Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

24 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2012 року в загальній сумі 27269 грн. 86 коп. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 .07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримала кредит в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним погашенням. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22000 грн. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування відповідач зобов`язувалася здійснювати на умовах, передбачених кредитним договором. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно (а.с.63). Про причину неявки не повідомила, відзив не надала. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 30 липня 2012 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ Приватбанк (далі - Банк), за змістом якої він погодився, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), які розміщені на офіційному сайті банку, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг (а.с.22). Згідно з заявою позичальника, остання ознайомлена та погодилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також зобов`язалася самостійно знайомитись з їх змінами на сайті Банку. Згідно п.2.1.12.3. Договору погашенням Кредиту є поповнення картрахунку держателя, яке здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому поряду і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Відповідно до п.2.1.12.6 за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з випискою за договором, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03 листопада 2020 року становить 27269 грн.86 коп. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із розрахунку заборгованості за договором слідує, що відповідач здійснювала погашення кредитного боргу та отримувала грошові кошти з карткового рахунку. Враховуючи викладене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками підлягає стягненню у повному обсязі. Отже, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сума боргу у розмірі 27269 коп. 86 коп., з яких заборгованість за простроченим тілом кредита становить 21213,90 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6055, 96 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову у сумі 2102 грн.

Outcome: approved