Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

25 березня 2020 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, діючи в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, у розмірі 57392 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.1 ст. 249 КК України та призначене покарання. В результаті незаконного лову [PERSON] вилучив рибу «пелінгас» у кількості 84 одиниці, «тарань» у кількості 3 одиниць, «карась» у кількості 1 одиниці, у загальній кількості 88 одиниць, чим заподіяв істотну шкоду навколишньому середовищу на суму 57392 гривень. Просив стягнути вказану суму з відповідача. Відповідно до ухвали суду від 21 квітня 2020 року цивільна справа за вказаним позовом розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. Прокурор у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Представник позивача Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Чіх С.Ф., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника Державного агентства рибного господарства України. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин, зважаючи на наявність письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 квітня 2019 року, який набрав законної чинності 13 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 249 ч.1 УУ України та призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень на користь держави, застосована спеціальна конфіскація незаконно виловленої риби та засобів вилову. З мотивувальної частини вказаного вироку вбачається, що 06 квітня 2018 року [PERSON] , перебуваючи на мосту, який розташований над газовою трубою над річкою Кальміус по [ADDRESS] , діючи умисно з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом за допомогою заздалегідь виготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову, усвідомлюючи протиправність своїх дій, здійснив незаконний вилов риби з річки Кальміус виду «пелінгас» у кількості 84 одиниці, «тарань» у кількості 3 одиниць, «карась» у кількості 1 одиниці, загальною вагою 5200 кг, спричинивши матеріальну шкоду рибному господарству у розмірі 57392 гривень. Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст. 82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду в кримінальному провадженні, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Як вбачається зі змісту вироку Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2019 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 57392 гривень вирішено не було. Вищевказаним вироком суду встановлено, що розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку № 3 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, а також анадромних видів риб, що утворюються у річках України за межами цієї зони», затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209. Згідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Маріупольської міської ради спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 57392 гривень. На підставі ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 69, 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 «Про тваринний світ»,

Outcome: approved