Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

25 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 листопада 1985 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Так, від даного шлюбу в них діти є повнолітніми. Зазначає, що спільне життя із відповідачем у неї не вклалося, подружні відносини між ними припинені. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння та довір`я. В результаті вищевикладеного, подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, їхня сім?я існує формально, просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з?явилася, проте від її представника - адвоката Ватаманюка В.В. надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує про можливість прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, позовну заяву визнає повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі із 03 листопада 1985 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за актовим записом № 64 (а.с. 4). Від спільних подружніх відносин у сторін діти є повнолітніми. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 768,40 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved