overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

24 лютого 2008 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 131968, дата видачі 26 лютого 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку, площею 16,20 гектарів, яка розташована на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 002513, виданий Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 02.08.2002 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач, як син, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом. Для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як необізнаний у діючому законодавстві, важко переживав смерть матері та мав погане самопочуття. Нещодавно позивач звернувся в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте не може її оформити тому, що пропущений встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрились після смерті його матері [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 131968, дата видачі 26 лютого 2008 року, оскільки він пропустив його з поважної причини, так як не обізнаний в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.3), копією Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 7-8), копією Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] (а.с.4-5). На підставі ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати додатковий строк, достатній для подання ним зави про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

24 лютого 2008 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 131968, дата видачі 26 лютого 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку, площею 16,20 гектарів, яка розташована на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 002513, виданий Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 02.08.2002 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач, як син, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом. Для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як необізнаний у діючому законодавстві, та важко переживав смерть матері. Нещодавно позивач звернувся в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте не може її оформити тому, що пропущений встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрились після смерті його матері [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 131968, дата видачі 26 лютого 2008 року, оскільки він пропустив його з поважної причини, так як не обізнаний в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.3), копією Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 7-8), копією Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] (а.с.4-5). На підставі ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати додатковий строк, достатній для подання ним зави про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

24 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з березня 2012 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім»я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що діти донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітніх дітей на виховання позивачці [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

24 лютого 2011 року між позивачкою та відповідачем по справі [PERSON], у відділі ДРАЦС Бродівського РУЮ Львівської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 20. Від цього шлюбу в даній сім'ї народилася дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач по справі від утримання дочки ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Усі обов'язки щодо матеріального забезпечення дочки виконує лише позивачка. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги між сторонами не досягнуто. Відповідач по справі є працездатною особою та на даний час офіційно працює у Бродівському Держлісгоспі робочим і має фіксований дохід, а тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в частині від заробітку, а саме 1/4 частку заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 заробітку (але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідач подав суду письмову заяву в якій позов [PERSON], про стягнення з нього аліментів визнав, просить справу розглядати у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ? частку заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

24 лютого 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання позивачці [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

24 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22036-240213, відповідно до умов якого Ба-нком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття кар-ткового рахунку грошові кошти в сумі 42 000 грн. з терміном до повного пога-шення. В травні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, яка ста-ном на 04 квітня 2017 року становить 87 546 грн. 86 коп. посилаючись на те, що останній не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових кош-тів. Представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК Укра-їни, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволен-ню. Судом обєктивно встановлено, що 24 лютого 2013 року між ПАТ «Дель-та Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22036-240213, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимчасове ко-ристування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 42 000 грн. з терміном до повного погашення. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 04 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 87 546 грн. 86 коп. з яких: 49 742 грн. 92 коп. прострочене тіло кредиту та 37 803 грн. 94 коп. заборгова-ність по відсотках. Ці обставини підтверджуються: копією кредитного договору № 002-22036-240213 від 24 лютого 2013 року; умовами надання кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кре-дит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позича-льник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від по-зичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивіль-ного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звича-їв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідач не ви-конав в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусово-му порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 березня 1978 року колгоспом імені Ілліча с. Воєгоще Камінь-Каширського району на його ім'я було заведено трудову книжку серії [NUMBER]. При оформленні документів щодо встановлення опіки над похилою людиною помітив, що в трудовій книжці допущено помилку. Так, прізвище заявника записано [PERSON] замість [PERSON], як вказано у свідоцтві про народження та є в дійсності. На даний час цю помилку усунути немає можливості, оскільки підприємство, яке заповнило трудову книжку, ліквідовано. Встановлення даного факту необхідно для оформлення документів щодо опіки над матір'ю заявника, людиною похилого віку, [PERSON], [INFO], які слід подати до управління соціального захисту населення Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд винести рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER], заведеної на ім'я [PERSON], 15 березня 1978 року колгоспом імені Ілліча. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Гембік Н.В. в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій також просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги визнає повністю. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.1965 року, паспорта [NUMBER] (а.с. 3, 3 зворот) вбачається, що прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON]. Той факт, що [PERSON] належить трудова книжка серії [NUMBER], заведена 15 березня 1978 року, підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою Воєгощанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 315 від 20 лютого 2014 року (а.с. 4). У згаданій трудовій книжці прізвище заявника помилково записано [PERSON], замість [PERSON], як це вказано у свідоцтві про народження та є в дійсності. В зв'язку з цим заявник не може оформити та подати документи для встановлення опіки над людиною похилого віку до управління соціального захисту населення Камінь-Каширської райдержадміністрації, а тому встановлення даного факту має юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи знайшов підтвердження той факт, що трудова книжка серії [NUMBER], заведена 15 березня 1978 року на ім'я [PERSON] належить заявникові [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з 13 серпня 2005 року перебуває з останньою у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, у зв'язку з чим вони з січня 2014 року спільно не проживають, а від так їх сімґя не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність, примирення з відповідачем виключає / а. с. 12 /. У судове засідання не з'явилася і відповідач, яка надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, примирення з позивачем виключає / а. с. 13 /. Перевіривши фактичні обставини справи в межах, наданих письмових доказів, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, сторони 13 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено відповідний актовий запис за № 22 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, серії [NUMBER] від 14 грудня 2006 року та [NUMBER] від 07 грудня 2009 року / а. с. 6 - 7 / Відповідно до вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи, що сторони з січня 2014 року шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, спільне господарство не ведуть та категорично наполягають на розірванні шлюбу, у зв'язку з чим їх подальше життя в складі однієї сімґї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 15 серпня 1999 року в Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя дітей немає. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не складається, хоча й проживають за однією адресою в спірній квартирі, протягом п'яти років не підтримують сімейних відносин, не мають спільного бюджету, окремо харчуються, між ними втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімейні відносини із відповідачем припинені остаточно, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, розірвати шлюб через органи РАЦСу немає можливості оскільки відповідач не бажає йти до РАЦСу, тому позивач звернувся до суду просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], судові витрати по справі покласти на нього. Вказав, що на даний час майновий спір між сторонами відсутній. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила. Направила до суду факсом заяву, просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON], просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про одруження (а.с.4), копію свідоцтва про одруження (а.с.5), копію паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.6), довідку з місця проживання (а.с.7), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON], тому суд шлюб розриває. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved