Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

25 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON], в особі свого представника, з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування, яка в подальшому була уточнена. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на свою користь суму страхового відшкодування за страховий випадок в розмірі 2\~264, 13 грн. та судові витрати, які складаються з витрат за проведення авто товарознавчої експертизи та судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилаються на те, що 18 травня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу «Hyundai Tucson», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Жовтневим районним судом міста Харкова [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та винесено відповідну постанову. Позивачем, як постраждалим в ДТП, було подано заяву-повідомлення до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» та всі необхідні документи для виплати належного страхового відшкодування. Відповідачем було проведено оцінку матеріального збитку завдану позивачу, згідно якого вартість матеріального збитку складає 2\~022, 22 грн., з яких 1\~000, 00 грн. - франшизи. В той же час, позивачем також було проведено огляд та оцінку автомобілю на станції технічного обслуговування, відповідно до якого вартість збитку складає 3\~750, 00 грн. Відповідно до авто товарознавчої експертизи № 124В/2017 від 14 серпня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю складає 4\~286, 35 грн. Таким чином, на думку позивача, відповідач повинен сплатити йому різницю суми за ремонт автомобілю у розмірі 2\~264, 13 грн. та судові витрати, які складаються з витрат за проведення авто товарознавчої експертизи та судового збору. 26 січня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшли заперечення від відповідача, відповідно до яких вони просять суд відмовити [PERSON] у задоволені його позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Так, полісом № АЕ\\7995617 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] та водіїв, які мають право керування автомобілем «Hyundai Tucson», державний номер [NUMBER] на законних підставах, застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес». 13.07.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача, ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою на виплату страхового відшкодування по ДТП, яке відбулося 18.05.2016 року, за участю автомобілів «Hyundai Tucson», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER], що належить позивачу обґрунтовуючи свою вимогу тим, що згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова, винним у вчинені ДТП є [PERSON]. Дослідивши надані позивачем документи, надавши оцінку обставинам та причинам ДТП, на підставі «Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобілю «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER] № 210716-3 від 21.07.2016 р.», складений СОД [PERSON], згідно розпорядження на виплату страхового відшкодування, позивачу було виплачено страхове відшкодування в загальній сумі 1\~022, 22 грн., тобто 2\~022, 22 грн. (вартість ремонту згідно звіту) 1\~000, 00 грн. (сума франшизи) За таких обставин відповідач вважає, що свої зобовязання перед позивачем він виконав в повному обсязі. Представник позивача[PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.11.2016 року, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідачав судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 18 травня 2016 року о 17.05 год. в м. Харкові водій [PERSON] керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номер [NUMBER], на перехресті вул. Клапцова та вул. Полтавський шлях при повороті ліворуч опинився у смузі зустрічного напрямку руху та не надав переваги в русі автомобілю «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим заподіяно матеріальну шкоду. З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 881847 від 18 травня 2016 року вбачається порушення [PERSON] п.п. 10.5, 16.6 ПДР України. (а.с. 38) Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладенл на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь держави (отримувач коштів ГУДКС України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області, код отримувача 37999612, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, р/р отримувача 31215206700008, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 290 (двісті девяносто) гривень. (а.с. 33) Згідно вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Полісом № АЕ\\7995617 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] та водіїв, які мають право керування автомобілем «Hyundai Tucson», державний номер [NUMBER],на законних підставах, застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», зі строком дії до 06.03.2017 року, за яким страхова сума за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 100 000,00 грн., а розмір франшизи становить 1\~000, 00 грн. (а.с. 38) Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «СК «Юнівес» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Як вбачається з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. 13 липня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Mitsubishi Galant, державний номер [NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 травня 2016 року на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова, з вини водія автомобілю Hyundai Tucson, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Відшкодування просив сплатити на рахунок ТОВ «Технік центр». (а.с. 32) Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Положенням п.34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із п.34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. ПрАТ «СК «Юнівес» для здійснення огляду пошкодженого автомобіля, визначення розміру збитку і вартості відновлювального ремонту було замовлено проведення огляду пошкодженого автомобіля та здійснення відповідної експертизи у СПД [PERSON]. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). 26.05.2016 року представником СПД [PERSON] було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та здійснено оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER], що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку володільцю автомобілю «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER]№ 210716-3 від 21 липня 2016 року, складеним субєктом оціночної діяльності СПД [PERSON], - величина вартості отримана в результаті оцінки вартості матеріального збитку складає 2\~022, 22 грн. ( а.с. 41-51) При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу. Відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно ч.4 ст. 3 та ч.1 ст. 12 вказаного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органами державної влади та органами місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності. З огляду на викладене, належним доказом в підтвердження оціненого розміру реальної вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є саме Звіт суб'єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження в ДТП, складання якого є обовязковим при визначення збитків, що підлягають відшкодуванню. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку володільцю автомобілю «Mitsubishi Galant», державний номер [NUMBER]№ 210716-3 від 21 липня 2016 року, складенй субєктом оціночної діяльності СПД [PERSON] відповідає вимогам закону, оцінка проведена з дотриманням вимог, що встановлені вищевказаними нормативними актами. Крім того, даний Звіт не визнаний в судовому порядку недійсним та таким, що складений з порушенням вимог законодавства, а отже є належним письмовим доказом по справі, тобто виплата страхового відшкодування проведена у відповідності до норм чинного законодавства України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, значених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну наслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: dismissed