Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

25.07.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, в звязку з навчанням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 2000 грн. з урахуванням індексації кожного місяця на час навчання, до досягнення ним 23-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є рідним сином відповідача. З 15.05.2001 року після розірвання між батьками шлюбу, на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 19.04.2000 року відповідач сплачував аліменти до досягнення ним 18-річного віку. 07.05.2016 року позивач змінив прізвище з «Лябах» на «Романенко». Як вказує\~позивач, з 14.08.2017 року навчається на І курсі денної форми навчання за державним замовленням у Харківському національному університеті внутрішніх справ, в звязку з чим на даний час проживає в м. Харкові в гуртожитку. Хоча навчається на бюджетній основі, але отримує маленьку стипендію в середньому 213 грн. та не має жодної можливості займатися підробітком. Крім того, позивачу необхідна сучасна компютерна техніка для кращого засвоєння практичних навичок, уставний одяг, який потрібно придбати самостійно. Має намір навчатися в автошколі для отримання водійських прав. Мати офіційно працевлаштована, але її дохід становить 3800 грн. в місяць, що є недостатнім для забезпечення всіх потреб позивача на достатньому рівні. Позивачу відомо,\~що батько\~офіційно працевлаштований, але грошовими коштами не допомагає. Враховуючи, що домовленості сторони в добровільному порядку не досягли, посилаючись на положення ст.ст.182,183,198,199,200 СК України просить задовольнити позов у повному обсязі. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 07.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 28.08.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі через його безпідставність, необґрунтованість належними доказами та ґрунтування виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору з метою отримання незаконної матеріальної вигоди. Вказав, що з 10.10.2012 року по теперішній час працює у Селянському (фермерському) господарстві «Слобожанське» на посаді менеджера (Наказ №6 від 10.10.2012 р.). Загальний дохід за останні 12 місяців за вирахуванням аліментів, які відповідачем були сплачені на користь позивача складає 42370,62 грн. Середньомісячний дохід (заробітна плата + орендна плата за землю) становить 3530,89 грн. За липень 2018 року заробітна плата склала 3740,00 грн. Якщо врахувати середньомісячний дохід від орендної плати за землю (6700,00:12 місяців=558,33 грн.) в сумі 558,33 грн., то дохід відповідача становить 4298,33 грн. За вирахуванням податку на доходи 18% та військового збору 1,5% це буде становити 3460,16 грн. Крім того, на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], який ще навчається у школі. Як зазначає відповідач, офіційна заробітна плата та орендна плата за землю є єдиним достеменно встановленим джерелом його доходів, позаяк жодних доказів щодо будь-яких інших джерел матеріали справи не містять. Визначений відповідачем розмір єдиного щомісячного доходу у у сумі 3460,16 грн., на його думку, підтверджує його доводи щодо об'єктивної відсутності можливості надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається. З врахуванням того, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка навчається в школі, сплачувати аліменти в сумі 2000,00 грн. щомісяця, не може. До того ж навчання в автошколі є додатковим благом і аж ніяк не стосується навчання у вищому учбовому закладі. Звернув увагу, що позивач навчається за рахунок коштів державного бюджету і отримує стипендію. Оскільки він навчається на першому курсі Харківського національного університету внутрішніх справ, проходить військову службу, значить знаходиться на повному державному забезпеченні. Стипендія у ВНЗ відповідно до законодавства значно вища. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, просив задовольнити. Вказав, що дійсно знаходиться на повному державному забезпеченні, але крім оплачуваних державою витрат на навчання, йому потрібні грошові кошти щороку на нову форму в сумі 1000 грн., на берці 4000 грн., кросівки 3000 грн., термобілизну 1000 грн., а також щомісяця на мило 200 грн., фрукти, молоко та інші продукти харчування 500 грн. Не заперечує, що на розмір аліментів в даному випадку впливають доходи відповідача та перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, що надає підстави для зменшення їх розміру до 1000 грн. щомісяця. Відповідач не заперечував, що зобовязаний сплачувати аліменти на утримання старшого сина, який навчається, але не погодився з визначеним позивачем розміром аліментів. Посилаючись на викладені у відзиві обставини, просив задовольнити позов частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] відповідач у справі, та [PERSON], про що свідчать дані Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 125658, виданого 01.03.2000 року Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 01. Згідно Свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ № 011095, виданого 07.05.2016 року Валківським РВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 02, позивачу змінено прізвище з «Лябах» на «Романенко». Як вбачаться із Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 086607, зареєстрованого 15.05.2001 року ВРАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 46, шлюб між батьками позивача розірвано. Зі змісту довідки, виданої Харківським національним університетом внутрішніх справ № 2/5012-к від 01.03.2018 року слідує, що [PERSON] дійсно є курсантом 1-го курсу (денна форма навчання за державним замовленням) IV рівня акредитації. Термін навчання з 14.08.2017 року по 30.06.2020 року. Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ на безоплатній формі навчання. Загальна сума доходу за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року без урахування аліментів становить 1281,92 грн. В судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно навчається на державному забезпеченні. Потребу в матеріальній допомозі обґрунтував необхідністю придбання сучасної компютерної техніки для кращого засвоєння практичних навичок, витратами та спецодяг, кросівки, засоби особистої гігієни, на проживання в гуртожитку та продукти харчування, а також інші непередбачувані витрати, повязані з проживанням в іншому місті. З довідки про доходи [PERSON] (мати позивача) вбачається, що вона працює у ФОП [PERSON] жилувальником мяса. Загальна сума доходу за період з січня 2018 року по червень 2018 року без урахування аліментів становить 22800 грн. Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він працює у СФГ «Слобожанське» менеджером. Загальна сума доходу за період з 01.08.2017 року по 31.07.2018 року без урахування аліментів становить 42370,62 грн. Відповідно до Договору оренди землі від 05.03.2009 року, укладеного між відповідачем та СФГ «Слобожанське», відповідач отримує орендну плату за користування земельною ділянкою з розрахунку 3 % від нормативної грошової оцінки. 22.09.2001 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується даними Свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 144365, виданого 22.09.2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1692. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 197069, видане 28.02.2002 року Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 04), який знаходиться на утриманні відповідача. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивач досягнув 18 років та продовжує навчання, в звязку з чим потребує допомоги обох батьків. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1000 грн., що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням положень ч.2 ст.199 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти до закінчення позивачем навчального закладу, що не позбавляє останнього звернутися до суду з відповідним позовом у разі продовження навчання. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial