Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

26.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №33569-OWNCASH, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 22849,26 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік, з кінцевим терміном повернення 24.01.2016 року. У порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 11.09.2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 29906,22 грн., у звязку з чим позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.07.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №33569-OWNCASH, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 22849,26 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік, з кінцевим терміном повернення 24.01.2016 року. Встановлено, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 22849,26 грн. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобовязання за договором №33569-OWNCASH від 25.07.2014 року належним чином не виконав. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Пунктом 2.12 кредитного договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 11.09.2015 року становить 29906,22 грн., з яких: 20479,22 грн. неповернута сума кредиту; 1891,34 грн. прострочені відсотки; 5529,48 грн. прострочена сума комісії; 2006,18 грн. - пеня. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору №33569-OWNCASH від 25.07.2014 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 29906,22 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1218,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved