Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

26.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до ЖБК «Приморський» про усунення порушень прав споживача. 27.05.2015 року ухвалою Малиновського районного суду (с.Буран О.М.) у справі було відкрито провадження. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 27.04.2016 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду та по справі було визначено головуючого суддю Леонова О.С. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з 07.09.2009 року [PERSON] проживає та є власником квартири [ADDRESS], на підставі Договору купівлі-продажу квартири №1144 від 06.08.2009 року. ЖБК «Приморський-10» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, послуг з надання центрального опалення, гарячого та холодного водопостачання. Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, що надає ЖБК «Приморський-10». Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.03.2015 року було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року в частині визнання укладеним договору з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК «Приморський-10» та [PERSON] Вимоги зі сторони ЖБК «Приморський-10» щодо визнання укладеним договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення ніколи не висувалися. Пропозицій укласти договір зі сторони відповідача з моменту постановлення рішення суду Одеської області від 03.03.2015 року не надходило. Станом на 26.05.2015 року між сторонами не існує договірних відносин, що порушує права позивача як споживача житлово-комунальних послуг. Відсутність укладених із позивачем договорів на основі типового договору з надання житлово-комунальних послуг, позбавляє [PERSON] можливості користуватися правами, передбаченими Законом України «Про житлово - комунальні послуги». Зокрема правом пред'являти претензії щодо надання неякісних послуг, на відшкодування зайво нарахованих платежів за центральне опалення, щодо неналежного утримання будинків, внутрішньо-будинкових мереж,Ю прибудинкових територій. Просить суд встановити факт відсутності укладених письмових договорів між [PERSON] та ЖБК «Приморський-10» у сфері надання житлово-комунальних послуг, що є порушенням з боку останнього ст.ст. 19 та 26 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», стягнути з ЖБК «Приморський - 10» на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідач Столярчук Н.Д. в судовому засіданні визнала заявлені вимоги та не заперечувала, щодо їх задоволення. Представника відповідача Черемнов Д.В. в судовому засіданні визнав заявлені вимоги та не заперечував, щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.08.2009 року (а.с.6). 17.12.2014 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі за позовом ЖБК «Приморський-10» до [PERSON] було визнано укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК «Приморський-10» та [PERSON], стягнуто з [PERSON] на користь ЖБК «Приморський - 10» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно у сумі 6057,12 грн., а також судові витрати (а.с.12-14) 03.03.2015 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року було скасовано в частині визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК «Приморський -10» та [PERSON] Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 та підпунктом 3 п. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти Договір на виконання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового Договору. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками даних відносин є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»(далі - постанова № 529). В судовому засіданні встановлено, що відповідачем на адресу позивача було направлено типовий договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя без зазначення номеру договору та дати його укладення . З вищезазначеного договору вбачається, що сторонами не було досягнуто всіх суттєвих умов договору, договір не було підписано всіма сторонами. Крім того, в договорі відсутні деякі пункти, а саме п. 6.2 у розділі 6. Порядок контролю та звіту сторін. Наслідки невиконання умов договору. Даний факт представниками відповідача та позивача був визнаний в судовому засіданні. Договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі погодили між собою його істотні умови. Погодження цих умов відбувається у процесі переговорів, які передують укладанню договору. Загальний порядок укладання договорів регулюється статтями 638-650 ЦК. Переговори починаються з пропозиції укласти договір, яку одна сторона робить іншій. Така пропозиція, що дістає вираження у запропонованому проекті договору, називається офертою, а особа, яка з нею звертається - оферентом. Ініціатором оферти є, як правило, сторона, яка надає послуги, речі (продавець, поставщик, підрядчик). Щоб пропозиція укласти договір вважалася офертою, вона повинна відповідати певним умовам: - у ній повинні міститися всі істотні умови майбутнього договору, щоб сторона, яка отримала пропозицію, зрозуміла про що йдеться. Якщо пропозиція таких умов не містить, то вона не є офертою, а лише викликом на оферту, який ні до чого не зобов'язує; - оферта має бути адресована конкретній особі. Тому різного роду об'яви, реклами, прайслисти не можуть визнаватися офертою, це лише пропозиції невизначеному колу осіб зробити оферту. Для укладання договору однієї оферти замало, необхідно, щоб особа, якій була адресована оферта, дала згоду прийняти пропозицію. Відповідь про прийняття пропозиції має назву акцепт. Акцептантом може бути лише та особа, якій була адресована оферта. Якщо згоду на укладення договору дає інша особа, це є нова оферта, з якою ця особа звертається до колишнього оферента, який при позитивній відповіді стане акцептантом. Акцепт має бути повним і безумовним. Якщо сторона погоджується у цілому з пропозицією, але бажає внести в умови договору деякі корективи, то така відповідь є не акцептом, а новою офертою. Оскільки в судовому засіданні сторони визнали факт відмови [PERSON] від наданого ЖБК «Приморський-10» типового договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя без зазначення номеру договору та дати його укладення (оферти) та інших договорів у письмовій формі між [PERSON] і ЖБК «Приморський-10» не укладалось, таким чином, суд вважає, що сторонами не було дотримано письмової форми укладення договору у сфері надання житлово-комунальних послуг, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved