Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,69 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлого 12 грудня 2014 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за своє життя [PERSON], батько позивача, отримував на своє ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №044664 від 10 жовтня 2008 року, виданий Козельщинською райдержадміністрацією Полтавської області, що підтверджується довідкою Держгеокадастру у Козельщинському районі від 04.02.2016 року, але втратив оригінал вищевказаного документа. За договором про розподіл спадкового майна, який був посвідчений Козельщинською державною нотаріальною конторою 28 липня 2016 року, реєстровий номер 2346, йому переходить земельна ділянка площею 3,69 гектара, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлого 12 грудня 2014 року [PERSON], але нотаріусом йому відмовлено по причині відсутності оригінала документа, який засвідчує право власності [PERSON] на цю земельну ділянку. Земельна ділянка площею 3,69 гектара, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в дійсності приватизована померлим [PERSON], що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Козельщинському районі від 04 лютого 2016 року. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без участі її представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12 грудня 2014 року помер [PERSON] (а.с.5). Позивач є рідним сином померлого (а.с.7). [PERSON] мав на праві власності земельну ділянку площею 3,69 гектара, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, що підтверджуується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №044664 (а.с.3), довідкою відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області (а.с.9). [PERSON] зі Спадкового реєстру за померлим [PERSON] заведена спадкова справа №243/2016 (а.с.42), заповітів не зареєстровано (а.с.44). Таким чином, право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивач. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 28.07.2016 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.11. 12). Таким чином, позивач прийняв спадщину. 28 липня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про розподіл спадкового майна відповідно до умов якого [PERSON] переходить приватизована земельна ділянка площею 3,69 гектари, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району. 28 липня 2016 року позивачу постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну у звязку із відсутністю оригінала документа, який засвідчує право власності [PERSON] на цю земельну ділянку (а.с.4). В той же час, державним нотаріусом видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовані земельні ділянки площею 4,7360 га, та 1,9015 після померлого [PERSON] (а.с.39,40) Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України\~способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є законні підстави для визнання позивача власником земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved