Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

25 грудня 2014 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] року, в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2010 року виконкомом Ведильцівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, Україна, актовий запис № 05. У сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON]. На даний час вони проживають окремо, дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона хоче гарантовано на підставі рішення суду отримувати аліменти на утримання дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання за правилами ч.5 ст. 74 ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, причини неявки суд не повідомив. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2010 року виконкомом Ведильцівської сільської ради, Чернігівського району Чернігівської області, Україна, актовий запис № 05. У сторін під час спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, між батьками виник спір щодо утримання дитини. Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 116 від 08.10.2014 року позивачка [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Чернігівській області, яка надійшла на адресу суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. На час розгляду справи в суді позивачка працює в приватному підприємстві «Перспектива-Про» на посаді укладальника-пакувальника, загальна сума доходу за період з 10 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року становить 913 гривень 44 копійки, за період з вересня 2014 року по жовтень 2014 року її дохід становить 2436 гривень, що підтверджується довідками про доходи від 23.12.2014 року, копії яких долучено до матеріалів справи. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Довідку про наявність постійного місця роботи та довідку про доходи відповідач суду не надав, заперечень на позовну заяву також від нього не надійшло. Беручи до уваги, що положенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, сама по собі відсутність у платника аліментів постійного місця роботи не може бути достатньою підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, у зв'язку з чим розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача. Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, нормальний стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved