Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

25.06.2014 року позивач звернувся з позовом до суду та просив ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Позивач стверджує, що у встановлений законом строк він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що померла не зареєструвала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, у відповідних органах реєстрації нерухомого майн. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 1983 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Архангельська», вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим повторно Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану одеського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін 07 грудня 1983 року народився син [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER]. 08 травня 2003 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON] успадкувала квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої 15 березня 2002 року. [INFO] року [PERSON] померла, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей 18 липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 768, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом являється її чоловік, [PERSON], та син - [PERSON]. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом строк, а саме 23 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Того ж дня, 23 листопада 2010 року [PERSON] подав до Третьої одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року на користь чоловіка померлої - [PERSON]. У зв'язку з чим державним нотаріусом було заведено спадкову справу 1373/2010, номер у спадковому реєстрі 50341597, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак, державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. постановою від 25 березня 2014 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через те, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 08.05.2003 року за реєстровим № 3-1333, не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку судом достовірно встановлено, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS], на яку вона набула право власності в установленому законом порядку, однак зареєструвати вказане право у відповідних органах реєстрації за життя не встигла, крім того, суд бере до уваги, що інших спадкоємців крім позивач у померлої немає, що є підставою для визнання в судовому порядку права власності за позивачем на вищевказану квартиру. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, суд доходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, так як інших спадкоємців крім нього не має, а іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач не має. Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного і

Outcome: approved