overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

25 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 05.08.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Вказала, що спільне господарство з відповідачем не ведеться з січня 2017 року та просила строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився , про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, а 13.02.2017 р. в судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.08.2015 року, серія I-БВ № 138634, актовий запис № 1456. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 265043. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном чотири місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

25 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 21.06.1987 року, який зареєстрований Хмельницьким Будинком урочистих подій. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство не ведуть з грудня 2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати, зазначив, що спільне господарство не ведеться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 21.06.1987 року Хмельницьким Будинком урочистих подій, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія 1-БВ № 468853, актовий запис № 877. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

25 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 25.03.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб та не надавати строк на примирення, вказала, що спільно господарство не ведуть з 15.12.2016 року. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати, відповідач зазначив, що спільно господарство з позивачем не ведуть з 15.12.2016 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 25.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.03.2014 року, серія 1-БВ № 119429, актовий запис № 378. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], 11.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 228347. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з 15.12.2016 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

25 січня 2017року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 серпня 1997року він уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народились діти: Христина,29.07.1998року народження, Даниїл,22.12.2006року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 28 квітня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали напружені відносини та конфлікти. Шлюбні відносини припинили у грудні 2014 року. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 1990 року, про що Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 11 та видане свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 11). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 1988 року в смт. Козелець районним відділом РАЦС Чернігівської області, за актовим записом № 37. У судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача з проханням справу слухати у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 20.09.2003 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №77. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.09.2003 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля, актовий запис №77, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). Шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину, проте повідомив, що офіційно не працює, а має тимчасові заробітки. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, а з його слів має тимчасовий підробіток, а також обовязок відповідача утримувати дитину до її повноліття, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просить задовольнити, а такожпросить стягнути судові витрати з відповідача, оскільки з нею залишаються проживати дві малолітні дитини. У судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечує проти його задоволення, від надання строку на примирення відмовився. Проти стягнення з нього судових витрат заперечує, вказавши, що кошти відсутні і мається непогашений кредит. Судом встановлено, що сторони 26 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області зареєстрували шлюб, актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 082762. Від спільного подружнього життя сторони мають двоє малолітніх дітей сина, [PERSON], [INFO], та дочку, [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Від розірвання шлюбу утримувало наявність малолітніх дітей. Вищевказана поведінка обох привела до того, що вони проживають за різними адресами, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір і просить стягнути ці витрати з відповідача. Бо з нею залишаються дві малолітні дитини, тому ці витрати, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просить задовольнити, а такожпросить стягнути судові витрати з відповідача, оскільки з нею залишаються проживати дві малолітні дитини. У судовому засіданні відповідач позов визнав і не заперечує проти його задоволення, від надання строку на примирення відмовився. Проти стягнення з нього судових витрат заперечує, вказавши, що кошти відсутні і мається непогашений кредит. Судом встановлено, що сторони 26 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області зареєстрували шлюб, актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 082762. Від спільного подружнього життя сторони мають двоє малолітніх дітей сина, [PERSON], [INFO], та дочку, [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Від розірвання шлюбу утримувало наявність малолітніх дітей. Вищевказана поведінка обох привела до того, що вони проживають за різними адресами, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір і просить стягнути ці витрати з відповідача, бо з нею залишаються дві малолітні дитини, тому ці витрати, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved