Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року, який рішенням Очаківського міськрайонного суду від 17 листопада 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Після розірвання шлюбу вона створила нову сім`ю, уклавши шлюб з [PERSON] .. На теперішній час вона має бажання тимчасово строком на один рік виїхати за кордон до м. Хель Республіка Польща. Піклуючись про організацію безперервного процесу навчання сина, вона звернулася до Комплексу загальноосвітніх шкіл в м. Хель, і її сина [PERSON] було прийнято до 4 класу школи базової освіти в м. Хель на 2021/2022 навчальний рік. Разом з тим, для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини на тимчасовий виїзд за кордон. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від надання такого дозволу і це шкодить інтересам дитини, просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька до м. Хель Республіки Польща у період з дати набрання рішенням законної сили по 31 липня 2022 року. Ухвалою від 02 серпня 2021 року неналежну третю особу у цій справі - службу у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації замінено належною - службою у справах дітей Радсадівської сільської ради. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Позивачка, її представник та представник третьої особи - служби у справах дітей Радсадівської сільської ради надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивачка крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи, третя особа вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за місцем реєстрації у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року, який рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року було розірвано (а.с. 12). [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки і відповідача і на теперішній час проживає з матір`ю, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 11) та довідкою про місце проживання № 735 від 10 вересня 2018 року виданою Радсадівською сільською радою Козирського старостинського оругу № 2 Очаківського району Миколаївської області (а.с. 13). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 серпня 2017 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 17). 14 квітня 2021 року позивачкою було надіслано відповідачу лист-запрошення з проханням з`явитися до приватного нотаріуса для надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] , за межі України до Республіки Польща, з метою навчання (а.с.23), який було повернуто відправнику з відміткою «не вручено під час доставки». ( а.с. 24). З копії довідки від 15 лютого 2021 року Комплексу загальноосвітніх шкіл в м. Хель, переклад якої з польської мови засвідчений присяжним перекладачем Шубіною О., [PERSON] було прийнято до 4 класу школи базової освіти в місті Хель (84-150 Хель, вул. Школьна 1) на 2021/2022 навчальний рік (а.с. 18). Рішенням голови Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 61 від 29 липня 2021 року було затверджено висновок служби у справах дітей Радсадівської сільської ради щодо підтвердження місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , для його тимчасового виїзду за межі України» (а.с. 96-98). Відповідно до ч. 7 ст. 6 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. [PERSON] на день звернення до суду з позовом виповнилось 9 років. Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 pоку, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, східних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 та ч. 1 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами), виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Будь-яких доказів того, що мати діє всупереч інтересам неповнолітньої дитини, матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду доказів щодо вчинення ним дій після звернення позивача для оформлення у належний спосіб дозволу для виїзду дитини за кордон без супроводу батька. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їх дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування в зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітнього [PERSON] за кордон без згоди батька та до конкретної держави. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн. (а.с. 1), а також 5000 грн. - в рахунок витрат на правову допомогу (а.с. 67-70). На підставі викладеного,

Outcome: approved