Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

26.05.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просить усунути для неї перешкоди в користуванні квартирою № 26, будинку № 10 по вул. Карбишева в м. Кривому Розі, шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування спірною квартирою та виселення відповідачів зі спірної квартири. В обґрунтування вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 16.01.2015 року, їй належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала у [PERSON]. Відповідно п.6 Договору, [PERSON] зобовязалася знятися з реєстраційного обліку по вказаній квартирі та зняти всіх зареєстрованих осіб та повністю звільнити квартиру від їх майна та особистих речей до 16 лютого 2015 року. Відповідачі до теперішнього часу зареєстровані та мешкають у квартирі, у звязку з им вона позбавлена права вселитися у квартиру. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позові, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Вказує, що між нею та позивачем дійсно було укладено договір купівлі-продажу, який вона читала та підписувала, але вона погодилася на укладання договору, оскільки її син [PERSON] потрапив у ДТП та потрібні були гроші на його лікування. Проти виселення заперечує, оскільки вона та син не мають іншого місця мешкання та бажають повернути собі у власність спірну квартиру. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, оскільки виселення не є способом захисту цивільного права, не доведено наявність підстав, з яких позивач набула право власності на житло. Відповідач [PERSON], як власник майна дійсно втрачає право мешкати у квартирі у звязку із втратою права власності, але син відповідача мешкає у квартирі на законних підставах. Позивачем не було направлено вимоги про вселення, тому перешкод для мешкання позивача в квартирі не існує, просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове зсідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2015 року, а.с.7-8, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно п.6 Договору, а.с.7 зв., [PERSON] зобовязалася знятися з реєстраційного обліку по вказаній квартирі та зняти всіх зареєстрованих осіб та повністю звільнити квартиру від їх майна та особистих речей до 16 лютого 2015 року. Відповідачі мешкають у спірній квартирі та не мають наміру її звільняти, оскільки не мають іншого місця мешкання, що визнано відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 116 ч.3 ЖК України осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення. Таким чином судом встановлено, що відповідачі займають житлове приміщення без відповідних на те правових підстав, що порушує право власника, відповідачі не є членами сімї власника житла, при укладанні договору купівлі-продажу не було укладено ніякого договору стосовно надання відповідачам можливості користування спірною квартирою, після укладання договору купівлі-продажу, право власності [PERSON] на нерухоме майно припиняється, тому право позивача підлягає захисту шляхом виселення відповідачів зі спірної квартири без надання іншого житлового приміщення та позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням. На підставі ст.ст. 116,150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України,

Outcome: approved