Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

24.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в установленому законом порядку за правовстановлюючим документом - дублікатом свідоцтва про право на спадщину, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 28.02.2003 року за реєстровим № 2-1031, не була проведена за [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.12.1982 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1031. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2008 року, виданого Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.01.2003 року секретарем Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Гончар Є.С., зареєстрованого в реєстрі за № 13, [PERSON] заповіла усе її майно, яке на день смерті буде їй належати та з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39101715 від 06.12.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 15.01.2003 року, зареєстрований за № 13 не змінювався та не скасовувався. Згідно заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 485, [PERSON] не претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку у спадщині. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що підтверджено листом № 3114/2-21 від 30.12.2014 року Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 2749 від 23.11.2011 року, виданою виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. за № 2852/2-21 від 06.12.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірним спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в установленому законом порядку за правовстановлюючим документом - дублікатом свідоцтва про право на спадщину, виданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 28.02.2003 року за реєстровим № 2-1031, не була проведена за [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved