Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

26.02.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №КТН3GК0000000107 від 16.04.2008 року [PERSON] 16.04.2008 року отримав кредит у розмірі 40798,94грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.04.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 16.04.2008 року уклали договір іпотеки №КТН3GК0000000107. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 21,70кв.м., яка розташована за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Прилуцька, буд.16. кв.31. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 11.11.2014р. державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови №45059048 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №76640574 від 12.11.2014 року. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, - 16.04.2008 року, а арешт - 11.11.2014 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просять звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45059048 від 11.11.2014р., на нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідачів солідарно понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача ВДВС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відстуність, не заперечує проти задоволення позову. [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КТН3GК0000000107 від 16.04.2008 року [PERSON] 16.04.2008 року отримав кредит у розмірі 40798,94грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.04.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 16.04.2008 року укладений договір іпотеки №КТН3GК0000000107, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 21,70кв.м., яка розташована за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Прилуцька, буд.16. кв.31, яке належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2008 року. 11.11.2014р. державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови №45059048 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №76640574 від 12.11.2014 року. Оскільки договір іпотеки був укладений - 16.04.2008 року, а арешт - 11.11.2014 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки, то державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Таким чином позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про з-під арешту, накладеного державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45059048 від 11.11.2014р., на нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідачів солідарно [PERSON] та ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved