Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 липня 2011 року її син [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб, який був розірваний 26.08.2014 року. В шлюбі народилась їх донька [PERSON], [INFO]. За довго до розірвання шлюбу [PERSON] припинив проживати спільно з відповідачкою та проживав разом із донькою в будинку батьків. При подачі позовної заяви до суду [PERSON] вказали, щоб суд визначив місце проживання доньки разом із її батьком. З моменту розірвання шлюбу син та його малолітня дитина проживають разом з позивачкою. З того часу відповідачка життям доньки не цікавиться, жодного разу не виявила бажання поспілкуватись з нею, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Тому позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просить позбавити батьківських прав [PERSON]. Суду пояснила, що відповідачка з 2014 року усунулась від спілкування, утримання та виховання доньки [PERSON], вказане призвело до того, що дитина не знає своєї матері. Протягом вказаного періоду відповідачка не виявляла бажання поспілкуватись з дитиною незважаючи на відсутність жодних перепон. Після розірвання шлюбу [PERSON] почала вести аморальний спосіб життя та неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом отримання позовної заяви з додатками в приміщенні Миргородського міськрайонного суду. До суду не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи. Тому суд ухвали провести розгляд справи без участі відповідачки з постановленням заочного рішення по справі. Представник органу опіки та піклування, [PERSON], підтримала позовні вимоги [PERSON]. Суду пояснила, що органом опіки та піклування та службами вживались заходи для відновлення у відповідачки бажання спілкуватись з дитиною, однак вони не дали результату. Відповідачка не виявляє інтересу щодо участі у вихованні дитини. [PERSON], в суді підтримав позовні вимоги своєї матері та підтвердив факти викладені у позовній заяві та в поясненнях позиваки. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11) Відповідач, [PERSON], з 2014 року проживає окремо від колишнього чоловіка та доньки [PERSON]. Протягом вказаного періоду вона згідно доказів наявних в матеріалах справи взагалі не спілкувався з донькою, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори в їх сукупності можна розцінювати як умисне ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування обовязками матері. Згідно показань свідка, [PERSON], яка являється вихователем дошкільного навчального закладу «Геліко», де навчається [PERSON], відповідач жодного разу не відвідувала дитину. Відповідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від обов'язку щодо виховання своєї дитини. Відповідно до свідчення свідка, та інших доказів наданих суду позивачем, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], тому суд приходить до висновку, що її необхідно позбавити батьківських прав.

Outcome: approved