Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Він та його батько [PERSON], [INFO], постійно проживали у м. Донецьку. Після початку АТО він тимчасово зареєструвався у місті Костянтинівка Донецької області по вул. Незалежності, 189/2, та набув статус особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території. У звязку із важкою хворобою батько знаходився за місцем постійного проживання у м. Донецьку. 30 березня 2017 року у стаціонарному відділенні ДонТМО м. Донецька, його батько помер. Причиною смерті [PERSON] стала інтоксикація внаслідок раку верхньо-дольового бронху правої легені, про що мається лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання він звернувся до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть батька та видати йому відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було відмовлено. На даний час він є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просив встановити факт смерті громадянина України [PERSON] який народився 09 квітня 1939 року у с. Покрово-Киреєве Старобешівського району Донецької області, визнавши датою його смерті 30 березня 2017 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Донецьк. У судовому засіданні заявник [PERSON] просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що у стаціонарному відділенні Донецького територіального медичного обєднання м. Донецька, помер [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стала інтоксикація внаслідок раку верхньо-дольового бронху правої легені, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 77 від 30.03.2017 року, довідка про причину смерті від 30.03.2017 року та свідоцтво про смерть від 31.03.2017 року № 053568, видані відвідним органом на тимчасово окупованій території (а.с. 8-10). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] є сином померлого згідно наданого повторного свідоцтва про народження серії І-НО № 196199, виданого 25.11.2000 року Калінінським відділом РАГС м. Донецька Донецької області (а.с. 12). Він поховав батька на кладовищі Донецьке море у м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 31.03.2017 року № 163556 (а.с. 7). Заявник є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Він звертався до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть батька та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 25.04.2017 року № 15.19-61-59 (а.с. 15). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved