Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

26.02.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить постановити рішення, яким стягувати із відповідача в її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві покликається на те, що перебувала у шлюбі із [PERSON] У них народилася дитина син, [PERSON], [INFO]. Шлюб із відповідачем розірвано, дитина залишилася проживати разом із нею. З 2017 року батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Вона сама утримує сина, здійснює належний догляд за ним, забезпечує матеріально. Між ними не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які [PERSON] має сплачувати. Добровільно надавати матеріальну допомогу він не бажає. Дитина є інвалідом по дитячій неврології, потребує постійного стаціонарного і амбулаторного лікування та відвідувати заняття комплексної фізичної реабілітації, консультацій ортопеда. Відповідач працездатний, на утриманні інших утриманців немає, постійно їздить на заробітки за кордон, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісяця, до виповнення сином повноліття. Просила позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надіслала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Проте ним через канцелярію суду подано заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 01 жовтня 2008 року народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-НМ № 109230 від 06.10.2008 року (а.с.6). Згідно копії рішення Галицького районного суду від 10 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину залишено проживати з матірю (а.с.5), яка повністю його утримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до\~ст. 182 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно\~ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу «Нойлінґур і Шурук», № 41615/07, § 135, 6 липня 2010 року, і «X проти Латвії», заява №. 27853/09, § 96, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява № 30943/96, §66, ЄСПЛ 2003 р.VIII). За ч.2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача, враховуючи те, що має постійний заробіток, може надавати матеріальну допомогу на дитину, слід стягувати щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень щомісяця, до досягнення ним повноліття. Стягнення розпочати з дня предявлення позову до суду. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України, витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved