Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

25.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 19 жовтня 1973 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року позовну заяву було направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області, за підсудністю, в порядку статті 31 ЦПК України. 30 листопада 2018 року матеріали зазначеної справи надійшли до Жовтневого районного суду. 03 грудня 2018 року заяву прийнято до розгляду та розпочате підготовче провадження, яке 09 січня 2019 року завершено та справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не проживають однією сім'єю. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати їх шлюб. Вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку 106 СК України не досягнуто. Позивач вказує, що шлюбні стосунки припинені ще з жовтня 1995 року, тому вважає їх поновлення неможливим. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище, що їй присвоєне під час державної реєстрації шлюбу. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив не надіслав, хоча про час, місце та дату судових засідань повідомлений належно (а.с.25, 30). За вказаного, відповідно до приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 1973 року, про що Палацом урочистих подій м.Миколаєва здійснено актовий запис за №3625. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 6). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають однією сім'єю протягом тривалого часу. Неповнолітніх дітей сторони не мають, про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved