Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

25 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] у м. Лутугине, Луганської області, посилаючись на те, що факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2020, довідкою про причину смерті №24 (до форми № 106/у № 2, видається для захоронення) від 17.02.2020, свідоцтвом для поховання від 19.02.2020. Проте, Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з причини подання документів, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 та роз`яснено право заявнику на звернення до суду з заявою встановлення факту смерті. Вказувала, що встановлення факту смерті батька їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниця. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2020, виданого Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (актовий запис № 336) та довідки про причину смерті №24 (до форми № 106/у № 2, видається для захоронення) від 17.02.2020, свідоцтва для поховання від 19.02.2020 слідує, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Лутугине, Луганської області, у віці 69 років від гострої серцевої недостатності, повторний інфаркту міокарду. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.02.2020 виданої на ім`я заявниці - державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Лутугине, Луганської області, не може бути здійснена, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено свідоцтво про смерть, виданого на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Проаналізувавши встановлені обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, а тому її вимоги підлягають задоволенню. За приписами ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved