Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

25.04.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що був укладений 20.09.2014 року, актовий запис № 163, та зареєстрований відділом РАЦС Кагарлицького РУЮ Київської області; - [PERSON], [INFO], залишити на виховання та проживання з [PERSON]; - після розірвання шлюбу [PERSON] залишити дошлюбне прізвище [PERSON].; - стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], судові витрати. 25.04.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 06.05.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 18.05.2016 року. В судове засідання, яке відбулося 18.05.2016 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично заперечує проти надання їй терміну на примирення з відповідачем. В судове засідання, яке відбулося 18.05.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, категорично заперечує проти надання йому терміну на примирення з позивачкою. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Крім того, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 21 жовтня 2014 року, позивачка [PERSON], (яка має малолітню дитину), зареєстрована з 14.01.2000 року за адресою: [ADDRESS] відповідно, дана справа на підставі ч. 2 ст. 110 ЦПК України підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. В 2014 році позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке (повторно) видане 22 квітня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка село Бурти Кагарлицького району Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року, про що 20 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 163. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видане 17 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] року в місто Кагарлик Київської області, про що 17 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 61. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують нормальних шлюбних відносин тривалий час, фактично з моменту народження дитини, тому між ними виникли неприязні відносини, результатом чого стало те, що сторони з кінця березня місяця 2016 року проживають на окремих житлових площах, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, стосунків взагалі не підтримують, спору щодо місця проживання малолітньої дитини немає, - вона залишається проживати з матір»ю. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, так як сторони в письмових заявах, які надіслали на адресу суду, категорично заперечували проти надання їм строку на примирення. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відповідно, суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця місто Кагарлик Київської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 17 серпня 2011 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], уродженки село Бурти Кагарлицького району Київської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 21 жовтня 2014 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], судових витрат в розмірі 551 (п»ятьсот п»ятдесят одна) грн.. 20 коп. Факт сплати судового збору позивачкою [PERSON] підтверджується квитанцією № 14669403 - 1 від 25 квітня 2016 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved