Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

26 лютого 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з названим позовом до [PERSON] і [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], з вимогами про стягнення в солідарному порядку заборгованості у розмірі 102190,55 грн., а саме: за кредитом - 64141,77 грн.; по відсотках - 28471,29 грн.; пеня за рік - 9577,49 грн.. В обґрунтування позову зазначало, що 14.11.2007 р. ЗАТ акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Первинний кредитор) та фізична особа [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір № 281, відповідно до якого Первинний кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 110000,00 грн., який той зобов'язався повертати, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. 17 грудня 2012 року між ПАТ АК ПІБ, яке є правонаступником ЗАТ АК ПІБ та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє зобов'язалося передати грошові кошти в розпорядження першого, а перше відступити останньому свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення, в т.ч. за кредитним договором № 281 від 14.11.2007 р.. Позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання по кредитному договору, в результаті чого станом на 01.01.2015 р. має прострочену заборгованість, наявність якої підтверджується розрахунком заборгованості, про що були попереджені відповідачі в письмовій формі. На забезпечення виконання кредитного договору № 281 від 14.11.2007 р. з [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки № 130 від 14.11.2007 р., відповідно до якого взяла на себе обов'язок відповідати перед кредитором у солідарному порядку за порушення зобов'язання Позичальником. Представник позивача в судове засідання не з'явився за наявності клопотання про розгляд справи в усіх судових засідання без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. На адресу зареєстрованого в установленому порядку місця проживання відповідачів чотири рази надсилались судові повістки, які не були вручені і повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Це може свідчити про відсутність їх за цим місцем проживання і в такому разі відповідно до правила ч. 5 ст. 74 ЦПК України судовий виклик вважається врученим належним чином. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позичальнику нічого не відомо про передачу банком права вимоги позивачеві, тому він продовжував вносити платежі по кредиту на рахунок банку, що підтверджується наданими ним платіжними документами. Позивачем не надано належних доказів передачі йому права вимоги відповідно до п. 4 Договору відступлення прав вимоги, а витяг з реєстру позичальників, підписаний аналітиком, не є таким доказом. Вислухавши пояснення та перевіривши наявні докази, суд дійшов такого висновку. 14 листопада 2007 року акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство), далі Банк та фізична особа [PERSON], далі Позичальник, уклали кредитний договір № 281, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 110000,00 грн., за користування яким встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних з кінцевим поверненням кредиту та процентів за ним не пізніше 9 листопада 2017 року. Погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно у відповідності до графіка (Додаток 1), який є невід'ємною частиною договору. Кредит надається на ремонт та облаштування житла. Укладеними між сторонами Договором № 226/281-07 від 11 грудня 2008 року, договором № 28/281-07 від 16 листопада 2009 року, договором № 57/281-07 від 8 грудня 2010 року та договором № 4/281/481 від 10 травня 2011 року внесено зміни до кредитного договору № 281 від 14 листопада 2007 року. Згідно платіжного доручення № 1 від 14 листопада 2007 року перераховано [PERSON] кредит 110000,00 грн.. 14 листопада 2007 року АК ПІБ (ЗАТ) (Кредитор) і фізична особа [PERSON] (Поручитель) уклали договір поруки № 130, за умовами якого Поручитель у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором № 281 від 14 листопада 2015 року зобов'язалась виконати всі зобов'язання по кредитному договору, за що поручитель відповідає в солідарному порядку з позичальником. Укладеним між сторонами договором № 2/130-07 від 29 квітня 2011 року внесено зміни до договору поруки. Ці обставини підтверджені ксерокопіями вказаних документів і представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувались, у зв'язку з чим згідно правила ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 цього Кодексу). Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ч. 1). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 цього Кодексу). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2). За правилами ст. 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1). Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 58 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 2). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч. 3). На підтвердження передачі йому права вимоги за кредитним договором та договором поруки позивачем надано суду ксерокопію договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, сторонами в якому зазначені ПАТ АК ПІБ (Первісний Кредитор) та ТОВ «Кредитні ініціативи (Новий Кредитор), з купюрами, внаслідок яких вилучено значення всіх грошових сум, які були передбачені в договорі. Згідно ксерокопії цього договору на умовах, встановлених ним, Первісний Кредитор передає (відступає), а Новий Кредитор приймає Кредитний Портфель та зобов'язується сплатити за нього Первісному Кредиторові грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим Договором (п.п. 2.1.) Внаслідок передачі (відступлення) Кредитного Портфелю за цим договором Новий Кредитор набуває усіх прав вимоги Первісного Кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення (п.п.2.2.) Відступлення прав вимоги Первісним Кредитором Новому Кредитору, набуття Новим Кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на Нового Кредитора набувають чинності у день укладення Договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) Реєстру Позичальників. При цьому права вимоги, що виникнуть у майбутньому, набуваються Новим Кредитором з моменту їх виникнення, але в будь-якому разі після підписання сторонами Реєстру Позичальників (п.п.4.1.). Сторони підписують Реєстр Позичальників за умови зарахування на банківський рахунок Первісного Кредитора оплати Новим Кредитором Ціни Продажу відповідно до умов розділу 3 цього Договору (п.п.4.2.). Сторони підписують Реєстр Позичальників, що є Додатком № 1. Підписання Реєстру Позичальників в основній формі здійснюється в день укладення цього Договору на підставі даних, отриманих на початок цього банківського (операційного) дня. Реєстр Позичальників підписується у трьох примірниках (по одному для кожної сторони та один для нотаріуса). Первісний Кредитор також передає Новому Кредитору Реєстр Позичальників в основній формі та Додатковий Реєстр Позичальників, в електронній формі. Факт отримання Додаткового Реєстру Позичальників в електронній формі фіксується актом приймання-передачі, що є Додатком 2 до цього Договору (п.п.4.3.). У разі, якщо сторони не підписують Реєстр Позичальників протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня зарахування на банківський рахунок Первісного Кредитора Новим Кредитором Ціни Продажу відповідно до умов Розділу 3 цього Договору, сторона, яка не є винуватою у непідписанні Реєстру Позичальників, має право розірвати Договір в односторонньому порядку письмовим повідомленням сторони з вини якої Реєстр Позичальників не було підписано (п.п. 4.4.). Таким чином за умовами договору перехід права вимоги відбувається після укладення договору в момент підписання сторонами та скріплення печатками Реєстру позичальників. На підтвердження набуття ним права вимоги за кредитним договором та договором поруки, укладеними АК ПІБ з відповідачами, позивачем крім ксерокопії договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року (з купюрами) суду надано Витяг з Реєстру Позичальників (Додаток № 1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Кредитні ініціативи» за підписом аналітика ТОВ «Кредитні ініціативи» Матяш Є.М., у якому зазначено кредитний договір № 281 від 14.11.2007 р., позичальник [PERSON], валюта кредиту 980, відсоткова ставка 20, основна непогашена строкова сума кредиту (у валюті кредиту) на 17.12.2012 р. - 61112,00, основна непогашена прострочена сума кредиту (у валюті кредиту) на 17.12.2012) - 4471,92, сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2012 - 1777,51, сума нарахованих, але не сплачених прострочених процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2012 - 320,99 (а.с.54). Згідно наданої ксерокопії довіреності ТОВ «Кредитні ініціативи» від 8 вересня 2014 року, яка діє до 8 вересня 2015 року, аналітик ТОВ «Кредитні ініціативи» Матяш Є.М. уповноважується діяти в якості повноважного представника в судах з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, з наданням також права, зокрема, підписувати та/або подавати витяги з договорів відступлення прав вимоги, витяги з договорів про передачу прав за договорами забезпечення та додатків до них. Копія наданого суду договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року належним чином не посвідчена і вочевидь не відповідає оригіналу, оскільки містить купюри, внаслідок яких вилучено значення всіх грошових сум, які були передбачені в договорі, що позбавляє суд можливості з'ясування необхідних істотних умов цього договору, предметом якого є грошові зобов'язання. Крім того, суду не надано Додатків до вказаного договору, які є його невід'ємною частиною, зокрема Реєстру Позичальників або витягу з нього, належним чином оформленого (Додаток 1), акту приймання-передачі додаткового Реєстру Позичальників (Додаток 2). Наданий суду Витяг з Реєстру Позичальників не містить відомостей про дату його підписання, факт підписання, факт скріплення печатками сторін, як це передбачено договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, тобто не підтверджує юридичного факту, з яким пов'язується момент переходу права вимоги за договором. Крім того, суду не надано належних доказів повідомлення відповідачеві про передачу права вимоги за кредитним договором та договором поруки, що дає їм право, передбачене ч. 2 ст. 517 ЦК України, не виконувати свої зобов'язання новому кредиторові до надання ним доказів переходу права вимоги. Отримання відповідачами повідомлення № 1523 від 05.02.2015 р. про укладення договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року та перехід до ТОВ «Кредитні ініціативи прав вимоги за кредитним договором № 281 від 14.11.2007 р., а також про наявність заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2015 р. на суму 104457,59 грн. та зміну строку виконання зобов'язанть за ним в судовому засіданні заперечувалось представником відповідача [PERSON]. Позивачем суду надано лише докази відправлення повідомлення проте доказів його отримання відповідачами не надано. Ухвалами від 30 березня 2015 року, від 15 квітня 2015 року, від 28 квітня 2015 року, копії яких були отримані позивачем належним чином, судом в порядку ст. 10 ЦПК України було запропоновано позивачеві надати додаткові належні докази набуття ним права вимоги до відповідачів за договором відступлення прав вимоги, які позивачем були проігноровані. Оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів набуття ним правами вимоги до відповідачів на підставі договору відступлення права вимоги, тобто не виконано свого обов'язку щодо доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу позову. У зв'язку з цим підстав для задоволення позову та присудження позивачеві судових витрат немає.

Outcome: dismissed