Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

26 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, вказуючи, що з 2003 року постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], в квартирі, яка належала [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті позивач [PERSON] залишився мешкати у квартирі, фактично прийнявши її в своє управління, вже понад десять років несе витрати по утриманню майна, оплачує комунальні платежі, є власником особових рахунків у службах, здійснює ремонти, тобто фактично відкрито та безперервно користується та розпоряджається майном, яким добросовісно заволодів. У теперішній час є потреба у позивача в належному оформленні прав власника на вказане нерухоме майно, він просив визнати за ним право власності на вказану квартиру після смерті [PERSON] за набувальною давністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - Костянтинівської міської ради Донецької області Піскунова М.І. в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.16). Треті особи [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями померлої [PERSON], в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказуючи, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.28, 29). Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач з 2003 року постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], в квартирі, яка належала яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 2001 року (а.с.2, 3). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 110 від [INFO] року (а.с.21), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013710209 від 07 квітня 2014 року (а.с.19-20). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] залишився мешкати у квартирі, фактично прийнявши її в своє управління, вже понад десять років несе витрати по утриманню майна, оплачує комунальні платежі, є власником особових рахунків у службах, здійснює ремонти, тобто фактично відкрито та безперервно користується та розпоряджається майном, яким добросовісно заволодів. Відповідно до ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тощо. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадах, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, як належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦПК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, воли володіння майно почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 244 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження проживання позивача [PERSON] з 2003 року по теперішній час в квартирі за адресою: [ADDRESS], а також встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON], за якою зареєстроване право власності на квартиру, позивач продовжував відкрито та безперервно володіти цим майном. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], що зареєстрована за [PERSON], яка померла [INFO] року, за набувальною давністю. На підставі викладеного ст.ст. 328, 344, 346 ЦК України,

Outcome: approved