Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

25 червня 2018 року, позивач, орган опіки та піклування Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON]\~ батьківських прав відносно доньки, [PERSON], [INFO], оскільки вони не виконують батьківські обовязки по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляються від виконання\~ покладених на них батьківських обовязків, а тому позивач прохає суд, позбавити відповідачів батьківських прав\~ відносно доньки та стягувати із відповідачів аліменти, на утримання дитини, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, з кожного. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2018 року провадження по даній справі відкрито. Представник позивача, органу опіки та піклування Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи,\~ в судове засідання не зявились, однак подали до суду заяви, в яких позов визнали повністю та не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав і стягнення аліментів. Справу прохали розглядати без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріал справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] є ученицею Кобеляцького навчально-реабілітаційного центру Полтавської обласної ради. Протягом вересня 2016 року квітня 2018 року її мати, [PERSON] жодного разу не відвідувала доньки, не цікавилась її життям та здоровям (а.с.13). [PERSON] проживає в квартирі своєї матері, [PERSON], [INFO], ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями (а.с.11). [PERSON] проживає в [INFO]. Будинок знаходиться в занедбаному стані. В приміщенні брудно та відчувається запах тютюну. Санітарно-гігієнічні норми не дотримуються (а.с.12). Орган опіки та піклування Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області прийняв висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини, [PERSON], оскільки ніякої участі у вихованні дитини вони не приймають та фактично самоусунулись від виконання батьківських обовязків (а.с.9,10). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних\~\~ норм\~\~ моралі;\~\~ не\~\~ виявляють інтересу до її внутрішнього\~\~ світу;\~\~ не\~\~ створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,\~\~ так і\~\~ в\~\~ сукупності,\~\~ можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari &a99; Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Судом встановлено, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] свідомо допускають ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не створюють умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя. В період з 2016 року по квітень 2018 року жодного разу не відвідували дитину, не цікавляться її здоровям та життям, а тому їх слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідачів від виховання та утримання своєї дочки, суд вважає за необхідне стягувати із відповідачів аліменти, на користь установи (закладу), в якому буде перебувати дитина, на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини\~\~ усіх\~ видів їх заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду 25 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів, відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.\~ Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та оскільки на даний час позовні вимоги задоволено повністю, то із відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі\~ 704,80\~ ( 704,80 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та 704, 80 грн. за вимогу про стягнення аліментів) гривень з кожного.

Outcome: approved