Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

24\~грудня 2020\~року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] . [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач [PERSON] , який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, військовослужбовець, інших утриманців не має. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2021 справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Суду пояснила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, тому її заробітної плати не вистачає. Крім того, отримує соціальну допомога, як малозабезпечена сім`я. Погоджувалася з твердженням відповідача щодо розміру щомісячної заробітної плати останнього в сумі 10000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, не погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, оскільки він постійно знімає кредитні кошти, майбутня дружина вагітна, з якою шлюб не укладений. Розмір його доходу складає близько 10000 гривень на місяць. Він не має реєстрації місця проживання, зареєстрований у військовій частині, так як там працює. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року шлюб укладений 17 червня 2011 року у відділі ДРАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №131, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Від цього шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2011 (а.с. 10). Дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради від 24.12.2020 [PERSON] призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2020 по 31.12.2020 (а.с. 11). Згідно довідки про доходи від 23.12.2020 [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та середньомісячний дохід за період 01.06.2020 по 30.11.2020 становить 4981,66 грн. (а.с. 15). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів стану здоров`я та матеріального становища відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів та доказів щодо стану здоров`я дитини, та перебування на утриманні у відповідача та позивача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР\~№ 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня по 30 червня 221 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 грн. Суд вважає доведеним розмір щомісячного доходу відповідача в сумі 10000 грн., оскільки він підтверджений сторонами і відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. В разі сплати відповідачем аліментів в розмірі ј частини доходу, розмір аліментів буде становити близько 2500, що складає прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на час розгляду справи . Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] . [INFO] , в розмірі 1/4 (одна четверта) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача на користь держави 637 (шістсот тридцять сім) гривень 33 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial