Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

24 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів , стягнення аліментів у твердій грошовій сумі , мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 02 лютого 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексанції, підвищення прожиткового мінімуму в часі . На даний час відповідач працює більше трьох років на заробітках в РФ та отримує значні доходи. Оскільки коштів, які виплачує відповідач недостатньо для належного утримання дитини, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, до повноліття дитини. В судове засідання сторонни не з,явились. Позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі. Відповідач до суду не з,явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Разом із заявою надав письмові пояснення на позов , в яких зазначив, що на заробітки до Росії він не їздить, на даний час є безробітним, змушений жити за рахунок випадкових заробітків ,свого житла не має і проживає разом із непрацездатними батьками внаслідок досягнення ними пенсійного віку, які за станом здоров,я та віком також потребують його допомоги. Позовні вимоги визнав частково , не заперечує сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], але не більше ніж у розмірі по 400,00 гривень, до досягення дитиною повноліття. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 57 ЦПК України , доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справ, не підлягають доказуванню. Судом встановлено , що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Дані обставини відповідачем не заперечуються , а тому не підлягають доказуванню. Згідно із рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 02 лютого 2009 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі. З наданих відповідачем документів, таких як: довідки про склад сім,ї за № 919 від 04.12.2015 року , згідно з якою він зареєстрований за адресою : [INFO] і має наступний склад сім,ї : батько [PERSON] [INFO], мати [PERSON] [INFO] ; копії пенсійного посвідчення на ім,я [PERSON] та копії пенсійного посвідчення на ім,я [PERSON] вбачається, що відповідач має на утриманні непрацездатних батьків. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх збідностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов.язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров.я та матеріальне становище дитини; стан здоров.я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку( доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає , що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров.я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв,язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров.я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв.язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу ії матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов.язує їх зі способом присудження ( ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров.я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ( що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші осбтавини, що мають істотне значення. У справі за № 143 цс 13 Верховний Суд України зробив висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенями ст. 192 СК Укрїни зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу її присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку( доходу) матері, батька дитини про розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов.язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 182 « Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 « Визначення розміру аліментів у часті від заробітку ( доходу) матері, батька дитини», ст. 184 « Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання про визначення конкретного розміру аліментів у твердій грошовій сумі, які підлягають бути стягнуті з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. Як було встановлено судом, відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, на утриманні має непрацездатних батьків внаслідок пенсійного віку . Позивачем не надано доказів того, що відповідач працює на заробітках у Росії і отримує значний дохід. Частина 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 статті 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мініміму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України « Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року за № 80-VIII прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. Позивач звернулась до суду з дійсним позовом 24.11.2015 року. Відповідно до ч.1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред,явлення позову. Виходячи з зазначеного вище, у листопаді 2015 році мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років становив - 436, 50 гривень. Суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, те що він має на утриманні непрацездатних батьків вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 500,00 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial