overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

25 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, хоча в спромозі надавати таку допомогу, оскільки працює водієм автокрану в СК «Авангард». Позивачка просить стягнути з відповідача на дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначав, що отримує заробітну плату у розмірі 6-7 тисяч гривен, кошти витрачає на сім`ю. Заслухавши сторони, дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до положень статтей 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження (арк.с. 5-7). У Акті обстеження сім`ї [PERSON] від 20 травня 2020 року зазначено, що [PERSON] , проживає по [ADDRESS] (зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] ), разом з нею проживають діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які знаходяться на її утриманні (арк.с. 8). Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він добровільно надає допомогу на утримання дітей, а тому позов підлягає задоволенню, кошти на утримання дітей потрібно стягнути з відповідача у примусовому порядку, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25 травня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

25 травня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов. Позивачка мотивує вимоги тим, що 18 квітня 2018 року зареєстрували шлюб. До укладення шлюбу сторони підтримували фактичні шлюбні стосунки у них народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . З 2019 року через розбіжності поглядів на життя їх стосунки суттєво погіршились, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків та поновлення їх неможливо. З 2020 року вони проживають окремо, а також ведуть окремо господарство. Суперечок матеріального характеру щодо розподілу майна між ними немає. Також відсутній спір щодо матеріальних витрат стосовно утримання дітей після розлучення. Між ними досягнуто домовленості про те, що після розлучення діти будуть проживати з нею. Провадження у справі відкрито 02 червня 2020 року, призначений розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з письмовими заявами, в яких просять розглянути справу за їх відсутністю. Надали згоду на розірвання шлюбу, оскільки з 2020 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливо. Спору про поділ майна немає. Діти залишаться проживати з матір`ю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2018 року, який зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 693 (свідоцтво про шлюб ? Серія [NUMBER] ). У подружжя є спільні діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , які залишаться проживати з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сторони не підтримують спільні стосунки, шлюб носить формальний характер, проживають окремо. На теперішній час не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю. Сторони надали згодну на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

25 травня 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 27 травня 2020 року ухвалою суду було призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 10.08.2020. В позові зазначається, що 15 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 51. Від шлюбних відносин мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння, вони припинили проживати разом із листопада 2019 року, тому [PERSON] прохала суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити, після розлучення залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ним судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з листопада 2019 року, мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4), суперечки щодо проживання дітей відсутні. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв`язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 15 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 51, які мають двох неповнолітніх дітей, - потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - « [PERSON] ». В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 27.05.2020 звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви до [PERSON] про розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений, то потрібно стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , в доход держави судовий збір в сумі 840,80 (вісімсот сорок грн 80 коп) грн. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

25 травня 2020 року позивач [PERSON] , купив у відповідачки [PERSON] , нежитлову будівлю, розташовану за адресою [ADDRESS] за 16000,00 гривень, що підтверджується розпискою від 25.05.2020 року на суму 16000,00 гривень виданою продавцем, відповідно до договору купівлі - продажу. 25 травня 2020 року відповідачка передала позивачу нежитлову будівлю, техпаспорт, та інші документи і пообіцяла оформити договір нотаріально до 10 серпня 2020 року. [PERSON] , неодноразово звертався до відповідачки з приводу оформлення договору купівлі - продажу нежитлової будівлі через нотаріальну контору, однак відповідачка знаходила різні причини і до нотаріуса не з`являлась. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсним. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачка позов визнала та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі - продажу нежитлової будівлі, є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 - 5 ), копією розписки [PERSON] , кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 6 ), довідкою виданою начальником КП «Миколаївське РБТІ» ( а.с. 7 - 10 ). Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

25 травня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 17 травня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, також зазначив, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2020 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] , його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.23). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON] (а.с.22). Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 травня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 106, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2020 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернувсь до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», відповідно до змісту якої просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11407 вчинений 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису № 11407 вчинений 25.01.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за вказаним виконавчим написом, тому останній не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.06.2021 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи,про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 вересня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

25 травня 2021 року до Ленінського районного суду м.Полтави з Київського районного суду м.Полтави надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості.Позивач стягнути з [PERSON] користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2019/ОВР/191-001426 від 28.12.2019 року в сумі 22 700 грн 62 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 28.12.2019 року між сторонами було укладено Заява-Договір № 2019/ОВР/191-001426 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи. Одночасно було укладено Договір овердрафту № 2019/ОВР/191-001426 (кредитний договір) згідно якого банк встановив ліміт кредитування у національній валюті в сумі 300 000 грн 00 коп. на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування овердрафтом, виходячи з базової процентної ставки 30% річних, відсоткової ставки на пільговий період 0,00001%, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 48% річних. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.11.2020 року має заборгованість - 22 700 грн 62 коп., яка складається з: -19200 грн - поточна заборгованість; -384,07 грн - прострочена заборгованість; -585,44 грн - заборгованість по процентах (поточна); -2531,11 грн - заборгованість по процентах (прострочена); Отже, заборгованість до стягнення становить - 22 700 грн 62 коп. Тому, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2019/ОВР/191-001426 від 28.12.2019 року в сумі 22 700 грн 62 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп. У відповідності до ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved