Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

25 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що йому на праві приватної на підставі договору купівлі продажу від 22 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської нотаріальної контори, зареєстрованого у КП «БТІ», належить житловий будинок № 34 по вул. Михайла Вербицького (раніше Крупської) в м. Краматорську Донецької області. У вказаному будинку є зареєстрований відповідач [PERSON], який з 28 січня 2015 року у вказаному будинку не проживає, однак з реєстраційного обліку не знімається. Він змушений сплачувати за відповідача комунальні послуги в той час, коли він в будинку не проживає і послугами не користується. На даний час він не має можливості оформити субсидію, що ставить його у скрутне матеріальне становище та утворює перешкоди у користуванні будинком . У звязку з чим, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 34 по вул. Михайла Вербицького в м. Краматорську Донецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача та представника позивача, які не заперечували проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі -продажу житлового будинку від 22 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 2057, зареєстрованого в КП «БТІ» м. Краматорська, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 34 по вул. Михайла Вербицького (раніше Крупської) в м. Краматорську Донецької області. Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян, які проживають в [INFO], у вказаному будинку є зареєстрованим відповідач [PERSON] Згідно акту про підтвердження факту не проживання від 17 квітня 2018 року, посвідченого коловою комітету мікрорайону № 5 [PERSON], відповідач [PERSON] в будинку № 34 по вул. Михайла Вербицького в м. Краматорську Донецької області не проживає з 28 січня 2015 року по теперішній час. Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] у будинку № 34 по вул. Михайла Вербицького (раніше Крупської) в м. Краматорську Донецької області не проживає з 28 січня 2015 року по теперішній час, у зв'язку з чим, його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved