Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Овлочинської сільської ради Турійського району про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 04 січня 2013 року помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землях КСП «Світанок», яку вона прийняла, оскільки на час смерті постійно проживала разом із батьком і була зареєстрована за однією адресою. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем і в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя покійного батька був виданий після смерті останнього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що не заперечують проти задоволення позову, просили розглядати справу за їхньої відсутності. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 04 січня 2013 року (а.с. 4-6) і після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] 14 листопада 2006 року склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно, в тому числі і право на земельну частку (пай), заповів своїй дочці [PERSON] (а.с. 10). Належність спадкодавцеві [PERSON] права на земельну частку (пай) у землях КСП «Світанок», розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах, на території Овлочинської сільської ради підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (а.с. 8-9), виданими на підставі відповідних розпоряджень Турійської районної державної адміністрації (а.с. 26-33). Постановою державного нотаріуса від 20 червня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на зазначену вище земельну частку у звязку з тим, що підтверджуючий це право сертифікат виданий після смерті спадкодавця (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, новий сертифікат на імя спадкодавця було видано у звязку з проведенням у 2006 році на підставі відповідного розпорядження Турійської РДА уточнення грошової оцінки та розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) КСП «Світанок» (а.с. 29-33). Більше того в контексті положень ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» саме сертифікат є основним документом, що посвідчує право особи на земельну частку (пай), а тому повторна видача чи заміна з передбачених законом підстав такого документу, в тому числі й після смерті особи, на підтвердження вже існуючого права у цієї особи на земельну частку (пай), що має місце в даному випадку, не може свідчити про припинення чи незаконність виникнення цього права. Відповідно до довідки № 66 від 29 липня 2015 року, виданої обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Першотравнева 30-А», спадкодавець [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини постійно проживав разом із дочкою [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Першотравнева, 30-А/73, м. Каховка Херсонської області (а.с. 11). Складений спадкодавцем [PERSON] заповіт не змінювався і є дійсним. Інших спадкоємців за заповітом чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає. Наведені обставини справи обєктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 191/2013 до майна померлого [PERSON] (а.с. 53-66), з яких також вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, що звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved