Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

26 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної анкети-заяви № б/н від 05 листопада 2019 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» А-Банку складає між ним та банком кредитний договір. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 05 вересня 2021 року наявна заборгованість у розмірі 37328,54 гривень, яка складається з: 28397,93 гривень - заборгованість за кредитом, 8930,61 гривень - заборгованість по відсоткам. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37328,54 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував. Відповідачем відзив не подано. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку № б/н, згідно якої приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі зазначеної анкети-заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. До позовної заяви позивачем разом з іншими документами надано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитною карткою «Зелена» та з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» з зазначенням, що дані умови розміщені на офіційному веб-сайті. А також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» Картка «Зелена» /а.с. 7, 8-15/. У вказаному паспорті сторони визначили: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума кредиту до 200000 грн., строк кредитування - 240 місяців, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, процентна ставка базова 3,7% в місяць (44,4% річних), тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,4% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); порядок повернення кредиту - щомісячно до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 грн. не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. Підпис [PERSON] в паспорті споживчого кредиту підтверджено 05 листопада 2019 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ОТП 42), надісланим за номером телефону, зазначеним відповідачем у анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної власноручно /а.с. 8/. Наведене свідчить про те, що відповідач з викладеними у анкеті-заяві та у паспорті споживчого кредиту умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви ним проставлено свій особистий підпис, а у паспорті споживчого кредиту ним проставлено електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказане свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Абзац другий частини другої статті 639 ЦКУкраїни передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Вказаний договір був укладений як електронний правочин, підписаний [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20 щодо підтвердження досягнення умов шляхом підписання паспорта споживчого кредиту. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Як вбачається з підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту [PERSON] погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, а саме: з умовами, викладеними в п. 4, відповідно до яких процентна ставка за користування кредитними коштами за межами пільгового періоду визначена у розмірі 44,4 %; з умовами, викладеними в п. 6 відповідно до яких процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту визначена у розмірі 7,4 % у місяць та з штрафом за несвоєчасне погашення кредиту. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 37328,54 гривень, яка складається з: 28397,93 гривень - заборгованість за кредитом, 8930,61 гривень - заборгованість по відсоткам, на користь Банку /а.с. 5-6/. Оскільки вказаний договір є договором з щомісячною сплатою кредитного платежу, і відповідач належними чином його не виконував, тобто не сплачував щомісячний платіж у повному обсязі, то є закономірною наявність заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ «А-БАНК»у розмірі 37328,54 гривень, порушене право позивача на повернення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2270 грн. /а. с. 23/.

Outcome: approved