Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

24 травня 2021 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ освіти, культури та спорту Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про стягнення заробітної плати, посилаючись на наступні обставини. 05 жовтня 2018 року розпорядженням № 1 в.о. голови Тузлівської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області Семещенка О.О. [PERSON] звільнено з посади директора КЗ Ту злівський НВК (загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-ліцей). Рішенням Татарбунарського районно- го суду Одеської області від 20.06.2019 р., залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 р., позовні вимоги [PERSON] до Тузлівської сільської ради про визнання протиправним розпорядження та поновлення на роботі задоволено у повному обсязі, яке було ос- каржене Тузлівською сільською радою до касаційної інстанції, проте, ухвалою Верховного Суду від 18.02.2020 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження. Позивача поновлено на посаді директора КЗ Тузлівський НВК (загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-ліцей) та стягнуто з Тузлівсь- кої сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Роз- порядження Тузлівської сільської ради від 28.02.2020 р. на виконання рішення суду [PERSON] поновлено на посаді директора КЗ Тузлівський НВК. Вказані відомості були внесені в трудову книжку серії [NUMBER] , виданої на ім`я останньої. Листом Тузлівської сільської ради за вих. номером № К-173 від 09.06.2020 р. повідомлено, що розпорядження ради про звільнення [PERSON] з посади директора КЗ Тузлівський НВК (загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня-ліцей) - не виносилось. Листами позивача від 03.03.2020 р. та 20.03.2020 р., адресованих вчителю КЗ Туз- лівський НВК (загальноосвітня школа І-ІІ ступеня-ліцей) [PERSON] (в.о. на той час дире- ктора) про передачу установчих документів, печатки, штампу та інших документів. При зверненні до органів поліції щодо не допуску до роботи за рішенням суду, [PERSON] рекомендовано звернутися до виконавчої служби та до суду. З часу, зазначеному у трудовій книзі, [PERSON] , а саме, з 28.02.2020 р., остання відповідно до трудового розпорядку по КЗ Тузлівській НВК з`явля- лася на роботу, перебувала на робочому місці, проте з цього приводу жодні відомості в облікових документах щодо її наявності на робочому місці не відображались та жодні дії з нарахуванням та як наслідок виплати заробітної плати не здійснювались. За результатами позапланової перевірки ГУ Держпраці в Одеській області складені акти інспекційного відвідування за № ОД787/2164/АВ/ П від 18.09.2020 р. та № ОД177/370/АВ від 13.04.2021 р., Тузлівській сільській раді вручено при- пис про усунення виявлених порушень та розпочато процедуру накладення штрафу передбаченого ст.265 КЗпП України та роз`яснено [PERSON] з метою захисту порушених трудових прав та остаточного вирішення спірних питань по суті звернутися до суду з позовом про стягнення заро- бітної плати. Отже, просила стягнути з відповідача заробітну плату, яка не сплачена за період з 01. 03.2020 р. 31.03.2021 р., сума якої складає 320015,52 грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у сумі 124306,27 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити (а.с.96, 97) . Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомле- ний про день, час та місце розгляду справи (а.с.95) заяви чи клопотання про розгляд справи у його відсутність не надходили. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином по- відомлений про розгляд справи, причина неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.06.2019 р., залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 р., позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправним розпорядження та поновлення на роботі задоволено. Поновлено [PERSON] на посаді директора Комунального закладу «Тузлівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - ліцей» Татарбунарського району Одеської області. Стягну- то з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 05.10.2018 р. по 20.06.2018 р. в розмірі 116486,50 грн із відрахуванням із зазначеної суми податків та обов`язкових платежів. До- пущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць (а.с.7-14, 15-20). Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2020 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на рішення Татар- бунарського районного суду Одеської області від 20.06.2019 р. (а.с.21-23) . Розпорядження за № 1 від 28.02.2020 р. Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.24) [PERSON] поновлено на посаді директору КЗ Тузлівський НВК (за- гальноосвітня школа І-ІІ ступеня-ліцей). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , що містить відомості, за якими 05.10.2018 р. останні звільнена з посади директора КЗ Тузлівський НВК (зага- льноосвітня школа І-ІІІ ступеня-ліцей) згідно розпорядження № 1 від 05.10.208 р., підстава звіль- нення - п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, а 28.2.2020 р. була поновлена на попередній посаді, на під- ставі розпорядження № 1 від 28.02.2020 р. (а.с.25-29) . 03.03.2020 р. внесено відомості про керівника [PERSON] до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с.30-31) . Листом Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 09.06.2020 р. за підписом в.о. голови Тузлівської сільської ради Семещенка О.О. (а.с.33) повідомлено, що роз- порядження ради про звільнення [PERSON] з посади директора КЗ Тузлівський НВК (зага- льноосвітня І-ІІІ ступеня-ліцей) - не виносилось. Заявами від 03.03.2020 р. та 20.03.2020 р., які адресовані вчителю КЗ Тузлівський НВК (загаль- ноосвітня І-ІІІ ступеня-ліцей) [PERSON] (а.с.34, 35) підтверджується, що [PERSON] зверталася про передачу їй установчих документ, печатки, штампу та інших документів. Листом Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 19.03.2020 р щодо не допуску до роботи за рішенням суду про поновлення (а.с.36) рекомендовано [PERSON] для захисту своїх прав звернутися до суду. Головним управління держпраці в Одеській області Державною Службою України з питань пра ці виписано Тузлівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області припис про усу- нення виявлених порушень № ОД 787/2164/АВ/П в частині недотримання норм чинного законода- вства в частині виплати заробітної плати, відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України та достовірного об ліку виконуваної працівником роботи, відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» (а.с.42). Із Витягу з акту за № ОД 177/370/АВ від 13.04.2021 р., складаного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки Головним управлінням Держпраці в Одеській області (а.с.44- 45) вбачається, що Тузлівською сільською радою припис про усунення виявлених порушень від 18.09.2020 р. в частині не дотримання норм чинного законодавства, в частині виплати заробітної плати та достовірного обліку виконуваної працівником роботи - не виконано. Листом ГУ Держпраці від 20.04.2021 р. (а.с.46-47) [PERSON] повідомлено, що за наслідка- ми контрольних заходів та у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства про працю до по- садових осіб Тузлівської сільської ради розпочато процедуру накладення штрафу передбаченого ст.265 КЗпАП України. Відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2002 р. № 1298 «Про оплату праці працівників на ос- нові Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», представником позивача надано розрахунок не ви плаченої заробітної плати директора КЗ «Тузлівський навчально-виховний комплекс «Загальноос- вітня школа І-І ступенів-ліцей» (а.с.48-52), яким підтверджується, що заборгованість заробітної плати [PERSON] за період з 01.02.2020 р. по 31.04.2021 р. становить 320015,52 грн, а компен- сація за не своєчасну виплату заробітної плати складає 124306,27 грн. Разом становить 444321,79 грн. Розрахунок компенсації, проведений позивачем і поданий до суду, відповідає вимогам Закону, який регулює даний вид правовідносин, не спростований відповідачем, а тому може бути взятий судом до уваги. В силу ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, зве- рнутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи зако- нних інтересів. За змістом ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспо- зитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.21 Кодексу України про працю України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженими ним органом чи фізичної особою за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівни- кові заробітну і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачена законо- давством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у гро- шовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Як передбачено ч.3 ст.94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом Укра- їни «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. За положеннями ст.2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Во- на включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законода- вством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового дого- вору. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати час- тини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індек- су зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним зако- нодавством. За змістом ст.ст.2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`я- зку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи гро- мадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціа- льні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчис- люється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відпо- відний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період неви- плати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за пору- шення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07.11.2012 р. у сп раві № 6-131цс12. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Тому суд доходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заробітної пла ти та компенсації за невчасно виплачену індексацію заробітної плати у зазначених раніше розмі- рах. Як встановлено п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved