Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

26.02.2021 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання припиненим основного зобов`язання за договором позики та визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації, яким позивач просить суд: визнати припиненими правовідносини (зобов`язання) за договором позики грошей від 13.08.2019 р., укладеним між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника-податків [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2837; визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 13.08.2019 р. між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838; скасувати державну реєстрацію іпотеки щодо нерухомого майна, що належить [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна 65378351101, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В., яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804798; скасувати державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна 65378351101, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838, яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804826. В обґрунтування позову позивач вказав, що 13.08.2019 р. між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] укладений нотаріально посвідчений договір позики, згідно якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що за курсом АТ «КБ «Приватбанк» (25,45 грн. за 1 долар США) на дату підписання договору склало 80000,00 дол. США. Повернення суми позики має бути здійснено в термін до 13.08.2021 р. В той же день, 13.08.2019 р., між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріального посвідчений іпотечний договір, за яким [PERSON] в рахунок забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики від 13.08.2019 р. передав в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] . В подальшому позичальником [PERSON] було повернуто всю суму позики позикодавцю [PERSON] достроково, що підтверджує власноруч складена [PERSON] розписка від 26.11.2019 р. [INFO] [PERSON] помер, а зареєстровані іпотека та заборона відчуження належної позивачу квартири не скасовані та є досі чинними, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою. Позивач вказав, що повернення позики за договором позики грошей від 13.08.2019 р. свідчить про припинення основного зобов`язання та іпотеки, яка має похідний характер від основного зобов`язання. Згідно протоколу авторозподілу справи між суддями від 26.02.2021 р. дана справа була передана на розгляд судді Шенцевої О.П. 03.03.2021 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 19.05.2021 р. 03.03.2021 р. ухвалою задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та заборонено державним реєстраторам та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 19.05.2021 р. витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 19.05.2021 р. за вх. №55096/21 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] від 17.05.2021 р. про визнання позову, якою [PERSON] просить задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі та вирішити справу за його відсутності. 03.06.2021 р. до суду надійшов оригінал заяви відповідача [PERSON] аналогічного змісту, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. від 25.05.2021 р., якою [PERSON] повідомів, що дійсно 13.08.2019 р. між [PERSON] та ним як позичальником укладено договір позики грошей, згідно з п. 1 якого йому було передано грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що було еквівалентно 80000 доларів США. Грошові кошти у сумі 80000 доларів США були повернуті ним у повному обсязі, на підтвердження чого [PERSON] особисто складено розписку від 26.11.2019 р., а тому вважає основне зобов`язання припиненим у зв`язку з його належним виконанням. Даною заявою [PERSON] зазначив, що визнає та просить задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі та вирішити справу за його відсутності. 03.06.2021 р. до суду надійшов оригінал заяви відповідача [PERSON] , яка посвідчена нотаріусом у м. Хемніц (Федеративна Республіка Німеччина) Арне Шверд 28.04.2021 р. за номером в нотаріальному реєстрі №3836/2011, та яка містить апостиль за підписом голови окружного суду м. Хемніц Райнера Хубера від 19.05.2021 р. №910а-241/2021, Bd.2. Вказаною заявою громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданий органом 5109 від 22.08.2014 р., у зв`язку з розглядом цивільної справи №522/3380/21 повідомляє, що є єдиною спадкоємицею [PERSON] , [INFO] (померлого [INFO] ) за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. від 25.07.2019 р. №1318. [PERSON] зазначає, що їй відомо про те, що 13.08.2019 р. [PERSON] уклав договір позики грошей, згідно з яким передав у борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, та, що у той же день між [PERSON] і [PERSON] укладений договір про передачу в іпотеку квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначеною заявою [PERSON] повідомляє, що вона не оскаржує документи (розписки, заяви та інші), складені [PERSON] за його життя на підтвердження повернення йому суми позики в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, не ставить їх під сумнів і не заперечує факту повернення грошей; повідомляє, що після смерті [PERSON] до неї не перейшло право вимагати від [PERSON] повернення грошових коштів в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США на підставі договору позики грошей, який був укладений 13.08.2019 р. між [PERSON] і [PERSON] ; ніяких вимог і претензій щодо домовленостей, зазначених в договорі позики грошей, і щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не має, проти задоволення заявлених в суді вимог про припинення договору позики грошей від 13.08.2019 р. і проти припинення іпотечного договору від 13.08.2019 р. щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не заперечує. Вказаною заявою [PERSON] просить вирішити справу без її присутності в судових засіданнях. Аналогічна за змістом заява [PERSON] у простій письмовій формі від 06.05.2021 р. надійшла до суду 18.05.2021 р. 31.05.2021 р. та 07.06.2021 р. до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, якими позивач зазначив про те, що [PERSON] є належним відповідачем по справі, та є такою, що прийняла спадщину після [PERSON] , основне зобов`язання та іпотека припинені та, з огляду на визнання позову всіма відповідачами, просив вирішити справу по суті позовних вимог за результатами підготовчого провадження. В судове засідання, призначене на 07.06.2021 р., сторони та їх представники не з`явились. Представник позивача [PERSON] - адвокат Вовк О.Є. подав до суду заяву, якою позов підтримав та просив розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявами від 17.05.2021 р. та від 25.05.2021 р. просив вирішити справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заявами від 06.05.2021 р. та від 28.04.2021 р. проти задоволення позову не заперечувала та просила вирішити справу без її присутності в судових засіданнях. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, об`єктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2019 р. між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за №2837. Відповідно до п. 1 договору позики від 13.08.2019 р. позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що за курсом АТ КБ «Приватбанк» (25,45грн. за 1 долар США) на дату підписання цього договору складає 80000,00 дол. США з зобов`язанням повернути в порядку та строках, визначених цим договором. Згідно з п. 2 договору позики від 13.08.2019 р. сума позики прийнята у повному обсязі від позикодавця позичальником до підписання цього договору. За домовленістю сторін позика є безпроцентною (п. 3 договору позики). Пунктом 5 договору позики від 13.08.2019 р. передбачено, що повернення суми позики має бути здійснено в термін до 13.08.2021 р. в національній валюті в еквіваленті за курсом АТ КБ «Приватбанк» на день розрахунку в сумі 80000,00 дол. США, що підтверджуватиметься заявою позикодавця, складеною у довільній письмовій формі або розпискою. Пунктом 6 договору позики від 13.08.2019 р. передбачено, що позичальник має право повернути позичену грошову суму достроково, а позикодавець зобов`язаний прийняти її. 13.08.2019 р., в день укладання договору позики, між [PERSON] як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодавцем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за №2838. Відповідно до п. 1 іпотечного договору від 13.08.2019 р. іпотекодавець [PERSON] (позивач) передає в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 257,8 кв.м, у тому числі житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 65378351101. Згідно з п. 2 іпотечного договору від 13.08.2019 р. зазначена квартира передається в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики грошей від 13.08.2019 р., укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2837, на суму 2036000,00 грн. із поверненням в термін до 13.08.2021 р., а також, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрат за виконавчим написом), визначених на момент фактичного задоволення вимог. Відповідно до п. 3 іпотечного договору від 13.08.2019 р. іпотекодавець є майновим поручителем у розумінні Закону України «Про іпотеку» та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Квартира за адресою: [ADDRESS] , є власністю позивача [PERSON] на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 р. по справі № 522/13375/17, що підтверджується інформаційною довідкою від 18.05.2021 р. №257036733. На підставі іпотечного договору від 13.08.2019 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. зареєстровано іпотеку та заборону відчуження щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію іпотеки від 13.08.2019 р. №177367619 (номер запису про іпотеку 32804798) та з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію обтяження від 13.08.2019 р. №177367852 (номер запису про обтяження 32804826). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Інформаційною довідкою від 18.05.2021 р. №257036733 підтверджується наявність в державному реєстрі зареєстрованої іпотеки (номер запису 32804798) та заборони відчуження нерухомого майна (номер запису 32804826), які є обтяженнями права власності позивача на квартиру за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження виконання [PERSON] своїх зобов`язання перед [PERSON] щодо повернення грошових коштів за договором позики від 13.08.2019 р. у сумі 80000,00 дол. США надано завірену копію розписки за підписом [PERSON] від 26.11.2019 р., якою підтверджується, що [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за нотаріально посвідченим договором позики грошей від 13.08.2019 р. отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 80000,00 дол. США (вісімдесят тисяч доларів США, 00 центів). Розписка видана на підтвердження виконання [PERSON] грошових зобов`язань за договором позики грошей від 13.08.2019 р. Розписка складена власноруч [PERSON] при повному розумінні значення своїх дій, про що свідчить підпис [PERSON] . Справжність та достовірність розписки від 26.11.2019 р. відповідачі не оспорювали. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.07.2020 р. серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса). 25.05.2021 р. у відповідь на ухвалу суду від 19.05.2021 р. до суду надійшла завірена копія матеріалів спадкової справи №58/2020 щодо майна померлого [PERSON] , яка заведена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 25.07.2020 р. [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. за реєстровим №1318, відповідно до якого єдиним спадкоємцем визначено [PERSON] , [INFO] . Згідно заповіту від 25.07.2020 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] 17.08.2020 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. з заявою (вх. №217/02-14 від 17.08.2020 р.) про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в цілому та без застережень. 18.08.2020 р. мати [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. з заявою (вх. №219/02-14 від 18.08.2020 р.) про відмову від прийняття належної їй на підставі ст. 1241 ЦК України обов`язкової частки у спадщині, що залишилась після смерті її сина. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відомостей про подання заяв про прийняття спадщини іншими спадкоємцями матеріали спадкової справи № 58/2020 не містять. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює порядок прийняття спадщини, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Докази відмови [PERSON] від прийняття спадщини протягом встановленого шестимісячного строку у матеріалах спадкової справи відсутні. Таким чином, суд доходить до висновку, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після [PERSON] та є єдиним його спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. На підставі вищевикладеного [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є правонаступником усіх його права та обов`язків, які не припинились з його смертю. Таким чином, [PERSON] , як єдина спадкоємиця померлого позикодавця та іпотекодержателя [PERSON] , та позичальник [PERSON] є належними відповідачами за матеріально-правовими вимогами позивача про припинення основного зобов`язання та визнання іпотеки припиненою. За умовами ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Суд доходить до висновку, що розписка [PERSON] від 26.11.2019 р. має всі необхідні реквізити та є належним документом, що підтверджує факт виконання зобов`язання [PERSON] з повернення [PERSON] коштів у розмірі, еквівалентному 80000,00 дол. США, за договором позики від 13.08.2019 р. Таким чином, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що основне зобов`язання [PERSON] з повернення грошових коштів [PERSON] є припиненим внаслідок його повного та належного виконання. Пунктом 20 іпотечного договору від 13.08.2019 р. передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання боржником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за договором позики грошей припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 522/407/15-ц). Таким чином, враховуючи припинення основного зобов`язання, акцесорне зобов`язання у вигляді іпотеки за іпотечним договором від 13.08.2019 р. також є припиненим. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміється закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, припинення правовідношення та визнання права. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (припинення правовідносин). Отже, вимога про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором є належним способом захисту цивільних прав (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 р. по справі №910/3359/18). Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. В рішенні по справі «Каіч та інші проти Хорватії» від 17.07.2008 р. Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Рішення суду про визнання припиненим зобов`язання за договором позики грошей (основного зобов`язання) та про визнання іпотеки припиненою без зазначення у ньому про скасування державної реєстрації обтяжень речового права на квартиру не можна вважати таким, що призвело до реального захисту права власності позивача. За умовами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла до 16.01.2020 р. та передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець зазначив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16.02.2021 р. по справі №914/2006/17. Таким чином, суд доходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації іпотеки щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , яка виникла на підставі іпотечного договору 13.08.2019 р., що зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 32804798, та про скасування державної реєстрації заборони відчуження щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , яка виникла на підставі іпотечного договору 13.08.2019 р., що зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 32804826. Оскільки на стадії підготовчого провадження відповідачі у встановленому порядку визнали позов, визнанням позову не порушуються права, свободи та інтересів будь-яких інших осіб, суд,

Outcome: approved