Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

26.05.2014 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.05.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-06004-300507, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 2199,00 грн. строком до 29.03.2008 року. Взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування відповідач належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.03.2014 року складає 1319,10 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю - просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд в порядку ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2007 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-06004-300507, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 2199,00 грн. строком до 29.03.2008 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 001-06004-300507 від 30.05.2007 року, станом на 03.03.2014 року складає 1319,10 грн. з яких: 1319,06 грн. - сума непогашеного кредиту, 0,04 грн. - сума заборгованості по відсоткам. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № 001-06004-300507 від 30.05.2007 року банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2199,00 грн., строком на 10 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 29.03.2008 року, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved