Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

24 грудня 2015 року до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», за яким позивач просив в рахунок погашення зобов'язань відповідача за кредитним договором № 910.18389, укладеним між сторонами 26.09.2012 року у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору. Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки до суду невідомі. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.18389, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 49900,20 грн. на купівлю транспортного засобу «ВАЗ» 211540, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 25.09.2017 року. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 19,99% та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору Банк (позичальник) має право ініціювати перед позичальником (відповідачем) перегляд зміни процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. Якщо позичальник не погоджується з запропонованим Банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити Банк про свою незгоду. ПАТ «Ідея Банк» зобов'язання за вказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі. З метою забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору, 12.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 910.18389, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., згідно якого [PERSON] передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 211540, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харкова 25.09.2012 року, та який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харкова 25.09.2012 року(предмет застави). Відповідно до п.1 §3 вказаного договору застави транспортного засобу заставодержатель (ПАТ «Ідея Банк») має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця ([PERSON]) та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з транспортного засобу, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п.1 §5 Договору та/або у випадку порушення заставодавцем п.5 §5 Договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень, чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. Відповідно до п.1 §5 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення заставодержателем погіршення стану предмета застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави, смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чиним законодавством. Відповідно до п.2 §5 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно дост. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 08.06.2015 року за розрахунками позивача становить 57076,55 грн., яка складається із 29865,17 грн. основний борг; 8284,9 грн. прострочений борг; 6618,01 грн. прострочені проценти; 182,84 грн. строкові проценти, 12125,63 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, суд вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі - законною та обґрунтованою. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором № 910.18389 від 25.09.2012 року, забезпеченого договором застави від 25.09.2012 року суд вважає, що існують всі підстави для задоволення вимог банку про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором шляхом укладення від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, оскільки такий спосіб передбачений договором застави та Законом України «Про заставу». Відповідно дост. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача [PERSON] обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 570,77 грн.

Outcome: approved