Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

26.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.12.2007 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №736. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину доньку Чабан Дар`ю Олександрівну, [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі, у присутності неповнолітньої доньки. Фактичні сімейні відносини припинені у грудні 2015 року. З цього часу сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, дитина проживає з відповідачем. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності, проти надання строку на примирення заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Просила надати їй строк для примирення терміном 6 місяців. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.12.2007 року, відповідач змінила прізвище на «Чабан» (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Чабан Дар`ю Олександрівну, [INFO] /а.с.8/. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Ухвалою від 26.10.2016 року сторонам надавався строк на примирення на 1 місяць за заявою відповідача [PERSON] Ухвалою від 28.11.2016 року сторонам надавався строк на примирення на 2 місяці за заявою відповідача [PERSON] Крім того, 28.02.2017 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про надання максимального строку на примирення на 6 місяців. Суд не вважає за потрібне надавати строк на примирення сторонам, оскільки строк на примирення раніше надавався двічі і примирення між сторонами не відбулось. Позивач у своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу та заперечував проти надання строку на примирення Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved