Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

25 березня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги, 19 серпня 2014 року звернулася до суду з уточненим позовом в остаточній редакції. 11 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 15 листопада 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини були об'єднані в одне провадження. 07 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. 29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2009 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 14 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 1999 року. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року був зменшений розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON] [INFO] до 16 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 червня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] по аліментам складає: 19 597,40 грн. У відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України, передбачена відповідальність платника аліментів на сплату неустойки (пені) в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки. Сума пені станом на 01 червня 2014 року становить 365 803,13 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Враховуючи наведене, позивач [PERSON] просила суд: -стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість по аліментам, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 19 597,40 грн.; -стягнути на її користь з [PERSON] неустойку (пеню) за період прострочення виплат по аліментам на утримання дитини в розмірі 365 803,13 грн. В зустрічному позові [PERSON] посилався на те, що 14 вересня 1996 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 227, проведений Відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище [PERSON]. [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON], батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений він - [PERSON]. 17 листопада 1999 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний, але, фактично, шлюбні відносини між ними були припинені ще в березні 1997 року. [PERSON] зазначив, що він не може бути батьком дитини, в зв'язку з тим, що дружина постійно зраджувала йому, зустрічалася з колишніми коханцями, друзями. В 1999 році [PERSON] звернулася до нього з проханням написати заяву про відмову від дитини, саме з цього часу йому стало відомо, що він зазначений батьком дитини в актовому запису про народження.. У відповідності до Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зав'язку з обставиною, що має істотне значення. Істотне зазначення має той факт, що [PERSON] звернулася до суду з позовом до нього про стягнення аліментів 19 листопада 1999 року, а рішення було винесено судом тільки 07 травня 2009 року. Він є інвалідом 3 групи з 09 грудня 2008 року отримує пенсію по інвалідності, свої доходи не приховує, не ухиляється від сплати аліментів, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» з його пенсії утримуються суми аліментів не більше 50% доходу, в зв'язку з чим, виникла заборгованість, але, його вини в цьому немає. В зв'язку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просив суд: -виключити відомості про нього як батька з актового запису № 41 проведеного 03 лютого 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області про народження [PERSON] [INFO]; -звільнити його, [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2009 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та ї представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги не визнали, зазначили, що при розгляді справи про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, була проведене судово-генетична експертиза, згідно висновку експерта, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], тому, підстав для виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини немає, також, немає підстав і для задоволення вимог [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, . В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, посилалися на те, що заборгованість по аліментам утворилася не з вини [PERSON], суд розглядав справу про стягнення аліментів з 1999 року по 2009 рік, тому одразу була нарахована заборгованість за 10 років, яку [PERSON] не мав можливості погасити, оскільки є інвалідом 3 групи. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити зустрічні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 14 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 1999 року. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року був зменшений розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] [INFO] до 16 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за період 19 листопада 1999 року по 07 травня 2009 року були нараховані суми аліментів на загальну суму 21 144,60 грн., в той же час, нею взагалі не надані докази того, за який період була нарахована зазначена сума. Так, у відповідності до розпорядження державного виконавця від 02 червня 2009 року, бухгалтерії Ощадного банку № 2991 був надісланий виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON], пропонувалося проводити утримання з 01 червня 2009 року , одночасно нарахувати заборгованість за період з 09 грудня 2008 року по 01 червня 2009 року плюс 21 144,60 грн. Таким чином, фактично заборгованість по аліментам в розмірі 21 144,60 грн. виникла за період з 19 листопада 1999 року по 09 грудня 2008 року. Згідно довідки Начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян від 12 червня 2014 року, станом на 01 липня 2014 року заборгованість по виконавчому листу складає: 21 234,90 грн. Суд приходить до переконання, що в задоволенні позову [PERSON] в частині вимог про стягнення заборгованості по аліментам належить відмовити, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, перебуває на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, виконавче провадження не закрите, стягнення за виконавчим листом проводиться, за відповідачем рахується заборгованість, яка підлягає стягненню, тому, підстав для стягнення зазначеної суми повторно не має. Стосовно вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за затримку сплати аліментів, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам, в той же час, суд приходить до переконання, що заборгованості по аліментам виникла не з його вини. Як зазначалося вище, рішенням суду від 07 травня 2009 року з [PERSON] стягнуті аліменти, починаючи з 19 листопада 1999 року, в зв'язку з чим, відповідачу була нарахована заборгованість одразу за 10 років. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 3 групи з 09 грудня 2008 року, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Згідно довідок Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з пенсії [PERSON] з 01 серпня 2009 року утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, відрахування проводяться щомісяця, утримувати заборгованість в повному обсязі не має можливості, оскільки, розмір відрахувань, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50% доходів. Судом також встановлено, що в зв'язку з інвалідністю, [PERSON] постійно потребує лікування. Так, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні: з 18 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року, з 26 травня 2014 року по 06 червня 2014 року; з 29 липня по 09 серпня 2014 року, з 19 серпня по 02 вересня 2014 року з діагнозом: посттравматичний лівосторонній гонартроз з нестабільністю колінних суглобів, порушення функції суглоба та ходьби вираженого ступеню, лівосторонній кокс артроз 1 ступеню з больовим синдромом, остеохондроз нижнього відділу хребту, дискоз, що підтверджується медичними епікрізами. З 23 січня 2014 року по 06 лютого 2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікування з діагнозом: бронхіальна астма, емфізема легенів, що підтверджується медичним епікризом. Також, судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні ще двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Оскільки позивачем [PERSON] не надано суду доказів вини відповідача [PERSON] у виникненні заборгованості по аліментам на утримання дитини, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів належить відмовити. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON], суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 227, проведений Відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів. У відповідності до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], актовий запис № 41 проведений 03 лютого 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області. У відповідності до ст.122 СК Україним, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно до ст. 136 СК України, 1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилався на те, що він не є батьком дитини. У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. [PERSON] не надав суду жодного доказу, які підтверджують його позовні вимоги в цій частині. Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Встановлено, що 07 травня 2009 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області винесене рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Як вбачається з рішення суду, [PERSON] заперечував своє батьківство щодо дитини, в зв'язку з чим, у справі була проведена судово-генетична експертиза, згідно висновків експерта, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини належить відмовити. В задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам також належить відмовити, з наступного. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилався на норми ч.1 ст. 194 СК України та ч. 2 ст. 197 СК України. У відповідності до ч.1 ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Суд приходить до переконання, що вищенаведена норма закону не повинна застосовуватися до правовідносин, оскільки, як зазначалося вище судом, з [PERSON] стягнуті аліменти у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2009 року, починаючи з 19 листопада 1999 року. Зазначене рішення суду не скасоване, а тому, підлягає виконанню. Згідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Та обставина, що судом тривалий час розглядалася справа про стягнення аліментів на утримання дитини, не є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилася в тому числі і за період, визначений судом. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: dismissed