Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

26.12.2016 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення відсотків за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до умов договору позики 05.10.2009 року відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 100000грн. стоком до 05.10.2019 року, розмір відсотків за користування коштами договором не визначено. Строк користування грошовими коштами з 05.10.2009 року по 23.12.2016 року склав 7 років 2 місяці 4 дні. З посиланням на ст. 1048 ЦК України позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь відсотки за користування грошовими коштами в сумі 86845,21грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив застосувати позовну давність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 100000грн., а [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів у строк до 05.10.2019 року. Договір посвідчено нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 05.10.2009 року та зареєстровано в реєстрі за №4009 (а.с. 7-8). Умовами договору не встановлений розмір процентів. Згідно з ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як передбачено ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті боргу залишається не виконаним, вимоги позивача щодо погашення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з умовами договору позики від 05.10.2009 року строк виконання зобов'язання визначений 05.10.2019 року. Позивач звернувся до суду з позовом 26.12.2016 року. Представник відповідача в судовому засіданні заявив про застосування позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення процентів за період з 26.12.2013р. по 26.12.2016р. Відтак суд обрахував суму процентів за користування грошовими коштами за договором позики за прострочений строк (з 26.12.2013р. по 26.12.2016р.), що складає 53230,38грн., яка обчислюється за такою формулою: розмір заборгованості Х кількість днів прострочення Х ставка НБУ / кількість днів у році Х 100 процентів, які підлягаю стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial