Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання, 28.06.2019 року, так як повнолітній син продовжує навчання на денному відділенні Професійно технічного училища №44 м. Миргорода за спеціальністю «Кухар, кондитер». Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що відповідач, [PERSON], [INFO], є її колишнім чоловіком. Від даного шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. Син [PERSON], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідно до Рішення Миргородського міського суду Полтавської області по справі №АЕ-22 від 2001 року, був виданий виконавчий лист Миргородського міського суду Полтавської області від 08.05.2001 року, відповідно до якого [PERSON], сплачував на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 28.04.2001 року і до повноліття дитини. 06.08.2018 року сину виповнилося 18 років і на даний час аліменти на його утримання відповідач не сплачує. З 01.09.2016 року син [PERSON] розпочав навчання на денному відділенні Професійно-технічного училища №44 м. Миргорода за спеціальністю «Кухар, кондитер». Термін навчання з 01.09.2016 по 28.06.2019. У звязку із навчанням сина, він потребує, щоб відповідач, [PERSON], і після його повноліття продовжував виплачувати аліменти на його утримання, адже син не має своїх самостійних заробітків чи інших прибутків, ніде не працює. По причині навчання на денній формі, він не має навіть теоретичної можливості працевлаштуватися, так як майже весь світловий день перебуває у навчальному закладі. Крім того, у нього, під час навчання, йдуть постійні фінансові витрати на транспортні пересування, на канцелярські товари та інші особисті потреби. Вона, як мати, надає сину посильну допомогу і повністю утримує його. Так як, до повноліття сина, його батько, відповідач по даній справі, сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 всіх видів своїх заробітків, то і надалі він в змозі їх сплачувати в тому ж розмірі. Відповідач по справі від іншого шлюбу має ще одну дитину - дочку. Ухвалою суду від 02.10.2018 відкрито провадження по вищезазначеній справ та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засіданні позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в раніше направленій заяві позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 21,26,27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 29). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] навчається на денному відділенні Професійно-технічного училища №44 м. Миргорода за спеціальністю «Кухар, кондитер». Термін навчання з 01.09.2016 по 28.06.2019, що підтверджується довідкою ПТУ №44 м. Миргорода №36 від 05.09.2018 року (а.с.9). Батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №245273 від 12.08.2016 року (а.с. 8) Відповідно до Рішення Миргородського міського суду Полтавської області по справі №АЕ-22 від 2001 року, був виданий виконавчий лист Миргородського міського суду Полтавської області від 08.05.2001 року, відповідно до якого [PERSON], сплачував на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 28.04.2001 року і до повноліття дитини (а.с. 10). Син [PERSON] зареєстрований разом з матірю за адресою: вул. Сорочинська, 20. кв. 4, м. Миргород, що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 16.08.2016 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] на утримання припиняється у разі припинення навчання. [PERSON] на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання сина потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за навчання, проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Син є повнолітнім, проте продовжує навчання на денному відділенні Професійно-технічного училища №44 м. Миргорода за спеціальністю «Кухар, кондитер». Обов'язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання покладений на обох батьків. Відтак, можливо зробити висновок, що син сторін у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] необхідно задовольнити, стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 вересня 2018 року і до закінчення навчання до 28 червня 2019 року. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved