Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

25 лютого 2015 року, представник ПАТ КБ «ПриватБанк», які згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. є правонаступниками прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитно-заставного договору № OD12AE000081456 від 25.04.2008 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а відповідачка отримала кредит у сумі 17362,66 дол. США з терміном повернення до 24.04.2013 р. під 13,08% річних з відкриттям кредитної лінії у розмірі 6738,74 дол. США для сплати чергових страхових платежів з періодом сплати з 10 по 15 число кожного місяця (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з самої заборгованості, відсотками за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов вказаного договору, відповідно до якого, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним договором, між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № OD12AE000081456 від 25.04.2008 р., у відповідності з умовами якого, останній несе солідарну відповідальність перед банком за невиконання кредитних зобов'язань позичальниці [PERSON] у повному обсязі та на тих самих умовах, що й остання. В порушення умов договору, відповідачка, свої кредитні зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.01.2015 р., у відповідачів перед банком утворилась заборгованість у розмірі 596,80 дол. США, яка складається з : 424,18 дол. США - заборгованості за кредитом, 129,46 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та штрафів згідно умов договору, а саме 15,48 дол. США - штрафу (фіксованої частини) та 27,68 дол. США - штрафу (процентної складової), які представник банку у позові, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку та суму судового збору у розмірі 243,60 грн. на користь банку. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання електронних листів на їхню електронну адресу за клопотанням представника згідно заяви, але надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 28). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою їхнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку і повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, що підтверджується довідкою Овідіопольського РС ГУДМ України в Одеській області № 595 від 26.02.2015 р. про місце реєстрації [PERSON], а також поштовим повідомленням з відмітками обох відповідачів про вручення їм судових повісток з викликами до суду, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньою відсутності суду не надали (а.с. 25,29,31,32). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно із ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні - але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.ст. 19,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення НБУ відповідних ліцензій на виконання вимог п. 1 розділу ІІ Закону України від 15.02.2011 р. № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій - має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання). Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідно до кредитно-заставного договору № OD12AE000081456 від 25.04.2008 р., ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а відповідачка отримала кредит у сумі 17362,66 дол. США з терміном повернення до 24.04.2013 р. під 13,08% річних з відкриттям кредитної лінії у розмірі 6738,74 дол. США для сплати чергових страхових платежів з періодом сплати з 10 по 15 число кожного місяця (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з самої заборгованості, відсотками за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов вказаного договору, відповідно до якого, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с. 11-15). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним договором, між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № OD12AE000081456 від 25.04.2008 р., у відповідності з умовами якого, останній несе солідарну відповідальність перед банком за невиконання кредитних зобов'язань позичальниці [PERSON] у повному обсязі та на тих самих умовах, що й остання. В порушення умов договору, відповідачка, свої кредитні зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.01.2015 р., у відповідачів перед банком утворилась заборгованість у розмірі 596,80 дол. США (що становить 9638,35 грн. за курсом 16,15 грн. за 1 дол. США відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2015 р.) і яка складається з : 424,18 дол. США - заборгованості за кредитом, 129,46 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та штрафів згідно умов договору, а саме 15,48 дол. США - штрафу (фіксованої частини) та 27,68 дол. США - штрафу (процентної складової), обґрунтований та зроблений у відповідності до діючого законодавства України розрахунок якої, був зроблений позивачами, наданий суду і перевірений судом (а.с. 5-7). 13.01.2015 р. на адреси відповідачів, банком було направлено повідомлення з вимогою щодо погашення боргу, яка була залишена відповідачами без відповіді та задоволення (а.с. 8). Станом на дату винесення рішення, доказів погашення заборгованості, відповідачами суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідачів у дольовому порядку, на користь банку, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного, які були підтверджені банком документально (а.с. 22).

Outcome: approved