Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

26.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка перебувала з відповідачем у юридичному шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), пояснивши це тим, що на даний час вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки не має можливості працевлаштуватися через здійснення постійного догляду за сином, який має затримку психічного розвитку з загальним недорозвитком мовлення І рівня, у зв'язку з чим змушена весь час присвячувати його лікуванню та розвитку, кожного місяця возити до відповідних лікарів у Чернігів, що потребує значно більших матеріальних затрат, ніж на утримання звичайної дитини. Відповідач до суду не з'явився, однак відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про день та час слухання справи (а.с.16,17), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки у справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с.8) підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) вбачається, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КП «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради Чернігівської області №351 від 17.01.2017 року (а.с.7) неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою №02-11/112, виданою 15.02.2017 року КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», [PERSON], [INFO], з 16.01.2017 року по теперішній час перебуває у відділенні медико-соціальної реабілітації відкритого типу КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» на денній формі реабілітації з діагнозом: «Затримка психічного розвитку з загальним недорозвитком мови І рівня» (а.с.18). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобов'язані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, зважаючи на те, що дитина потребує додаткових витрат на постійне лікування, позивачка наполягає на задоволенні позову, а відповідач не надав своїх заперечень проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн 00 коп. також слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та ст.180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved