Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

26 вересня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 014 грн. 48 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 28.01.2016 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 12.09.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Судом, відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації. Про причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не направила, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] (згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, в зв`язку з реєстрацію актового запису про розірвання шлюбу від 26.05.2018 року, змінила прізвище з [PERSON] 28.01.2016 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов та Правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта, банківських тарифів. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну картку кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 3,6 % на місяць (43,2 % річних) від суми залишку заборгованості за кредитом. Вказана процентна ставка була змінена Банком з 01.06.2018 року - 3,5 % на місяць (42 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, а також при порушенні грошових зобов`язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів, комісій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 11 807 грн. 68 коп. (7 732 грн. 83 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4 074 грн. 85 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом відповідачем у передбаченому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України, не спростовано. Крім того Банком були нараховані: - пеня за прострочене зобов`язання - 6 177 грн. 54 коп., - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 600 грн. 00 коп., - штраф у загальному розмірі 1 429 грн. 26 коп. (фіксована частина 500 грн. 00 коп., процентна складова 929 грн. 26 коп.). Вирішуючи питання щодо нарахованої неустойки, суд виходить з наступного. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування двох видів пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штраф у розмірі 1 090 грн. 38 коп. (фіксована частина - 500 грн. + процентна складова - 590 грн. 38 коп. (11 807 грн. 68 коп. (загальний розмір боргу) х 5%)). Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (64 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 229 грн. 44 коп.

Outcome: partial