Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

26.03.2020 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.04.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак сімейне життя між сторонами не склалось, і на даний час сторони припинили спільне проживання. В даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання позивача, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, працює заступником начальника відділу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, а тому може надавати таку допомогу. За таких підстав позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.04.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та встановлений строк для подання відзиву. 24.04.2020 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Відзив мотивований тим, що відповідач не може надавати позивачу матеріальну допомогу у заявленому нею розмірі. Так, як вказує [PERSON] , із своєї заробітної плати він щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу на утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] . Крім цього, його дохід у 2020 році значно зменшився в порівнянні з 2019 роком, так як йому не виплачують надбавки, премії та матеріальні допомоги. При цьому відповідач не має власного житла та транспортних засобів і виплачує кредит, який був отриманий сторонами під час їхнього шлюбу. Також у відповідача є двоє батьків-пенсіонерів, які періодично потребують його допомоги. Також посилання позивача про те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання, не відповідає дійсності. Так, відповідач в добровільному порядку забезпечує позивача та дитину сторін продуктами харчування, а також в разі хвороби дитини купує їй медикаменти. Відтак фінансово можливими для відповідача на утримання позивача є аліменти у розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. В період з грудня 2019 року по квітень 2020 року відповідач також переказував на рахунок позивача кошти на її утримання, а тому вважає, що аліменти мають стягуватися не з дати звернення позивача до суду із даним позовом, а з квітня 2020 року. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, правом подання відповіді на відзив не скористалась, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. 07.05.2020 позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що відповідь на відзив подавати не буде, просила справу розглянути, позов підтримала повністю та просила позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 25.04.2017 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). В даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з довідками Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 788, № 789 та № 1170 позивач та дитина сторін проживають разом за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням даних вимог закону, вказані обставини свідчать про те, що дитина сторін [PERSON] , 2018 року народження, проживає з позивачем, а відтак остання має право на своє утримання від відповідача. Таке право відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України позивач має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Разом з тим, вказана норма також визначає, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Так, на підтвердження позовних вимог, зокрема, тих обставин, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, позивач надала суду копію щорічної Декларації про майновий стан та доходи відповідача за 2019 рік (а.с. 8-16). З даної декларації вбачається, що [PERSON] займає посаду заступника начальника відділу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та отримує за місцем своєї роботи заробітну плату у розмірі приблизно 16420 грн. щомісячно. Доказів того, що у 2020 році розмір заробітної плати відповідача є значно меншим, ніж у 2019 році, як вказує відповідач у відзиві на позов, [PERSON] суду не надав. Також у даній декларації членами сім`ї відповідача у 2019 році зазначені лише позивач та дитина сторін. Вказані обставини свідчать про відсутність на утриманні відповідача інших осіб, зокрема, батьків-пенсіонерів, як зазначає у відзиві відповідач. Так само і наявність у батьків відповідача пенсійних посвідчень не є беззаперечним доказом того, що останні потребують від [PERSON] матеріальної допомоги і що останній таку допомогу їм надає, а також що надання такої допомоги погіршує матеріальний стан відповідача. Суд також відхиляє посилання відповідача як на підставу для часткового задоволення позову на те, що останній сплачує аліменти на утримання дитини сторін у розмірі 1/4 частини від його доходу, так як такий обов`язок покладається на відповідача нормами Сімейного кодексу України незалежно від його матеріального стану. Крім цього, на підтвердження своїх заперечень щодо позову відповідач посилається на наявність кредитних зобов`язань. На підтвердження таких обставин [PERSON] надав копію кредитного договору № 2022521038 від 21.01.2019. Однак з даного договору вбачається, що кредит наданий не відповідачу, а позивачу, і саме позивач зазначена як платник кредиту у графіку платежів до даного кредитного договору. Жодних інших доказів того, що саме відповідач сплачує щомісячні платежі за даним договором, суду надано не було. Так само суд відхиляє і посилання відповідача щодо того, що аліменти на утримання позивача мають стягуватися з квітня 2020 року з тих підстав, що до цього часу відповідач в добровільному порядку надавав позивачу матеріальну допомогу. Так, з доданих до відзиву копій квитанцій, вбачається, що [PERSON] дійсно періодично переказував на ім`я [PERSON] кошти. Однак доказів того, що дані кошти перераховувались саме на утримання позивача суду не надано. Крім цього, за загальним правилом та відповідно до судової практики ВС аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а виплати, здійснені до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, аліментами не є. Відтак суд вважає, що аліменти на утримання позивача мають стягуватися з відповідача від дати звернення позивача до суду з даним позовом, тобто з 26.03.2020 і до досягнення дитиною сторін трьох років, тобто до [INFO] включно. За таких підстав суд приходить до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що не може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання у заявленому позивачем розмірі. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку про те, що фінансово можливими для відповідача будуть аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved