Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

24 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В житловому будинку з 15 травня 2007 року був зареєстрований її брат - [PERSON], який жодного дня в будинку не проживав, його особистих речей в житловому приміщенні немає. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким. що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 29 листопада 1992 року.. Встановлено, що в житловому будинку з 15 травня 2007 року був зареєстрований брат позивачки - [PERSON] [INFO]. У відповідності до акту від 23 січня 2014 року комісії у складі депутата Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та свідків, з дати реєстрації, 15 травня 2007 року [PERSON] не проживає в будинку по [ADDRESS], його особистих речей в будинку немає. У відповідності до ст.1 ЖК України, відповідно до Конституції України, громадяни мають право на житло. Згідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved