Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

25 березня 1997 року померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,86 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Дністер» с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 18 жовтня 2017 року [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (позовна заява а.с. 5). Представник відповідача сільський голова Наддністрянської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 25 березня 1997 року у с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради № 740 від 05 вересня 2017 року (а.с. 11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Г-502/0-0.29-741/141-17 від 22 вересня 2017 року (а.с. 12), випискою із списку громадян членів КСП «Дністер», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 711 від 18 серпня 2017 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Дністер» с. Наддністрянське площею 1,86 умовних кадастрових гектара. Витягом зі словника власних імен (а.с. 23) стверджується, що [PERSON]/Гафія - одне імя. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким належний їй на праві особистої власності житловий будинок в с. Наддністрянське по вул. Леніна, 24 Мурованокуриловецького району Вінницької області і все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на яке за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Як слідує із довідки Наддністрянської сільської ради (а.с. 11) позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Зокрема, вступив в оперативне управління спадковим майном, здійснював ремонт будинку та доглядав за присадибною земельною ділянкою. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі Свідоцтва про право на спадщину) № 49299167 від 30 вересня 2017 року (а.с. 15) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 10) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 352 від 26 вересня 2017 року (а.с. 14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved