Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

26.06.2020 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно для дитини відповідного віку, на період навчання, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб, укладений з відповідачем по справі, розірваний. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , який навчається на 2 курсі стаціонарної форми навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Конотопське вище професійне училище» за професією «слюсар з ремонту рухомого складу. помічник машиніста електровоза. помічник машиніста тепловоза». Син [PERSON] проживає разом із нею, перебуває на її утриманні потребує матеріальної допомоги у зв`язку з його навчанням. Відповідач весь час працює по цивільно-правовим угодам, має постійний дохід, тому позивач вважає, що він має можливість сплачувати у зв`язку з навчанням без погіршення свого матеріального стану. На підставі вищевикладеного, позивач і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом. Ухвалою судді від 16.06.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дій, визначених ст.178, ч.7, ст.279 ЦПК України сторонами не вчинено. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання,хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, повернені на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.7/. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.07.2015 року, що підтверджується копією рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області /а.с.31/. [PERSON] навчається на 2 курсі стаціонарної форми навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Конотопське вище професійне училище» за професією «слюсар з ремонту рухомого складу. помічник машиніста електровоза. помічник машиніста тепловоза». Термін навчання з 01.09.2018 р. по 10.01.2022 р., що підтверджується довідкою №149 від 09.06.2020 року, виданою Державним професійно-технічним навчальним закладом «Конотопське вище професійне училище» /а.с.10/. Довідкою про склад сім`ї №1023 від 15.06.2020 року підтверджується склад сім`ї позивачки, яка має сина [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоров`я, матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлені судом обставини беззаперечно свідчать про те, що позивач потребує матеріальної допомоги під час навчання дитини, проте, позивачем [PERSON] не надано суду обґрунтування суми витрат на навчання. За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне та справедливе, відповідно до вимог ст.183 СК України, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред`явлення позову - 16.06.2020 року і до закінчення ним навчання - 10.01.2022 року, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років, що є адекватним та співрозмірним з урахуванням всіх обставин справи, що були всебічно досліджені під час судового засідання. Визначений судовим рішенням розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню доньку, якій вочевидь бракує коштів, а після сплати аліментів в розпорядженні відповідача залишаються кошти достатні для забезпечення його нормальної життєдіяльності. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial