Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

26 грудня 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до Межиріцької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,3510 гектарів для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства серії І-ДП № 133721 від 22 березня 2002 року, виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що при видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку за адресою [ADDRESS] не було враховано, що будинком володіли три співвласники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] позивач намагався оформити спадкові права на земельну ділянку, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру про цю земельну ділянку, оскільки документ, який посвідчує право власності на неї, виданий з порушенням вимог чинного законодавства. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю, оскільки на день видачі цього акту [PERSON] не була одноособовим власником жилого будинку. Натомість рішення про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність від 1995 року прийнято законно, на той час весь будинок належав [PERSON] . Представник відповідача Межиріцької сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надав, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні просили позов задовольнити. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. З доданих до позовної заяви документів видно, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , належним чином прийняв спадщину, 29 травня 2017 року на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 43/50 часток жилого будинку [ADDRESS] (а.с.10). Межиріцька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Булахівської сільської ради (а.с.20-23). Рішенням IV сесії XXII скликання Булахівської сільської ради від 15 грудня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та заяв громадян сіл Булахівка та Червона Долина, передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків згідно з додатком. У списку громадян, яким передаються земельні ділянки у власність під номером 287 значиться [PERSON] , загальна площа земельної ділянки 0,33 га, у тому числі для обслуговування жилого будинку 0,25га, для особистого підсобного господарства 0,08 га (а.с.19). 22 березня 2002 року [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] , видано державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 133721, який посвідчує передання у приватну власність земельної ділянки площею 0,3510 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території с.Булахівка Булахвіської сільської ради, для обслуговування жилого будинку 0,2500 га та ведення особистого підсобного господарства 0,1010 га (а.с.9). За інформацією КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 21 серпня 2000 року право власності на будинок [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (43/50 часток) згідно свідоцтва про право власності, виданого 17 квітня 1989 року Виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, а також за [PERSON] (7/100 часток), [PERSON] (7/100 часток) на підставі договору дарування, посвідченого 18 серпня 2000 року Першою Павлоградською держнотконторою реєстраційний номер 1859 (а.с.12). Таким чином станом на день видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку [ADDRESS] - 22 березня 2002 року жилий будинок перебував у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч.4 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 22 березня 2002 року), при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 133721 виданий на ім`я [PERSON] без урахування розміру її частки у праві спільної часткової власності на жилий будинок. Через невідповідність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку зазначеним вимогам законодавства державним кадастровим реєстратором відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с.17-18). У зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру позивачу було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,3510 га (а.с.16). Тому суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 133721, виданого 22 березня 2002 року. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 768 грн 40 коп (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на його користь як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved