Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

26.05.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу добровільно перестав надавати. Відповідач є працездатним, працює директором ПП «Автотранском», отримує заробітну плату, інших аліментів не має. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача 12.07.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. У відзиві зазначив, що він у добровільному порядку надавав та надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а саме купляє одяг дітям, несе всі витрати щодо відвідування дітей приватної школи. Представник позивача - адвокат Треть`якова Т.Ю. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та доводи, викладені в позові. Представник відповідача - адвокат Волошин А.В. у судовому засіданні позов про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) не визнав, просив ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, просив при визначенні розміру аліментів на дитину, врахувати те, що на його утриманні перебуває ще дитина - [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.12.2011, [PERSON] та [PERSON] 06.12.2011 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2241. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 3070, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є його матір`ю. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 3071, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є її матір`ю. Позивачем до позовної заяви договори про надання репетиторських послуг дітям - [PERSON] та [PERSON] . Проте позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона самостійно здійснює оплату з надання репетиторських послуг дітям. Позивачем [PERSON] надані суду копії квитанцій про перерахування власних коштів на рахунок [PERSON] , проте суд не визнає їх належними та допустимими доказами на підтвердження факту його участі в утриманні дітей, оскільки у призначені платежів не зазначено, що ці кошти переведені на рахунок позивача, саме з метою утримання дітей. Інших належних та допустимих доказів його участі у вихованні сина відповідачем не надано. Також відповідачем надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.2021, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 2270, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із змісту ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи, те що відповідач працює, отримує постійний дохід, що підтверджується інформацією з рахунків [PERSON] , наявність у відповідача іншої дитини - [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що аліменти на утримання двох дітей відповідача в розмірі 1/3 частки його доходів є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дітей, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд враховує, що обов`язок утримання дітей покладається як на її батька, так і на матір. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 26.05.2021. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо часткової обґрунтованості позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: partial