Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

24 березня 2014 року позивач [PERSON] направив поштовим відправленням на адресу суду позовну заяву про захист прав споживача та стягнення коштів за договором банківського вкладу в розмірі 1385000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2013 року між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №513014/2013 ( в доларах США) на строк 13 місяців, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу між сторонами було також укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] (в доларах США) від 16.01.2013 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про видачу коштів, а також з заявою про переказ коштів, проте відповідач без пояснення причин відмовив у видачі депозитних коштів. [PERSON] вважає, що ці дії порушують його право, як споживача, тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час і дату розгляду заяви повідомлявся належним чином, свого представника до суду, для участі в судовому засіданні не направив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви, та доданих до неї копій документів, 16.01.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу № 513014/2013 ( в доларах США) на строк 13 місяців, з щомісячною виплатою процентів. (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Крім того, 16.11.2013 року між [PERSON] та Пат «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № [NUMBER] ( в доларах США). Пунктом 1.2 Договору банківського вкладу, передбачено, що банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо повернення коштів, що підтверджується його заявами (зареєстрованими 18.02.2014, 24.02.2014, 13.03.2014 р.). З наданої позивачем виписки ПАТ «ВіЕйБі Банк» по особовим рахункам позивача з 22.07.2014 року по 23.07.2014 року, вихідний залишок коштів на рахунку [PERSON] № [NUMBER] становить 20263,84 Дол. США, що станом на 23.07.2014 року становить 235959,75 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що термін дії договору № 513014/2013 від 16.01.2013 року, укладеного між сторонами закінчився, відповідач порушує умови даного договору, після закінчення його терміну не повертає на вимогу позивача кошти, суд вважає, що на користь позивача підлягає до стягнення 20263,84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2014 р. становить 235959,75 грн. В решті вимог позов задоволенню не підлягає, як не доведений належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості відповідача перед ним в сумі 1385000 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2359,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial