Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

25 червня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягувати щомісяця з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін сина [PERSON] , [INFO] , в твердій сумі в розмірі 5500 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , який перебуває на утриманні позивача, оскільки відповідач матеріальної допомоги на тримання сина в добровільному порядку не надає. У 2019 року відповідач уклав трудовий договір, за яким працює в Чеській Республіці, а розмір його заробітної плати складає 25000 гривень щомісяця. За викладених обставин, посилаючись на те, що відповідач інших дітей не має, працездатний, має стабільний високий дохід, а отже має можливість сплачувати аліменти на дитину, чого не здійснює, позивач просила суд її позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що може сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень, його теперішній розмір заробітної плати становить 13500 чеських крон, що становить близько 15-16 тисяч гривень. Однак, наразі строк трудового договору, за яким він працює за кордоном, спливає, новий не укладено, але відповідач вже подав необхідні документи для укладення нового трудового договору. Вірогідність укладення нового трудового договору, за яким умови оплати праці відповідача буду аналогічними, дуже велика. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04 червня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб сторін, копією свідоцтва про народження дитини, копіями паспортів сторін, копією акту про проживання від 04 серпня 2021 року (а.с.6-7, 32-33). Також в судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «ЧЕРОЗФРУХТ» (Чеська Республіка) та відповідачем було укладено трудовий договір на період з 16 лютого 2019 року по 10 травня 2019 року, за умовами якого базова заробітна плата відповідача становила 82 чеські крони за годину, а також змінювану частину (премію), яку визначає роботодавець відповідно до результатів робочої діяльності співробітника (а.с.8-13). 10 жовтня 2019 року між тими ж сторонами було укладено новий трудовий договір строком дії з 11 жовтня 2019 року по 30 вересня 2021 року. Положень щодо зазначення конкретного розміру заробітної плати цей договір не містить. (а.с.14-23) Разом з тим, в судовому засіданні відповідач визнав, що за останнім із вказаних договорів, який діє до кінця поточного місяця, він отримує заробітну плату в розмірі приблизно 13500 чеських крон. Інші докази актуального розміру заробітної плати відповідача в матеріалах справи відсутні, так само не повідомлено відповідачем суду про обставини, передбачені ст.182 СК України, які суд зобов`язаний врахувати при визначенні розміру аліментів. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про прав дитини. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Нормою ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про прав дитини. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , якого зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття, однак регулярної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча об`єктивних перешкод для цього або визначених законом, зокрема нормами ст.ст.188, 190 СК України, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, припинення права на аліменти тощо судом не встановлено, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом зменшення заявленого позивачем в позові розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягають стягуванню, до 3800 гривень. Частковість задоволення позову зумовлена тим, що заявлений позивачем в тексті позову розмір доходу відповідача в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, оскільки позивач розраховувала дохід відповідача, виходячи з положень трудового договору, строк дії якого сплив ще 10 травня 2019 року, а в новому, діючому трудовому договорі розмір доходу/заробітної плати відповідача не вказано, зі слів відповідача становить 13500 чеських крон (станом на дату винесення рішення суду приблизно 16800 гривень). При цьому, строк дії діючого трудового договору відповідача спливає 30 вересня 2021 року, за твердженнями останнього з ним з великою вірогідністю буде укладено новий трудовий договір на два роки з аналогічним розміром оплати праці, для чого відповідачем вже подані необхідні документи. За таких обставин, оцінюючи встановлені фактичні обставини спірних правовідносин у їх взаємозв`язку та сукупності, приймаючи визнаний відповідачем розмір його доходу в контексті положень ст.181 ч.3, ст.182 ч.2, ст.184 ч.1 СК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», суд вважає справедливим та розумним, таким що відповідає інтересам спільної дитини сторін визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в твердій сумі, в розмірі 3800 гривень щомісяця.

Outcome: partial