Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2017 року. Після придбання квартири вона дізналася, що в квартирі мешкає без достатніх підстав відповідачка та її неповнолітня донька [PERSON] . Вона неодноразово вчиняла спроби домовитися про звільнення відповідачкою квартири, оскільки квартира придбалася для власного проживання. Проте досі спроби заїхати до придбаного житла є невдалими, оскільки відповідачка не бажає добровільно звільнити квартиру. Просила виселити [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , з квартири [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 31 жовтня 2018 року відрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Крім того, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей Лівобережного району Маріупольської міської ради. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] про прийняття та об`єднання зустрічної позовної заяви, зустрічний позов [PERSON] , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійним, повернуто відповідачці [PERSON] 25 лютого 2019 року від представника відповідачки [PERSON] надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі та без участі відповідачки. 25 лютого 2019 року позивачкою [PERSON] надана заява про розгляд справи в її відсутності за участю адвоката Веденєєвої Н.С. 25 лютого 2019 року представником позивачки адвокатом Веденєєвою Н.С. надане клопотання про закриття провадження щодо зустрічної позовної заяви та про закриття підготовчого провадження. 25 лютого 2019 року представником третьої особи Служби у правах дітей Лівобережного району Маріупольської міської ради Андрущенко О.М. надана заява про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду без її участі. 08 травня 2019 року надійшла заява від представника Служби у правах дітей Лівобережного району Маріупольської міської ради Андрущенко О.М. про проведення судового засідання без її участі. При винесенні рішення просила максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. 16 травня 2019 року представником позивачки адвокатом Веденєєвою Н.С. надана заява про відкладення судового засідання. 06 серпня 2019 року від представника третьої особи [PERSON] надійшло клопотання про заміну третьої особи на належну, а саме на управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради. Крім того, просила розглянути справу без її участі. 05 листопада 2019 року представником позивачки адвокатом Веденєєвою Н.С. надана заява про розгляд справи в її відсутності та у відсутності позивачки, зазначено, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідачка та її представник, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, тому, суд, з урахуванням згоди представника позивачки, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Мостовою Р.С. (а.с. 5-6). Як вбачається з довідки про склад сім`ї у квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , з 29 грудня 2013 року по теперішній час (а.с. 10, 11). Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Звертаючись до суду з позовом позивачка стверджувала, що спірне житлове приміщення - квартира [ADDRESS] придбана для її проживання в ній. Після придбання квартири вона дізналася, що в квартирі мешкає [PERSON] з неповнолітньою донькою [PERSON] , які перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням, що є її власністю. Дані обставини підтверджуються довідкою, виданою 15.01.2018 року ЖБК «Комфорт-Маріуполь 2007». Оскільки позивачка [PERSON] не давала своєї згоди на проживання відповідачки разом з донькою у спірній квартирні, останні проживають у квартирі зі згоди колишнього власника, вони порушують законні права та інтереси позивачки на користування належним їй на праві власності житловим приміщенням. Таке порушене право позивачки [PERSON] підлягає захисту у спосіб, який визначений останньою, а тому заявлені позовні вимоги про виселення [PERSON] , [INFO] , та її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з квартири [ADDRESS] , підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про необхідність задоволення заявленого [PERSON] позову, понесені позивачкою судові витрати підлягають відшкодуванню за правилами ст. 141 ЦПК України тільки в частині судових витрат по сплаті судового збору, оскільки на підтвердження інших понесених судових витрат позивачкою на надано суду належних доказів.

Outcome: approved