Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 12 лютого 1999 року помер її батько, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Річківської сільської ради, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №048530. На день смерті батько проживав разом зі своєю дружиною, а її матірю, [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але юридично не оформила. 01 листопада 2008 року остання померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, яка знаходиться на території Річківської сільської ради, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №048531 та земельну ділянку, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №048530, яку вона успадкувала після померлого чоловіка. Зазначає, що своєчасно спадщину після матері не прийняла у звязку із скрутним матеріальним становищем. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері, [PERSON], яка померла 01 листопада 2008 року, тривалістю два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася Представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 47). Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують (а. с. 46). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 45). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцем першої черги є чоловік, дружина померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7-8). Останній помер 12 лютого 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №053323 (а. с. 6). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048530, виданого Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №886, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,71 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Річківської сільської ради (а. с. 12). З довідки Річківської сільської ради від 12 липня 2016 року №979 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав на день смерті 12 лютого 1999 року в с. Річки Білопільського району по вул. Лисенка, 12 разом із дружиною [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради не посвідчувався (а. с. 10). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №45052982 від 13 вересня 2016 року спадкова справа після [PERSON], який помер 12 лютого 1999 року, не заведена (а. с. 28). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що мати позивачки, [PERSON], фактично прийняла спадщину після свого чоловіка, а батька позивачки, [PERSON], але юридично не оформила. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП №091892 мати позивачки, [PERSON], померла 01 листопада 2008 року (а. с. 5). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048531, виданого Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №887, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,71 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Річківської сільської ради (а. с. 11). Згідно з довідкою Річківської сільської ради від 12 липня 2016 року №979 [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті 01 листопада 2008 року за адресою: Білопільський район, с. Річки, вул. Лисенка, 12. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради не посвідчувався (а. с. 10). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №45053012 від 13 вересня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 01 листопада 2008 року, не заведена (а. с. 29). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після матері, [PERSON], яка померла 01 листопада 2008 року, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини у звязку із скрутним матеріальним становищем та юридичною необізнаністю з питань прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після матері з поважних причин, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved