Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

24 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 03 жовтня 2014 року помер дядько її чоловіка [PERSON], який за життя склав заповіт від 03 жовтня 2012 року, яким усе своє майно ,в тому числі квартиру у [ADDRESS] заповідав їй . Позивачка вказує, що вона пропустила строк для прийняття спадщини ,бо на території м. Єнакієве проходили бойові дії, повязані з АТО . Через вказані обставини позивачка вважає , що вона з поважних причин пропустила строк для звернення до суду та просила суд винести рішення, яким визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини нею після смерті [PERSON] поважною і надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини на три місяці після набрання рішенням суду законної сили. 24.05.2016 року від Донецької облдержадміністрації , обласної військово-цивільної адміністрації надійшли письмові заперечення на позовну заяву у яких вона вказала, що на теперішній час Єнакієвська міська рада знаходиться у м. Єнакієве та зазначила ,що єдиним належним та достатнім документом ,що підтверджує настання непереборної сили (форс-мажору) ,що мали місце на території проведення АТО та на які посилається позивачка ,як підстави поважних причин є сертифікат Торгово- промислової палати України. У судове засідання сторони не зявилися, були повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява,у якій вона просить суд слухати справу у її відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог. Від Єнакієвської міської ради повідомлень не надійшло, а Донецька облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація надіслала заперечення на позовну заяву. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає , що у задоволенні позову слід відмовити за наступними підставами: З матеріалів справи вбачається, що як видно із свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03 жовтня 2014 року (а.с.5), який за життя склав заповіт від 03 жовтня 2012 року, яким усе своє майно (а.с.8),в тому числі квартиру у [ADDRESS], яка належала йому на праві власності (а.с.6) заповідав позивачці. У встановленому законом порядку позивачка спадщину не прийняла . З пояснень позивачки у позові вбачається, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала квартира у [ADDRESS]. Доказів існування іншого спадкоємного майна суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину у встановленому законом порядку, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачка за період з дня смерті спадкодавця [PERSON] по теперішній час не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , доказів такого звернення та відмови їй нотаріуса позивачкою суду не надано. На порушення вимог щодо надання обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні даної нотаріальної дії , викладеної у ухвалі суду згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», позивачка такої постанова не надала , наполягаючи , що вона не зверталася до нотаріуса з поважних причин. Судом перевірені доводи позивачки та її доводи про ту обставину, що вона, на її думку з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Позивачка у позовній заяві вказала , що не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом , бо на момент відкриття спадщини у м. Єнакієве велися бойові дії і державні органи не працювали. Оцінюючи ці доводи суд зазначає , що що позивачка проживає та спадщина знаходиться у м. Єнакієве ,яке дійсно з квітня 2014 року по теперішній час є непідконтрольною Україні територією і державні органи на цій території не працюють по теперішній час. Разом з тим позивачкою не надано жодних доказів того, що вона зверталася до нотаріуса на підконтрольній території України і їй було відмовлено . Також ,у звязку із неявкою до суду позивачки , судом по телефону їй та її сину було роз'яснено ,що слід надати докази форс мажорних обставин у м.Єнакієве, зафіксованих у Торгово-промисловій палаті, як про це зазначає представник Донецької облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації. Але вона таких доказів не надала, клопотань щодо витребування таких доказів до суду не подавала . Суд виходить з того,що як встановлено уч.2 с.11 ЦПК України де вказано,що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. За таких обставин суд зазначає , що позивачка жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами які перешкоджали позивачці у встановлений законом шестимісячний строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК України не надала . Отже, позивачкою не доведено ,що їй відмовлено нотаріусом у прийнятті спадщини і її право порушене ,не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини ,більше того, позивачка не зверталась до нотаріуса і не отримувала відмову нотаріуса, яка є доказом порушеного права та підставою для звернення до суду за захистом цього права. За таких обставин підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом не встановлено. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed