Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

24 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.02.2015р. о 03 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника не підтримала заяву, пояснила, що на момент госпіталізації були підстави для госпіталізації, оскільки вона була знята з Кайдацького мосту у стані алкогольного сп'яніння, із-за невзаємного кохання. Але на сьогоднішній день підстави для примусової госпіталізації відсутні. Прокурор - заперечував проти задоволення, заінтересована особа заперечувала проти госпіталізації, пояснила, що не намагалася покінчити життям, випила занадто. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, потребує подальшого лікування в умовах психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.02.2015р. о 03 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює думки про небажання жити, хотіла покінчити життя самогубством. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - Депресивний епізод. Суїцидальна спроба. Представник психіатричного закладу не підтримала обставини викладені в заяві, щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що вона на разі не потребує лікування у стаціонарних умовах. Крім того, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що не несе небезпеку для себе і оточуючих. В момент надання пояснень, [PERSON] не виявляла явної неадекватності, поводила себе спокійно, чітко висловлювала свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] несе небезпеку для себе і оточуючих, безпорадна і не здатна самостійно задовольнити основні свої життєві потреби. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для його примусової госпіталізації не вбачається. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed