Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

25.11.2014р. Мостиська районна державна адміністрація (як орган опіки та піклування) звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що у складних життєвих обставинах опинились діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які наданий час влаштовані у державному закладі Львівської області - Комунальному закладі «Будинок дитини №1» м.Львів. Зазначає, що відповідачка не виявляє особливої активності до повернення вилучених у неї дітей в свою сім'ю, байдужа до долі власних дітей, так як жодного разу після їх вилучення не зверталася ні у Поповицьку сільську раду, ні до соціальних працівників, ні до працівників служби у справах дітей райдержадміністрації щодо повернення її дітей та покращення своєї життєдіяльності. Вказує, що згідно характеристики, виданої Поповицькою сільською радою відповідачка характеризується з негативної сторони, а саме не займається належним чином вихованням неповнолітніх дітей, часто залишає їх на свою матір [PERSON], вчиняє скандали в сім'ї, в результаті чого страждають неповнолітні діти, а також остання схильна до вживання алкоголю і в стані сп'яніння її поведінка неадекватна. Актом відвідування сім'ї [PERSON] встановлено, що відповідачка належно не займається дітьми, вчиняє скандали, кошти, що отримує витрачає не за призначенням, а належні умови проживання, придбання продуктів харчування забезпечує бабуся дітей [PERSON] Зазначає, що остання використовувала кошти одноразової грошової допомоги на свої власні потреби, а не на потреби дітей, з огляду на що їй вирішено припинити виплату вказаної допомоги у зв'язку з нецільовим використанням коштів. З огляду на наведені обставини просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей. В судовому засіданні представник Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як орган опіки та піклування Онохова О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, а також збільшила позовні вимоги, а саме просить передати малолітніх дітей на опікування Мостиській районній державній адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник третьої особи Поповицької сільської ради (як орган опіки та піклування) в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Прокурор прокуратури Мостиського району Демчук Г.В. в судовому засіданні позов підтримала. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, думку прокурора та показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні. Пріоритет інтересів дитини над інтересами батьків закріплений також в Конвенції ООН про права дитини, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.15 Постанови від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 цієї Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON]- відповідач у справі, є матір'ю семи малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], які на даний час влаштовані у державні заклади Львівської області. Так, батьком двох старших дітей, а саме [PERSON] і [PERSON] є [PERSON], який помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] за актовим записом №25 від 09.11.2009р. Відносно п'яти інших дітей - малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які народилися коли їх мати не перебувала у шлюбі, відповідачка [PERSON] є одинокою матір'ю. Запис про батька дітей проводився за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дітей, записувалося за її вказівкою, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] не займається належним чином вихованням своїх дітей, за місцем проживання характеризується із негативної сторони, часто залишає малолітніх дітей на свою матір [PERSON] і відлучається з дому на декілька днів без поважних причин, вчиняє сімейні скандали, в результаті яких страждають неповнолітні діти, схильна до вживання алкоголю, соціальну допомогу, яку отримує на утримання дітей, використовує не за призначенням, не приділяє уваги вихованню дітей, не відвідує батьківські збори, не допомагає в навчанні, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третьої особи та показаннями свідка [PERSON], а також наявними у справі письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження малолітніх дітей відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; витягом з протоколу №15 засідання комісії з питань захисту прав дитини Мостиської районної державної адміністрації від 14.11.2014р.; копією клопотання Служби у справах дітей від 30.10.2014р. щодо винесення на розгляд комісії питання щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON]; копією рішення Поповицької сільської ради №1 від 23.10.2014р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки; копією характеристики відносно [PERSON] виданої Поповицькою сільською радою №616 від 28.10.2014р.; копією розпорядження №380 від 23.10.2014р. про направлення малолітніх дітей в Комунальний Будинок дитини №1 м. Львова; актами відвідування сім'ї [PERSON] (відповідачки) від 20.08.2014р., 05.10.2014р., 22.10.2014р.; копіями актів обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 23.10.2014р., і 14.11.2014р.; копією довідки Мостиського управління соціального захисту населення; копією акту №157 від 23.10.2014р. щодо цільового використання коштів для призначення одноразової допомоги при народженні дитини; копіями листів із відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського РУЮ, Мостиського РВ ГУМВСУ в Львівській області; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копіями характеристики на учнів Пововицької ЗОШ І-ІІ ст. - дітей відповідачки [PERSON] і [PERSON]; копією паспорта відповідачки. Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своїх дітей та свідомо нехтує батьківськими обов'язками. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/1812 від 17.11.2014року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON]. відносно її малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, та відповідає інтересам дітей. Пленум Верховного суду України в п.18 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. З урахуванням конкретних обставин справи, а саме того, що представниками органу опіки та піклування неодноразово проводилися бесіди з відповідачкою, надавались консультації, проводилась профілактична та роз'яснювальна робота щодо прав та обов'язків по відношенню до своїх дітей, а також щодо відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків, які бажаних результатів не дали, та враховуючи характер поведінки відповідачки, суд вважає, що дані обставини вимагають позбавлення відповідачки батьківських прав. При цьому, головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист інтересів дітей і стимулювання матері [PERSON] щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, і водночас санкція за протиправну винну поведінку. А відтак, виходячи із вищевказаних положень закону та зазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, винної поведінки відповідачки, яка проявляється у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов'язками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дітей, яка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав,

Outcome: approved