Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивує тим, що її син [PERSON], 1997р.н., є спадкоємцем ? частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 24.01.2009р. Під час оформлення спадщини їм було повідомлено, що згідно єдиного державного реєстру обтяжень на належну померлому частку квартири накладено арешт на підставі виконавчого листа АЕ 445 від 01.12.1989р., виданого Жовтневим райсудом м.Маріуполя у справі про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 03 липня 1989р.н. Вказує, що [PERSON] вже набув повноліття, підстави для застосування арешту на даний час відпали. Крім того, арешт, накладений на частину спадкового майна, порушує права спадкоємця, унеможливлює реєстрацію права власності на квартиру протягом тривалого часу. Просить скасувати арешт з ? частки вищевказаної квартири. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи та відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 01.12.1989р. з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 03 липня 1989р.н., в розмірі ? частки зі всіх доходів щомісячно до повноліття дитини. За даними державного реєстру прав на нерухоме майно виявлено обтяження (№2189242 від 15.07.2005р.) на ? частку квартири [ADDRESS], належну [PERSON], на підставі листа АЕ 445 від 01.12.1989р. Жовтневого райсуду м.Маріуполя. Судом також встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після померлого 24 січня 2009 року [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно роз'яснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Фактичні обставини справи та системний аналіз норм права, що врегульовують спірні питання щодо захисту майнових прав та зняття арешту з майна, дають законні підстави для задоволення позову про зняття арешту з майна, оскільки наявність арешту майна та заборона дій по його відчуженню є порушенням майнових прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З огляду на вищевказане, очевидною є відсутність підстав для збереження арешту майна та заборони дій по його відчуженню, оскільки [PERSON] не є боржниками у виконавчому провадженні, арешт накладено з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON], який помер, а особа, на утримання якої були стягнуті аліменти, [PERSON] набув повноліття. Таким чином, арешт з 1/2 частки квартири [ADDRESS] має бути знятим.

Outcome: approved