Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

26.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на домобудівлю, посилаючись на те, що 09.10.2003р. між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку за адерсою: м.Гола Пристань, Херсонської області, пров. Прикордонний, 18, розташований на земельній ділянці площею 507 кв.м. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі «Ва-Банк» за №2-2924. Всі істотні умови договору сторонами виконано, але даний договір нотаріально не посвідчено, тому не може здійснити реєстрацію права власності на нерухомість. Позивачка просить визнати за нею право власності на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 09.10.2003р. укладено договір купівлі-продажу домобудівлі №18 по пров. Прикордонний в м.Гола Пристань Херсонської області, що складається з житлового будинку літ.А стіни саман, житлова площа 34,1 кв.м., загальна площа 53,7 кв.м., літня кухня літ.Б, Г, сараї літ. В, Д, З, К, Л, туалет літ.Є, навіси літ.Ж, М, помпа №1, зливна яма №2, огорожа №№3,4. Домобудівля розташована на земельній ділянці площею 507 кв.м. Даний договір зареєстровано на товарній біржі «Ва-Банк» м.Херсона в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №2-2924 (а.с. 5). Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідач відмовляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved