Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

25.11.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 25.04.1999 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачем. Малолітня [PERSON] перебуває на утриманні відповідача. Подружнє життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, що призводить до непорозумінь. Понад рік тому сторони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. [PERSON] вважає подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливим і просить суд розірвати шлюб. Ухвалою від 09.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності через оголошений карантин. Позов підтримує і просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання також не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи без її участі, через запроваджений карантин, позов визнала, строк для примирення не бажає. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25.04.1999 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2020 (а.с. 7). У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.10.2018 та довідкою про склад сім`ї від 25.11.2020 №977 (а.с. 8-9). Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо (а.с. 2). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved