overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача зазначивши, що 15.01.2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в якому в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання добровільно не надає хоч працює, дитина знаходиться на повному її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду, та просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав письмову заяву в якій просив розглянути справу без нього, позов визнав. Відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони з 26.08.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на вихованні та утриманні матері. Відповідач працездатного віку, працює та отримує заробітну плату, інших утриманців не має, не інвалід, має добрий стан здоровя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, має постійний регулярний дохід, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Предстанвик позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, вона зареєстровала шлюб з відповідачем 24.04.1999 року. Від шлюбу у них народилась діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] 28.09.1999 року народженя. Подружнє життя не склалось, шлюб розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2007 року та вони почали проживати окремо один від одного. Діти залишилась проживати разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

26.08.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 16.03.2002 року.(а.с.1) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з травня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її та позивачки участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.19) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.21) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 14.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), про народження дитини доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 6), довідками з місця мешкання (а.с.7,8). Відповідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню - стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 1000,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що вона та її батьки є співвласниками житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] кожному належить по 1/3 частині даного будинку. Після смерті батьків: [PERSON] [INFO] року та [PERSON] [INFO] року вона успадкувала належні їм частини житлового будинку, що підтверджується відповідними рішеннями Миргородського міськорайонного суду. В той же час вона позбавлена можливості оформити на себе належну їй 1/3 частину житлового будинку розташованого в [ADDRESS] оскільки на будинок, який був побудований в 1975 році відсутній правовстановлюючий документ. Просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS] яка належить їй, але офіційно не оформлена. Представник відповідача -Попівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов сільською радою визнається, а справу вона просить розглянути у відсутності її представника. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з таких підстав. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Попівської сільської ради Миргородського району від 29 травня 1998 року «про оформлення права власності на будинки», вирішено оформити право власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS] на: [PERSON], [PERSON], [PERSON] -за кожним по 1/3 частині (а.с.3). Правовстановлюючий документ на житловий будинок не отримувався. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 08.10.2015 року визнано за позивачкою [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] [INFO] року (а.с.16-17). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07.12.2015 року визнано за позивачкою [PERSON] право власності 1/3 частину житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] [INFO] року (а.с.18). За довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризації» процент зносу житлового будинку розташованого в [ADDRESS] складає 46 % (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] правомірно володіє 1/3 частиною житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] але на житловий будинок, зокрема на дану його частину відсутній правовстановлюючий документ, за позивачкою слід визнати право власності на спірну 1/3 частину житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №01. В обґрунтування позову зазначила, що з 11.01.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року і з того часу вони проживають окремо. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний час відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.01.2013 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2006 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №28, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутністю взаєморозуміння, вони єдиною родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, тому вона звернулася до суду. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2006 року, зареєстрованого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2006 року, актовий запис №28. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис №45, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис №37, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області , актовий запис № 295. Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 02.06.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є троє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідач зловживав спиртними напоями, через що між ними постійно виникали конфлікти, які часто переростали в сварки і скандали. В нетверезому стані відповідач проявляє до неї неповагу, що негативно впливає на емоційний стан дітей. В 2014 році позивач вже зверталася до Нововолинського міського суду з позовом про розірвання шлюбу, проте після надання судом строку для примирення, повіривши у зміні поведінки відповідача, вона залишила позов без розгляду. Однак до позитивних наслідків це не призвело. З травня 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. До задоволення також відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 350 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.10-13), та 551,20 грн. сплаченого судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 07.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

26.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 862. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] ( а.с. 9, 10 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~15 листопада 2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 862 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved