Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

26.06.2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 07.08.2016 року, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, понад рік вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 07.08.2016 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 973, розірвати. До початку судового засідання позивачем було подано до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 20). Відповідач до початку судового засідання також подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 21). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 973. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 3). Судом також встановлено, що за час шлюбу в сторін [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке містяться в матеріалах справи (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сторони спільне господарство та побут не ведуть, проживають окремо понад один рік. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] », про що зазначила у своїй заяві (а.с. 21). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved