Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.10.2004 року її матері [PERSON], на житловий будинок з господарськими будівлями №21 по вул. Джерельній в с. Довжик Золочівського району Харківської області. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її матері [PERSON] належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №21 по вул. Джерельній в с. Довжик Золочівського району Харківської області, про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Спадкодавцем за життя на користь позивачки було складено заповіт, яким остання все своє майно заповіла [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), однак відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши через канцелярію суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від уповноваженого за посадою представника відповідача Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення по справі покладають на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Житловий будинок «А-1» 1948 року будівництва, житловою площею 25,7 кв.м, загальною площею 46.1 кв.м, розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Джерельна (колишня Петровського), 21 складається з приміщень: житлових кімнат площею 10,7 та 15,0 квадратних метри та кухні площею 5,0 квадтратних метри; господарських будівель та споруд веранди а, літ. кухні Б, веранди б, погрібу В, сараїв Г,Д,Е, вбиральні Ж та огорожі №1-2, що вбачається із наданої суду належним чином завіреної копії технічного паспорта (інвентаризаційна справа №720). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, а саме будинку 21 по вул.. Джерельній (колишня Петровського) в с. Довжик Золочівського району Харківської області, за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості станом на 22.11.2018 року відсутні. Згідно запису погосподарської книги №11 особовий рахунок 0946 3 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Довжик по вул. Джерельній (колишня Петровського), 21 Золочівського району Харківської області числиться за [PERSON], станом на 07 жовтня 2004 року за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований, що вбачається із інформації в.о. старости Довжицького старостинського округу [PERSON] №376/14-01-06. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком №21 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Джерельна, на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. 20 квітня 1958 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується наданою суду копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень відповідно до ст.ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України. 22 квітня 1959 року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія ІІ-ЯР №841729 виданого Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області. 22 вересня 1979 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], після одруження подружжя обрало спільне прізвище [PERSON]. 27.03.1984 року шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] не відновлювала свого дошлюбного прізвища. 28 вересня 1988 року, в с. Довжик Золочівського району Харківської області, у віці 69 років помер [PERSON] про що Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області 30.09.1988 року складено відповідний актовий запис №45, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії ІІІ-ВЛ №428075. 19 лютого 1994 року в с. Довжик Золочівського району Харківської області [PERSON] на випадок своєї смерті було складено заповіт на користь доньки - [PERSON], яким вона все своє майно заповіла останній. 07 серпня 1998 року, в с. Довжик Золочівського району Харківської області, у віці 40 років помер [PERSON] про що Виконавчим комітетом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області 23.10.2015 року складено відповідний актовий запис №47, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №523753. 07 жовтня 2004 року, в с. Довжик Золочівського району Харківської області, у віці 79 років померла [PERSON] про що Виконавчим комітетом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області 07.10.2004 року складено відповідний актовий запис №44, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №463857. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи №127/2005, заведеної після смерті [PERSON], наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк 04.04.2005 року звернулася донька спадкодавця - позивач по справі [PERSON] Її заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №226, та заведено спадкову справу №127/2005, також 06.05.2016 року надійшла заява від доньки [PERSON] доньки спадкодавця, про відмову від спадщини, її заяву було прийнято та зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №344/02-14 та долучено до спадкової справи №127-2005. 11.09.2018 року Четвертою Харківською ДНК за реєстровим №3-365 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 6,50 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Довжанський» в с. Довжик Золочівського району Харківської області, на імя [PERSON]. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №54566665 та №54566703. Згідно інформації в.о. Довжицького сільського голови [PERSON] від 21.10.2015 року за вих. №02-21/475 останнє зареєстроване місце проживання померлої 07.10.2005 року [PERSON], на день її смерті вулиця Петровського, 21 в с. Довжик Золочівського району Харківської області. За однією адресою з [PERSON] ніхто не був зареєстрований. 09 червня 2016 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обовязків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №21 по вул. Петровського в с. Довжик Золочівського району, Харківської області в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно. Згідно положень\~ч.\~2\~ст.\~1223 ЦК України \~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами №21 по вул. Джерельній (бувша Петровського) в с. Довжик Золочівського району, Харківської області. Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] В шестимісячний строк із заявою до нотаріальної контори звернулася позивачка по справі [PERSON] яка заявила про свої права на спадщину за заповітом, та в 2016 році звернулася друга донька [PERSON], яка в свою чергу відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, так як в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок №21 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Джерельній (бувша Петровського) в с. Довжик Золочівського району, Харківської області після смерті матері [PERSON]. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved