Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 04 березня 2008 року між нею та Камінь-Каширським відділенням філії ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір, згідно умов якого нею було передано в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться по вул. О. Кошового, 5, в м. Камені-Каширському, також відповідачу вона передала правовстановлюючі документи на заставлене домоволодіння. У квітні 2015 року нею було повністю погашено кредит, однак відповідач на її вимогу відмовляється повернути вказані документи на житло, мотивуючи це їх втратою, однак в правоохоронні органи з приводу зникнення документів не звертався, ніяких дій щодо їх виявлення не вчиняв. Вважає такі його дії неприпустимими та такими, що порушують закон. На підставі наведеного, посилаючись на окремі норми законодавства, просить витребувати у відповідача належне їй свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 166625 від 25 серпня 2005 року на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. О. Кошового, 5, в м. Камені-Каширському. В ході розгляду справи ухвалою від 16 грудня 2015 року до участі у розгляді справи було залучено [PERSON] як позивача, оскільки згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №166625 від 25 серпня 2005 року на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. О. Кошового, 5, в м. Камені-Каширському Волинської області власником цього майна є він. Представником відповідача подано до суду письмове заперечення на позов, де він зазначив, що позивач, вказуючи у позовній заяві що нею були передані відповідачу правовстановлюючі документи на передане в іпотеку нерухоме майно, будь-яких належних доказів на підтвердження цього не надала. У звязку із цим вважає позов безпідставним і просить відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити, а також стягнути із відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, де просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], свідка, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору від 04 березня 2008 року № VOL0GA0000000001 укладеного між закритим акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] (а.с. а.с. 3-6), ЗАТ «Приватбанк» зобовязувалося надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04 березня 2008 року по 04 березня 2018 року включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 112200 грн. на споживчі потреби та на сплату страхових платежів. Згідно п. 8.3 вказаного договору забезпеченням виконання [PERSON] зобовязань за цим договором виступає іпотека житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою загальною площею 84,20 кв. м., що знаходиться по вул. О. Кошового, 5, в м. Камені-Каширському. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №166625 від 25 серпня 2005 року (а.с. 16), вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] При розгляді справи свідок [PERSON] керуючий Камінь-Каширським відділенням ПАТ «КБ «Приватбанк», показав, що вищевказане свідоцтво передавалося позивачем [PERSON] йому, як представнику банку, при укладені кредитного договору, після чого дане свідоцтво та документи по кредитному договору він передав до архіву Волинського відділення цього ж банку. Де знаходяться ці документи на даний час йому невідомо. Очевидно, десь свідоцтво на право власності на будівлі пропало, а тому банк погоджується відшкодувати витрати за його поновлення. Наведені обставини вказують, що оригінал вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно знаходиться у відповідача. Згідно ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Як убачається із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 24 квітня 2015 року № 150424/060 (а.с. 7) та виписки про погашення кредиту (а.с. 8), [PERSON] станом на 24 квітня 2015 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачами доведено знаходження вказаного свідоцтва у відповідача, а тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає повному задоволенню, так як правових підстав для володіння відповідачем названим свідоцтвом немає, а тому останнє підлягає поверненню його законному власнику. В разі відсутності даного свідоцтва у відповідача, суд вважає за необхідне стягнути із останнього в користь [PERSON] вартість його виготовлення. Задовольняючи позов суд, у відповідності до вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача [PERSON] судові витрати у виді сплаченого судового збору (а.с. 14).

Outcome: approved