Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

25 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року у справі № 183/3293/14 з нього стягуються на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, з березня 2020 року відбулися суттєві зміни в обставинах, які є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів, що стягуються з нього на утримання сина за вищезазначеним рішенням суду, оскільки дитина почала проживати разом з батьком та з цього часу знаходиться на його повному утриманні. У зв`язку з чим, позивач звертається до суду з цим позовом та просить суд звільнити його від сплати аліментів, що стягуються з нього за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 16 червня 2014 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, з 01 березня 2020 року. Ухвалою судді від 01 лютого 2021 року позовну заяву позивача залишено без руху, з наданням позивачеві часу для усунення недоліків його позовної заяви (а.с. 15-16), що було зроблено позивачем 10 лютого 2021 року (а.с. 18-21). Ухвалою судді від 22 березня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 28). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Семененко Ю. І. позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені позивачем в його уточненій позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, зазначила, що дійсно дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його повному забезпеченні. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2004 року. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року шлюб сторін розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 23 грудня 2004 року (а.с. 9). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. При прийнятті судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої дитини судом ураховувалося, що на час прийняття рішення дитина проживала разом з матір`ю, перебувала на її повному утриманні, ці обставини сторонами не оспорювалися. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним комісією Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, установлено, що з березня 2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Указаний факт проживання дитини разом з батьком підтверджується також довідкою №8 від 12 січня 2021 року, виданою Спаським старостинським округом Підгородненської міської ради (а.с. 11), а також визнаний відповідачем у судовому засіданні. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства. Так, способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на викладене, суд зазначає, що однією із обставин, яка підлягає доказуванню у цьому випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, надані позивачем до суду, досліджені судом у судовому засіданні, ураховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням того, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з батьком, а обставини на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення суду, яким стягнуті аліменти з позивача, змінилися, витрати на утримання дитини несе батько, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року у справі № 183/3293/14. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина починаючи з 01 березня 2020 року, оскільки виходячи з положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, позивач, у зв`язку зі зміною суттєвих обставин, з урахуванням яких рішенням суду було ухвалено стягувати з нього аліменти на утримання сина, мав право звернутися до суду з відповідними вимогами про припинення стягнення аліментів, однак таким правом не скористався, а тому суд відмовляє у задоволенні цих вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial