Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

25 лютого 2000 року померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 27 липня 2017 року [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (позовна заява а.с. 5). Представник відповідача сільський голова Курашовецької сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. ). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 25 лютого 2000 року у с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с 8). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 447 від 08 червня 2017 року (а.с. 11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № С-299/0-0.29-447/141-17 від 05 липня 2017 року (а.с. 12), випискою із списку громадян членів КСП «Урожай», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю № С-300/0-0.29-446/141-17 від 05 липня 2017 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Урожай» с. Курашівці площею 2,27 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. На випадок своєї смерті [PERSON] 22 лютого 2000 року склала заповіт (а.с. 9), яким жилий будинок з надвірними спорудами і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі сертифікат на право на земельну частку (пай), вклади та все майно, яке належить їй на праві особистої власності і на яке за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Згаданий вище заповіт від імені [PERSON], відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48337607 від 07 липня 2017 року (а.с. 16-30), є чинним, не зміненим і не скасованим. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Як слідує із довідки Курашовецької сільської ради (а.с. 11) позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі Свідоцтва про право на спадщину) № 48337646 від 07 липня 2017 року (а.с. 15) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась). Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» (а.с. 10) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 249 від 07 липня 2017 року (а.с. 14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved