Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

25.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів, в якому просить стягнути з останньої на його користь безпідставно одержані з нього аліменти в розмірі 33054,08 гривень згідно виконавчого листа № 2-7378/11 від 07.02.2012 року. Позивач до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, в судовому засіданні зазначила, що банківську картку, яка була відкрита на її ім'я у другий половині липня 2012 року віддала позивачеві, у зв'язку із тим що діти за взаємною згодою проживали з батьком, та нею взагалі не користувалась, кошти зазначені позивачем у розмірі 33054,08 гривень не отримувала, у зв'язку з чим просить суд відмовити у позові за безпідставністю. Суд, враховуючи надані сторонами пояснення та докази, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав: В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09.08.2003 року, від даного шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Рішенням Київського районного суду м.Одеси №2-7378/11 від 17.01.12 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнуто з останнього аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24.11.2011 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме [INFO],потім з [INFO] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття,тобто до [INFO], потім з [INFO] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. У зв'язку з набранням рішення законної сили, Київським районним судом м.Одеси 07.02.2012 року видано виконавчий лист. Надалі рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.09.13 року №1512/8243/2012 визначено місце мешкання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 465 гривень щомісячно починаючи з 15.06.2012 року до досягнення повноліття дитини тобто до [INFO] року; на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 465 грн. щомісячно, починаючи з 15.06.2012 року й до досягнення повноліття дитини - [INFO]; на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 580,50 грн. щомісячно, починаючи з 15.06.12 року до досягнення повноліття дитини - [INFO]. У зв'язку з чим та на вимогу [PERSON] щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15.04.14 року визнано виконавчий лист №2-7378/11, який виданий 07.02.2012 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24.11.2011 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме [INFO],потім з [INFO] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття,тобто до [INFO], потім з [INFO] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Щодо витребуваної судом інформації з Біляївського ВДВС МРУЮ в Одеській області, вбачається наступне, що на виконанні у зазначеному відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7378/11 виданого 07.02.2012 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання трьох дітей, в рамках якого було винесено розрахунок заборгованості по аліментах. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню НДВ-13/585 від 23.05.12 року встановлено розмір заборгованості по аліментах [PERSON] у сумі 7528,20 гривень. З листа заступника начальника вбачається, що з 23.05.2012 року розрахуванням заборгованості по аліментах займалася бухгалтерія за місцем праці боржника, а саме Одеська регіональна лабораторія ветеринарної медицини, та 12.06.14 року до Відділу надійшла ухвала київського районного суду м.Одеси про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню від 15.04.2014 від 15.04.14 року №6/520/270/14. З листа ПАТ «Імексбанк» вих..3375 від 07.07.2015 року вбачається, що на ім'я [PERSON] у відділенні №86 філії АТ «Імексбанк» м.Одеси 11.07.2012 року був відкритий рахунок фізичної особи [NUMBER], починаючи з 01.08.2012 року на даний рахунок надходили кошти з призначенням: аліменти від [PERSON] згідно виконавчого листа №2-7378/11 від 17.01.2012 року. Останній раз кошти надійшли на рахунок 23.05.2014 року та станом на 07.07.2015 року залишок на рахунку складає 0,03 гривень, що підтверджено відповідною випискою. Позивачем надано довідку №43 від 28.01.2015 року про утримання аліментів з [PERSON] згідно виконавчого листа №2-7378/11 від 07.02.2012 року у розмірі 33054,08 гривень за період часу грудень - червень 2012 року ( 9723,70 гривень), січень-грудень 20113 року ( 16807,66 гривень), січень-травень 2014 року ( 6522,72 гривень), які як зазначено в позові підлягають стягненню з відповідачки, однак зазначеними, коштами відповідачка не мала змоги користуватись, оскільки електронною банківською карткою взагалі не користувалась бо віддала її самому [PERSON], що й підтверджено [PERSON] в заяві, що міститься в матеріалах справи № 1512/8243/2012 року , в якій зазначено, що аліментну картку [PERSON] віддала йому в листопаді 2012 року. Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Крім того позивачем не надано доказів, що відповідачка взагалі отримала аліменти у сумі 33054,08 гривень, так як відповідно до клопотання від 05.08.2013 року, які надавав [PERSON] до Київського районного суду м. Одеси при розгляді цивільної справи №1512/8243/2012 він зазначає, що «аліментну картку після переговорів та сварок [PERSON] віддала в листопаді 2012 року» ( а/с 32). За такими обставинами позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed