Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

25 березня 2019 року заявник звернувся до суду з дійсною заявою, мотивуючи заявлені вимоги тим, що він з [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2013 року. 31 травня 2017 року в м. Донецьк у Донецькому республіканському центрі охорони материнства у його дружини народився син. В даній лікарні йому було видане медичне свідоцтво про народження. 08 червня 2017 року він зареєстрував народження сина у м. Донецьку, про що отримав свідоцтво про народження сина, яке не дійсне на підконтрольній Україні території. Зазначив, що він звернувся до Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління в Донецькій області із заявою про державну реєстрацію народження дитини та видачі свідоцтва про народження чинного зразка. Однак, йому було відмовлено в державній реєстрації народження сина та видачі свідоцтва за тих підстав, що форма наданого ним документу на підтвердження факту народження не відповідає встановленій законодавством формі. Просить встановити факт народження 31 травня 2017 року у громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] у м. Донецьку, дитини чоловічої статі. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи: Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не зявився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1\~статті 293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9\~цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.\~18\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. На даний час медичний документ виданий органом, який діє поза межами\~Конституції\~та законодавства України та не визнається на території України. Копія лікарського свідоцтва про народження виданого медичним закладом тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації народження на території України. Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07листопада 2014року №1085-р\~м.Донецьк\~області входять до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З копії свідоцтва про шлюб серії І-НО № 332538, виданого 13 вересня 2013 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 2013 року, актовий запис № 847 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії ДНР № 026819, виданого 08 червня 2017 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 31 травня 2017 року, його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]С.(а.с.10). Згідно медичного свідоцтва про народження № 900 форми первинної облікової документації №103/у від 01 червня 2017 року, [PERSON] народила хлопчика 31 травня 2017 року о 17 годині 25 хвилин, вагою 3000,00 грамів (а.с.9). З обмінної карти пологового будинку м. Донецька та інших медичних документів вбачається, що [PERSON] перебувала під наглядом зазначеної установи та здавала необхідні аналізи, проходила певні дослідження (а.с.12-13). Зазначене також підтверджується фотокартками, де зображена родина [PERSON] з малолітніми дітьми (а.с.14). З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що його дружина [PERSON] народила 31травня 2017 року сина. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного й

Outcome: approved