Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

25.12.2013 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, тривалістю три місяці, необхідний для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його діда [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] року помер його дід - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,50 га., що розташована на території Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 11, ділянка № [NUMBER], яка належала йому на підставі державного акту на праві власності на землю серії І-ОД № 018283 від 13.02.2001 року. 01.02.2008 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав вказану вище земельну ділянку [PERSON] Позивач також зазначає що так як вважає себе таким, що фактично прийняв спадщину після смерті свого діда, а також через юридичну необізнаність та тяжкий матеріальний стан не звертався у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого пропустив визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори з метою отримати право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі та пояснив, що письмова відмова нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відсутня, адже нотаріус відмовив йому в усному порядку. Представник відповідач - Бритівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. (а.с. 16) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції Закону 2004 року) та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Крім того при розгляді даної цивільної справи судом враховано інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13. Так судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,50 га., що розташована на території Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 11, ділянка № [NUMBER], яка належала йому на підставі державного акту на праві власності на землю серії І-ОД № 018283 (а.с. 6) Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.5) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Необґрунтованою є практика місцевих судів щодо визнання поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Слід зазначити що в матеріалах справи відсутня вмотивована відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу після смерті його діда. Таким чином з урахуванням викладеного, а також того, що суд не знаходить посилання позивача про його юридичну необізнаність, важкий матеріальний стан та фактичне прийняття спадщини після смерті спадкодавця такими поважними причинами, у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed