Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

25.03.2019 року [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: що наказ № 4 від 01 лютого 1982 року, параграф 5 (п`ятий) Обласного аптечного складу аптекоуправління Житомирського обласного виконавчого комітету «Про прийняття на посаду водія ІІІ-го класу» автомобіля, марки «ГАЗ-52» з 01 лютого 1982 року [PERSON] із заробітною платою 127 крб., 30 коп., в місяць та наказ № 44 від 29 квітня 1988 року Обласного аптечного складу аптекоуправління Житомирського обласного виконавчого комітету «Про звільнення» водія [PERSON] , з 01 квітня 1988 року, за п.5 ст.36 КЗпП УРСР (по переводу на роботу в аптеку № 32 смт.Олевськ), належать заявнику - [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Олевська Житомирської області. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.1959 року та паспорту серії [NUMBER] від 20.04.2006 року заявник вказаний як [PERSON] . Однак, у наказі № 4 від 01 лютого 1982 року, параграф 5 (п`ятий) Обласного аптечного складу аптекоуправління Житомирського обласного виконавчого комітету «Про прийняття на посаду водія ІІІ-го класу» автомобіля, марки «ГАЗ-52» з 01 лютого 1982 року [PERSON] із заробітною платою 127 крб., 30 коп., в місяць заявника помилково вказано по батькові « [PERSON] », хоча фактично заявника по батькові « [PERSON] ». Крім того, у наказі № 44 від 29 квітня 1988 року Обласного аптечного складу аптекоуправління Житомирського обласного виконавчого комітету «Про звільнення» водія [PERSON] , з 01 квітня 1988 року, за п.5 ст.36 КЗпП УРСР (по переводу на роботу в аптеку № 32 смт.Олевськ) заявник вказаний як [PERSON] , хоча заявник правильно значиться « [PERSON] ». Зазначена обставина підтверджена архівним витягом Архівного відділу Житомирської міської ради від 25.01.2018 року №01-16/04-О. При оформленні на пенсію Ємільчинським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у зв`язку з такою неточністю щодо анкетних даних заявника, йому не зараховується до страхового стажу період роботи водієм з 01.02.1982 року по 01.04.1988 року в Обласному аптечному складі аптеко управління Житомирського обласного виконавчого комітету, хоча відповідний запис в трудовій книжці на ім`я заявника має місце.Тому, заявник звернувся до суду із даною заявою, оскільки в позасудовому порядку не має змоги, так як на теперішній час такої юридичної особи, як Обласний аптечний склад аптекоуправління Житомирського обласного виконавчого комітету не існує, що унеможливлює надати повторну довідку з правильним зазначенням анкетних даних заявника. В судовому засіданні заявник - [PERSON] та його представник-адвокат Зарицький А.І. судове заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській областізаперечив щодо задоволення вимог заявника. Суд в судовому засіданні вислухавши думку часників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.1959 року та копії паспорта серії [NUMBER] , виданого від 20.04.2006 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, заявник значиться як [PERSON] (а.с.4,6). Згідно копії трудової крижки серії [NUMBER] , яка належить [PERSON] , вбачається, що він працював 01 лютого 1982 року по 01 квітня 1988 року в Обласному аптечному складі аптекоуправління Житомирського обласного на посаді водія (а.с.7,8). Відповідно до архівного витягу Архівного відділу Житомирської міської ради від 25.01.2018 року №01-16/04-О зазначено, що в наказах з кадрових питань (особового складу) Обласного аптечного складу аптекоуправління Житомирського облвиконкому за 1982,1988 року значаться наказ №4 від 01.02.1982 року параграф 5 «Про прийняття на посаду водія ІІІ-го класу» автомобіля, марки «ГАЗ-52» з 01 лютого 1982 року громадянина [PERSON] із заробітною платою 127 крб., 30 коп., в місяць та наказ № 44 від 29 квітня 1988 року «Про звільнення» водія [PERSON] , з 01 квітня 1988 року, за п.5 ст.36 КЗпП УРСР (по переводу на роботу в аптеку № 32 смт.Олевськ) заявник вказаний як [PERSON] (а.с.9) Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 (п.6 ч.1 ст.256 в редакції 2004 року) ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: наказ №4 від 01.02.1982 року параграф 5 «Про прийняття на посаду водія ІІІ-го класу» автомобіля, марки «ГАЗ-52» та наказ № 44 від 29 квітня 1988 року «Про звільнення», фактично видані стосовно заявника - [PERSON] , а також те, що у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилку в написанні по батькові заявника та зазначені ініціалів заявника, які не може бути усунуто іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на зарахування трудового стажу роботи за період з 01.02.1982 року по 01.04.1988 року до пенсійних виплат. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючих документів заявнику, є зарахування страхового стажу до пенсійних виплат. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги заявника підлягають частковому задоволенню, оскільки дані правовстановлюючі документи, а саме: наказ №4 від 01.02.1982 року параграф 5 «Про прийняття на посаду водія ІІІ-го класу» та наказ № 44 від 29 квітня 1988 року «Про звільнення» не належать заявнику, а виданні стосовно нього.

Outcome: partial