підставі Рішення Київської міської ради народних депутатів № 1141 від 24 листопада 1986 року «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК», заявнику, як члену ЖБК «КОЛОС-2», була надана у власність однокімнатна квартира № 131, площею 18,8 кв. м. в будинку [ADDRESS], в якій він на даний час зареєстрований та постійно проживає. Зазначає, що в тексті зазначеного Рішення № 1141 була допущена помилка в написанні прізвища заявника, а саме вказано «[PERSON]», в той час як він має прізвище «[PERSON]». Заявник посилається, що внаслідок існування вказаної помилки, він позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на квартиру, що в свою чергу порушує його майнові права щодо володіння, користування та розпорядження даною квартирою. Враховуючи вищевикладене, просив заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з'явився, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 235 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Судом також встановлено, що Рішенням Київської міської ради народних депутатів № 1141 від 24 листопада 1986 року «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК», [PERSON], як члену ЖБК «КОЛОС-2», була надана у власність однокімнатна квартира № 131, площею 18,8 кв. м. в будинку [ADDRESS] (а.с.8). Разом з тим вбачається, що в Рішенні № 1141 від 24.11.1986 року була допущена помилка в написанні прізвища [PERSON], а саме вказано «[PERSON]». 14.03.2016 року [PERSON] звернувся до Київської міської ради з заявою про виправлення помилки у рішенні № 1141 від 24.11.1986 року, в написанні його прізвища, проте отримав відповідь в якій було зазначено про неможливість Київською міською радою внести відповідні виправлення до вищезазначеного рішення (а.с.9-10). Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим факт того, що [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], належить Рішення Київської міської ради народних депутатів № 1141 від 24 листопада 1986 року «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК», в якому [PERSON] значиться як [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимог заявника [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved