Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

24 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] у м. Кривому Розі помер [PERSON] , який був рідним братом позивача. Мати [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , після її смерті [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом і отримала у спадок 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Під час оформлення документів на спадщину після смерті матері позивач дізналася про смерть брата. Відносини позивач з [PERSON] не підтримувала, тому як останній не бажав спілкуватися з сестрою через свій спосіб життя, і навіть коли позивач приїздила до нього, не відчиняв двері. [PERSON] був одружений на [PERSON] , яка не підтримувала [PERSON] у її прагненні щодо зміни способу життя брата, більш того дружина сприяла такому способу життя [PERSON] і перешкоджала його спілкуванню з рідними. Влітку 2019 року позивач дізналася про смерть [PERSON] , яка померла у лікарні. Про це повідомили сусіди, оскільки в квартирі, де проживав брат і частина якої належить позивачу, оселилися сторонні особи, які зловживали спиртними напоями, вчиняли сварки, заважали сусідам, і лише після виклику поліції родичам померлого [PERSON] вдалося виселити цих осіб. Після чого у квартирі виявили документи, зокрема повторне свідоцтво про смерть [PERSON] 09 грудня 2020 року в інтересах позивача до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , якій було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск шестимісячного строку та відсутністю документального підтвердження факту спільного проживання з померлим. На думку позивача, вона пропустила встановлений законом строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, наведених вище. Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку загального позовного провадження, витребувані за клопотанням позивача письмові докази, призначено підготовче засідання на 19 січня 2021 року. 05 лютого 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 18 лютого 2021 року. Представник позивача [PERSON] адвокат Севостьянова І.Г. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, суду пояснила, що [PERSON] з 2018 року тяжко захворіла перенесла інсульт, у зв`язку з чим не може рухатися, говорити, писати, а з 2019 року втратила зір. До цього вона намагалася спілкуватися з братом та його дружиною, але останні уникали спілкування. Через такі обставини позивач об`єктивно не могла дізнатися про смерть брата і реалізувати свої спадкові права на квартиру, половина якої належить їй. Від представника відповідача Покровської районної у місті Кривому Розі ради надійшло письмове клопотання про судовий розгляд за відсутності представника, у вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Допитана у якості свідка [PERSON] суду показала, що вона знала [PERSON] мати позивачки. Дочка приїжджала навідувала мати, з якою проживав [PERSON] брат позивачки, останній зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, був одружений, ім`я дружини [PERSON] . [PERSON] з дружиною тривалий час не проживали за адресою [ADDRESS] , їй відомо, що у [PERSON] було житло десь у селі, але де саме не знає. [PERSON] помер у 2015 році, а згодом померла і його дружина, після чого у квартирі оселилися сторонні особи, які вели аморальний спосіб життя, через що сусіди викликали поліцію, а у подальшому повідомили [PERSON] і в 2019 році цих сторонніх осіб виселили. Під час цих подій онука [PERSON] повідомила, що [PERSON] дуже хвора, втратила зір. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні, надала аналогічні покази. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що\~ [INFO] померла [PERSON] , мати позивача [PERSON] (а.с. 5, 7, 8). 20 вересня 2018 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] , у якому зазначено, що спадкоємцем померлої був її син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 138443511 від 20.09.2018 1/2 частка квартири [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 01 липня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [INFO] чоловіку [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтвердила факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 09 грудня 2020 року відмовлено [PERSON] , що діє від імені [PERSON] , у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] братові [PERSON] , у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини та не підтверджується документально факт спільного проживання з померлим (а.с. 13). З наданої державним нотаріусом копії спадкової справи № 630/2017 вбачається, що справа заведена 01.07.2017 на майно померлого [INFO] [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини зверталися [PERSON] 01.07.2017 та [PERSON] 09.12.2020 (а.с. 38-43). З копії нотаріально посвідченої довіреності від 09 серпня 2018 року вбачається, що на час посвідчення приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріною Л.Г. вказаної довіреності [PERSON] підписала довіреність у зв`язку з хворобою удома за адресою: [ADDRESS] . Під час посвідчення приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. заяви [PERSON] про прийняття спадщини [INFO] , останній у зв`язку із хворобою та вадами зору текст заяви було прочитано уголос та підписано іншою особою (а.с. 29). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає\~з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому,\~судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, вищенаведені докази підтверджують поважні причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили її звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а саме тяжка тривала хвороба із порушеннями зору. Крім того, суд враховує, що неспілкування позивача зі спадкодавцем відбулося саме через небажання останнього спілкуватися із сестрою, яка намагалася упорядкувати життя брата, який вів аморальний спосіб життя, а також те, що необізнаність [PERSON] про факт смерті брата хоча і не є об`єктивними та непереборним труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, але у сукупності із іншими причинами пропуску строку, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу, більш того, у судовому засіданні підтвердився факт непостійного проживання за відомою спадкоємцю адресою [PERSON] , а також, що місцем його смерті була лікарня. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний з принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Тлумачення та застосування національного законодавства прерогатива національних судів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з точки зору тлумачення їх у світлі практики Європейського суду з прав людини. Судом встановлено, що 1/2 частина квартири, половина якої входить до спадщини, вже належить з 2018 року [PERSON] , а щодо іншої частини її померлий брат за життя не оформив спадок після смерті матері, хоча і фактично його прийняв. Відомостей про інших спадкоємців у спадковій справі немає. А тому, суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, вважає, що визначення додаткового строку позивачу забезпечитиме розумний баланс між інтересами сторін, зокрема позивача, яка є співвласником спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved