Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

26 жовтня 2015 року ПрАТ Європейський Страховий Союз звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу грошові кошти у розмірі 8137,50 грн. (вісім тисяч сто тридцять сім гривень 50 копійок) за заподіяну ним внаслідок дорожньо транспортної пригоди шкоду, що трапилась з його вини, сплачену позивачем потерпілому [PERSON], а також судові витрати в розмірі 1218,00 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що 22.09.2014 року між ПрАТ Європейський Страховий Союз та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЦВ) №АІ/3707413, забезпечений транспортний засіб Renault Magnum д.н.[NUMBER]. 14.03.2015 року у м. Миколаєві по вул. Веселінівська сталось ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та авто [NUMBER] під керуванням [PERSON] Однак, останній у передбачений ЗУ Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів триденний строк не повідомив про ДТП страховика. 10.04.2015 року постановою Южноукраїнського міського суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Потерпілий [PERSON] звернувся до їхньої страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, у звязку з пошкодження його транспортного засобу внаслідок ДТП та на його користь було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8137,50 грн. У подальшому позивач звертався до [PERSON] з регресною вимогою про добровільне відшкодування завданої ним шкоди, але останній жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання у добровільному (позасудовому) порядку не здійснив. Тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 8137,50 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що обидва водія транспортних засобів було визнано винними у ДТП та щодо них складено протоколи про адміністративне правопорушення. Крім того, транспортні засоби отримали незначні механічні пошкодження, а будь яких претензій з боку потерпілого до її довірителя висунуто не було. Як на підставу несвоєчасного повідомлення про ДТП її довірителем посилалась на відсутність реквізитів та контактів страховика у полісі цивільної відповідальності та невідповідність полісу страхування цивільно правової відповідальності вимогам ЗУ Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вислухавши представників сторін по справі та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2015 року між ПрАТ Європейський Страховий Союз та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЦВ) №АІ/3707413, забезпечений транспортний засіб Renault Magnum д.н.[NUMBER]. Даним полісом було визначено страхову суму за шкоду заподіяну життю і здоровю людини у розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень та за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50,000 (пятдесят тисяч) гривень (а.с.5). З довідки №59571349 про ДТП вбачається, що 14 березня 2015 року о 17.15 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Миколаєві Миколаївської області по вул. Веселінівській (Поштова), під час руху не врахував дорожню обстановку та змінюючи напрямок руху праворуч допустив бокове контактування з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався в попутному напрямку. Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.6-7). Наявність механічних пошкоджень у авто [NUMBER] також підтверджується копією довідки від 14.03.2015 року (а.с.17). За вчинене [PERSON] адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави, що підтверджується постановою суду від 10.04.2015 року (а.с.8-9). 17 червня 2015 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ Європейський Страховий Союз з заявою про виплату страхового відшкодування, у звязку з пошкодження його транспортного засобу Toyota Corolla д.н.[NUMBER] внаслідок ДТП (а.с.10). Відповідно до акту огляду вищезазначеного транспортного засобу (а.с.18) та звіту №17/11-13 від 11.11.2013 року про оцінку вартості матеріального збитку вартість шкоди спричиненої пошкодженням авто [NUMBER] склала 10965,00 грн. (десять тисяч девятсот шістдесят пять гривень 00 копійок) (а.с.19-23). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 12.06.2015 року (а.с.25) та страхового акту №оцв15/418 від 17.06.2015 року (а.с.26) ПрАТ Європейський Страховий Союз на користь [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8137,50 грн., що підтверджується належним чином засвідченою копією платіжного доручення №4347 від 17.07.2015 року (а.с.24). Таким чином, факт виконання ПрАТ Європейський Страховий Союз зобовязання перед потерпілим [PERSON] знайшло своє підтвердження. З аналізу статті 27 Закону України Про страхування та ст.993 ЦК України видно, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (яким є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно пп. «в» п.38.1.1. ч.38.1 ст.38 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, до входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником; та за пп. «ґ» п.38.1.1. ч.38.1 ст.38 зазначеного вище Закону, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] у встановлений законом триденний строк не повідомив страховика про настання страхового випадку. При цьому посилався на відсутність контактного номеру та реквізитів куди він міг би звернутись, та недійсність договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, оскільки він, на його думку, не відповідає вимогам ЗУ Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд не погоджується з таким твердження позивача та вважає, що воно не може бути обєктивною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Листом за вих. №208ЄСС/АГ від 30.07.2015 року позивач звертався до [PERSON] з регресною вимогою про досудове врегулювання питання відшкодування шкоди завданої ним внаслідок ДТП та сплаченої суми позивачем на користь постраждалої сторони у розмірі 8137,50 грн. (а.с.27). Дану вимогу [PERSON] так і не виконав. [PERSON] з позовом про визнання недійсним договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЦВ) №АІ/3707413, укладеним між ним та ПрАТ Європейський Страховий Союз 22.09.2015 року, яким було забезпечено належний йому транспортний засіб Renault Magnum д.н.[NUMBER], до суду не звертався. Враховуючи викладе вище, факт заподіяння відповідачем шкоди завданої внаслідок ДТП, пропущення триденного строку для повідомлення про дорожньо транспортну пригоду та відшкодування шкоди позивачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1218,00 грн. коп. Всього з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 9355 грн. 50 коп. (8137,50 + 1218,00).

Outcome: approved