Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

26.02.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що [INFO] року [PERSON] народила доньку. [PERSON], яку відмовилася забрати з пологового будинку у зв'язку з наркозалежністю, про що заступником генерального директора по акушерській та гінекологічній службі комунальної профілактично-лікувальної установи «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об'єднання» Свиридовою В.В., завідувачем відділення інтенсивної терапії новонароджених комунальної профілактично-лікувальної установи «Донбаське обласне територіальне медичне об'єднання» Дутовим Є.М. у присутності начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей Калінінського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області майора міліції Домашенка Є.О., спеціаліста служби у справах дітей Калінінської районної у м. Донецьку ради Нікітенко O.Л. та начальника Калінінського філіалу Донецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Лаврушко A.B. був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 12 травня 2014 року. Тому народження дитини було зареєстровано на підставі рішення виконкому Калінінської районної ради у м. Донецьку. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 04.06.2014 № 252 «Про надання малолітній [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та розпорядженням голови райдержадміністрації від 06.06.2014 № 260 «Про влаштування [PERSON] на повне державне забезпечення» - [PERSON] влаштована на повне державне забезпечення. [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. за вказаною адресою не проживає. [PERSON] з 14.02.2015 року перебуває КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» м. Харкова. За весь час перебування дитини в будинку дитини [PERSON] доньку не навідувала, її долею, станом здоров'я не цікавилась, моральної підтримки не надавала, до закладу не дзвонила та не писала, не намагалась знайти дитину. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, щодо її малолітньої доньки [PERSON]. Прокурор позовні вимоги підтримав. Вислухавши думку прокурора, представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.ст.180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] доводиться матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 22.05.2014 року. (а.с.6). Згідно письмової заяви [PERSON] від 09.05.2014 року та акту КЛПУ Донецького обласного клінічного територіального об'єднання м. Донецьк від 12 травня 2014 року, мати відмовилась забрати свою новонароджену дитину з пологового будинку. (а.с.13,15). Згідно розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 04.06.2014 року за № 252 [PERSON], [INFO] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.9). Згідно розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 26.06.2014 року за № 260 [PERSON], [INFO] влаштована на повне державне забезпечення.(а.с.8). [PERSON] з 14.02.2015 року перебуває КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» м. Харкова. За весь час перебування дитини в будинку дитини [PERSON] доньку не навідувала, її долею, станом здоров'я не цікавилась, моральної підтримки не надавала, до закладу не дзвонила та не писала, не намагалась знайти дитину. Згідно висновків органу опіки та піклування Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 23.02.2016 за № 01-29/200, вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і тому її необхідно позбавити батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на користь установи де буде перебувати дитина. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.164 ч.1 п.2, 167 ч.4, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved