Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 червня 2004 року №710, розпорядженням голови РДА від 24 жовтня 2012 року №817 їй передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5824 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради. 25 грудня 2012 року державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку серії ЯМ №557317 зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землі та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №5900060001001550. У вересні 2018 року звернулася до Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради з метою уточнення даних щодо реєстрації договору оренди землі, де було виявлено помилку, зокрема в графі «ідентифікаційний номер відповідно до державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» помилково записано «[NUMBER]» замість вірного «[NUMBER]». З приводу виправлення помилки зверталася до Білопільської РДА, але отримала відмову з розясненням права звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Посилаючись на викладені вище обставини, заявник просить встановити юридичний факт належності їй державного акту серії ЯМ №557317, виданого 25 грудня 2012 року. Ухвалою від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаною вище заявою та призначено її до розгляду (а. с. 16). У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася. Остання, а також її представник за довіреністю [PERSON] подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують (а. с. 21). Представник заінтересованої особи Білопільської РДА Сумської області, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився без повідомлення причин (а. с. 20). У звязку з неявкою заявника, його представника, заінтересованих осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність, а тому, питання належності державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2004 року державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори заявнику [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Шкуратівське», розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ №0272770, виданого Білопільською райдержадміністрацією 20 вересня 2000 року (а. с. 10) Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 24 жовтня 2012 року №817 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5824 га ріллі, розташовану на території Шкуратівської сільської ради та прийнято рішення про видачу заявнику державного акту на право власності на вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 червня 2004 року №710 (а. с. 9) 25 грудня 2012 року на підставі зазначеного вище розпорядження Відділом Держкомзему у Білопільському районі [PERSON] видано державний акт серії ЯМ №557317 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5824 га на території Шкуратівської сільської ради, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №5900060001001550 (а. с. 7) У вказаному державному акті, в графі «ідентифікаційний номер відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів або ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ» ідентифікаційний номер заявника зазначено як «[NUMBER]», тоді як згідно з довідкою ДПА у Білопільському районі від 12 квітня 2000 року ідентифікаційний номер [PERSON] «[NUMBER]» (а. с. 6-7). 22 жовтня 2018 року першим заступником голови Білопільської РДА [PERSON] на звернення заявника надана відповідь про неможливість виправлення помилки, допущеної у державному акті на право власності на земельну ділянку та розяснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (а. с. 8). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт допущення помилки при написанні ідентифікаційного номера платника податків у державному акті серії ЯМ №557317, виправити яку у позасудовому порядку не можливо. Встановлена розбіжність при написанні ідентифікаційного номера у державному акті на право приватної власності на землю створює для [PERSON] перешкоди у реалізації права розпорядження належним їй майном, а тому суд вважає обґрунтованими підстави її звернення до суду з даними вимогами. Зважаючи на те, що вищевказані докази у своїй сукупності підтверджують обставини, на які посилається [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved