Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

25.08.2021 до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа № 456/3416/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка передана за підсудністю згідно з ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2021. В якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого дітей не мають. Сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного майна немає та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 09.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 20.10.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 05.07.2019 Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 05.07.2019 складено відповідний актовий запис за №58, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (арк. справи 4). Від шлюбу сторони не мають дітей. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, окреме проживання, відсутність спільного побуту, те, що від шлюбу дітей не мають та те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви. Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката з таких підстав. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У цій справі позивачем не надано суду в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката ані договору про надання професійної правничої допомоги, ані належних документів (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо), які підтверджують сплату нею адвокатові коштів на правову допомогу по цій справі, тому в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які оцінює позивач в сумі 2000,00 грн. - слід відмовити.

Outcome: approved