Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

25.04.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який було уточнено (ас. 51-53) і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.01.2013 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, строком дії - серпень 2016 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.12.4 «Умов та Правил надання банківських послуг» 22.01.2013 р. відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 300 грн., який в подальшому було змінено, а саме: 01.08.2013 р. кредитний ліміт - 2000 грн.; 07.08.2013 р. кредитний ліміт - 4000 грн.; 17.08.2013 р. кредитний ліміт - 8000 грн.; 29.11.2013 р. кредитний ліміт - 9000 грн.; 29.12.2014 р. - кредитний ліміт 8500 грн. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Зазначає, що відповідно до умов договору відповідач отримала кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до тарифів обслуговування якої базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) складає - 2,5 % (30,00 % на рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. - 2,9 % (34,80 % на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. - 3,6 % (43,20 % на рік). Обов'язковий щомісячний платіж - 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 р. - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами га суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.03.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 84319 грн. 40 коп., з яких: 8171 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 68556 грн. 98 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3991 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2013 р. у сумі 84319 грн. 40 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 23.05.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Чепіга Д.О. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Судом встановлено, що 22.01.2013 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в подальшому кредитний ліміт було змінено, а саме: з 01.08.2013 р. кредитний ліміт - 2000 грн.; з 07.08.2013 р. кредитний ліміт - 4000 грн.; з 17.08.2013 р. кредитний ліміт - 8000 грн.; з 29.11.2013 р. кредитний ліміт - 9000 грн.; з 29.12.2014 р. - кредитний ліміт 8500 грн. (а.с. 8-33, 58-60). Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.01.2013 р. станом на 31.03.2018 р. розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 84319 грн. 40 коп., з яких: 8171 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 68556 грн. 98 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3991 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 54-55). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту у розмірі 8171 грн. 02 коп. та процентам у розмірі 68556 грн. 98 коп. Вирішуючи позов в частині розміру штрафних санкцій суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 2 %, а також одночасно нараховано 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 3991 грн. 40 коп. - штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з [PERSON] штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3991 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 79828 грн. 00 коп., з яких: 8171 грн. 02 коп. - заборгованість за кредитом; 68556 грн. 98 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1668 грн. 14 коп. (79828 грн. х 1762 грн. : 84319,40 грн.).

Outcome: partial