Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем - [PERSON] уклали шлюб 12 вересня 2009 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 573. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подальше спільне проживання неможливе, фактичні шлюбні відносини були розірвані у лютому 2017 року в зв'язку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у зв'язку з різними поглядами на життя. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим, оскільки на теперішній час вони проживають окремо, сумісного побуту не ведуть. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 573. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подальше спільне проживання неможливе, фактичні шлюбні відносини були розірвані у лютому 2017 року в зв'язку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у зв'язку з різними поглядами на життя. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим, оскільки на теперішній час вони проживають окремо, сумісного побуту не ведуть. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved