Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

25 грудня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 1995 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Козлівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 10. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка- [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні характери, інтереси та погляди на подружнє життя. На даний час між ними існують неприязні відносини. Усі сімейні питання вирішуються шляхом сварок та скандалів, що негативно впливає на його психологічний стан. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 29 жовтня 1995 року Козлівською сільською радою Локачинського району Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 10. У судовому засіданні позивач просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. У них з відповідачем відсутні спори щодо утримання дітей, визначення їх місця проживання, поділу майна. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, вважає збереження сім'ї можливим, а розірвання шлюбу таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 29 жовтня 1995 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2014 року (а.с.3). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6). В ході судового розгляду з'ясовано, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки, вважає, що збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Наданий судом строк на примирення подружжя терміном 3 місяці позитивних результатів не дав, сторони не досягли примирення, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Отже, позов підлягає до задоволення. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved