Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

25 листопада 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі по тексту - ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання, що виникла у період з 01.10.2018р. по 19.02.2019р. у загальному розмірі 4771 грн 56 коп. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачі, всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV (зі змінами та доповненнями) та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, не виконують зобов`язання по оплаті послуг теплопостачання. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. 04.03.2021р. від імені відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив. Оскільки такий був поданий з порушенням вимог ст. 178, 183 ЦПК України, ухвалою суду від 09.03.2021р. він був повернутий суб`єкту звернення без розгляду. Разом з тим, 12.03.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач наполягав на задоволенні позову. Також зазначив, що при відключенні квартири відповідачів від системи централізованого опалення не було дотримано порядку такого відключення, встановленого законом, тобто таке відключення є самовільним та не може бути підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Станом на 05.07.2021р. від відповідачів відзиви не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006 року визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води. Також рішенням виконкому Шосткинської міської ради за № 38 від 31.01.2011 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 792 від 27.06.2014р, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг № 1171 від 30.03.2015р., № 1101 від 09.06.2016р., №1536 від 28.12.2017р., №1777 від 10.12.2018р. та №143 від 05.02.2019р. були встановлені тарифи на послуги теплопостачання. Судом встановлено, що відповідачі у справі є споживачами послуг позивача з огляду на наступне. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спірний період були співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказані обставини встановлені з договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2019р. /а.с. 4/. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України\~ від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV(в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин)\~ учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачами у справі виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - по наданню послуг у строк та належної якості, а у відповідачів - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну. При цьому, зважаючи на наданий позивачем Акт про відключення квартири відповідачів від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення від 29.09.2017р., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів на час проведення такого відключення (29.09.2017р.) було врегульовано Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. № 4 (далі - Порядок № 4), який втратив чинність 17.09.2019р. Цим Порядком була визначення процедура відключення від мереж централізованого опалення, яка передбачала отримання дозволу постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія), безпосередньо відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, складання по закінченню таких робіт акту та затвердження його Комісією. За приписами п. 2.7 Порядку № 4 лише після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони мають переглядати умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. При цьому, як роз`яснено в листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3295/15/61-15 від 08.04.2015р. саме дата протоколу Комісії про затвердження відповідного акту є датою відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Проте такий протокол складений лише 07 вересня 2020 року, що вбачається з даних про затвердження акту відключення, що містяться на цьому акті. Відповідно у спірний період правових підстав для припинення нарахувань не було, з огляду на те, що процедура відключення, передбачена Порядком №4, не могла вважатися завершеною. А відповідно навіть за умови фактичного від`єднання квартири відповідачів від мережі теплопостачання підстав для припинення такого нарахування не було, оскільки, як було зазначено вище, саме дата протоколу Комісії про затвердження відповідного акту вважалася датою відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Факт надання позивачем послуг з теплопостачання у квартирі відповідачів підтверджується актами приймання теплоносія на опалюваний об`єкт та перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія, складеними в жовтні 2018 року.\~\~ При цьому, враховуючи, що у спірний період не було підстав, зокрема акту, затвердженого Комісією, для припинення відповідних нарахувань, суд вважає, що підведення централізованого опалення до стояка квартири відповідачів у цей період свідчить про надання послуг позивачем. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На думку суду, наявність та загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачів перед ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» у сумі 4771 грн 56 коп. за період з 01.10.2018р. по 19.02.2019р. витікає з умов вчиненого правочину та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачами. Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно\~ обсягу задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved