Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

25.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту. В обґрунтування позову вказує, що йому на праві власності належить 1/5 частина житлового [ADDRESS], на яку постановою відповідача № АА091168 від 04.02.2004 року накладено арешт. Обтяження зареєстроване 11.09.2006 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3712704. Виконавче провадження щодо нього було відкрито Центрально-Міським ВДВС, виконавчий лист № 2-3725 від 12.12.2003 року, про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO]. В 2013 році син досяг повноліття, виконавче провадження було закрито, однак арешт знято не було. При зверненні доЦентрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області йому повідомили, що виконавче провадження знищено. Просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/5 частина [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.02.1990 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 12.02.1990 року - а.с.8-9, листом Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 31.05.2018 року № 20768 позивачу повідомлено, що у відділі ДВС на виконанні з 19.07.2007 року по 01.06.2013 року перебував виконавчий лист № 2-3725 від 12.12.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання дитини, вказане виконавче провадження відповідно до вимог п.9.9 та п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року на підставі наказів начальника відділу ДВС № 79 та № 80 - знищене, у зв'язку з закінченням терміну його зберігання, що складає три роки - а.с.12. Частиною 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року надав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У зв'язку із закінченням виконавчого провадження відносно [PERSON] державним виконавцем не було вирішено питання про зняття арешту накладеного на майно боржника. Таким чином, вищевикладене свідчить про наявність у позивача права на вчинення дій, спрямованих на захист прав власника, шляхом зняття арешту з належного йому майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved