overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 167935 грн. 75 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2012 року [PERSON], уклавши кредитний договір із ВАТ «КРЕДОБАНК» № 0281.09.00.2055, правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», отримала кредит у розмірі 153619 грн. 88 коп. на строк до 24.12.2019 року. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 14.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 167935 грн. 75 коп., а тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В позовній заяві позивач просив слухати справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення у справі. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін із винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0281.09.00.2055 (а.с. 9). Відповідно до укладеного відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 153619 грн. 88 коп. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом. ПАТ «Кредобанк» зобов'язання виконав та надав кошти [PERSON], про що свідчать відповідні меморіальні ордери (а.с. 18, 19). Однак, у порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 14.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 167935 грн. 75 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 14.03.2014 року (а.с. 20-21, 22). Згідно зазначеного розрахунку заборгованість за кредитом становить 148426,15 грн., прострочені відсотки - 15703,82 грн., пеня - 3805,78 грн. Позивач надсилав вимогу [PERSON] про усунення порушень зобов'язань, однак ті отримані відповідачем не були (а.с. 23). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь суму боргу у розмірі 47940 гривень та 3 % річних у розмірі 5752,80 гривень та судові витрати. 03.04.2014року надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 66600 гривень та 3 % річних у розмірі 8825,00 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання з'явилася, уточнену позовну заяву підтримала у повному обсязі, пояснила, що між сторонами було досягнуто домовленість з початку укладання угоди про скасування умови про стягнення з відповідачки щомісячно суми у розмірі 120 доларів США. Відповідачка у судове засідання з'явилася, уточнену позовну заяву визнала у повному обсязі, також вказала, що між сторонами було досягнуто домовленість з початку укладання угоди про скасування умови про стягнення з відповідачки щомісячно суми у розмірі 120 доларів США. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.01.2009 року [PERSON] надала [PERSON] позику у розмірі 6000 доларів США. Відповідачкою була власноручно написана і підписана розписка, згідно з якою вона зобов'язалася повернути грошову суму до 17.01.2010.року, з щомісячною виплатою 120 доларів США, про те до теперішнього часу зобов'язання не виконала, грошову суму не повернула. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми визначеної кількості речей. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу на теперішній час склала 6000 доларів США, що еквівалентно 66600 гривень та з урахуванням 3% річних складатиме 1998 гривень на рік. Сума боргу по сплаті 3 % річних за весь час складатиме 8825,00 гривень. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємиця, мотивуючи позов тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, але у зв'язку з тим, що позивач після смерті матері доглядала за чоловіком, який є інвалідом першої групи безтерміново, постійно потребує сторонньої допомоги, в зазначений період стан здоров'я його значно погіршився, тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори, і просить визначити їй додатковий строк в один місяць на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує. Представник Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився про причини не явки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а/с 5). Позивач була донькою покійної (а/с 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а/с 9, 10). За життя [PERSON] було складено заповіт на ім'я позивача та відповідача [PERSON], яким вона заповіла 1/2 частину вказаного будинку [PERSON] та 1/4 частину вказаного будинку позивачці [PERSON] (а/с 6). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON], не заводилася. 17.09.2014 року, донька [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак з пропущенням 6-місячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, а отже немає підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину згідно чинного законодавства. (а/с 7, 14). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, її позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 29 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], а також синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя і шлюбно-сімейні відносини, які між ними припинені з грудня 2014 року. Відповідач влаштовує сімейні сварки та застосовує фізичне насильство. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 29 вересня 2007 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] і синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з грудня 2014 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач заперечень або пояснень по позову не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

24.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 20.06.2014 року. Від даного шлюбу вони дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦСу заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки близько місяця, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 20.06.2014 року (а.с.6), сторони уклали шлюб 20.06.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №13. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦСу заяви про розірвання шлюбу. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

24.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 27.01.1998 року вона знаходилася в юридичному шлюбі з відповідачем. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15.01.2015 року їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою. Останнім часом відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривен щомісячно. На попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривен щомісячно. На попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав. Згоден, щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 ЦПК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони з 27.01.1998 року по 15.01.2015 року знаходилися в юридичному шлюбі. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

24.12.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився [INFO] в розмірі 1\\4 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.07.2012 року, а [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги їй на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтва про шлюб та народження ( а.с.7,5) видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.07.2012 року і після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]», а [INFO] у них народився син [PERSON]. Із копії довідки ОСББ «Гармонія» від 22.12.2014 року видно, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS], з нею разом зареєстрований син [PERSON], а відповідач за вказаною адресою не зареєстрований. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

24.12.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 14 грудня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку і до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частки його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Донька мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.7) У відповідності зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина й чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що іншій із подружжя має можливість надавати таку допомогу. У відповідності зі ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 24.12.2014 року та до досягнення дитиною 3-х річного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

24.12.2014 року представник кредитної спілки «Центральне кредитне товариство» звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення та просив розірвати кредитний договір № КД-47/14 від 17.04.2014 року. У судове засідання сторони не з'явились повідомлялись належно та вчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив: - розірвати кредитний договір № КД-47/14 від 17.04.2014 р.; - стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № КД-47/14 від 17.04.2014 року в сумі 1851,61 грн.; - стягнути з відповідача сплачені судові витрати. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.10.2014 року по справі за позовом кредитної спілки «Центральне кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Центральне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором № КД-47/14 від 17.04.2014 року в сумі 1851,61 та судові витрати в сумі 243,60 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином при постановленні рішення не вирішено питання розірвання кредитного договору № КД-47/14 від 17.04.2014 року. Дана вимога узгоджується з п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 651 ЦК України та передбачена п. 13.3 Умов кредитного договору. За наведеного, суд вважає доцільним ухвалення додаткового рішення з приводу позовної вимоги, щодо якої не ухвалено рішення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved