Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

26.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 20.10.2002 року у Недобоївській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 14, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають біля відповідача, оскільки позивач виїжджає на заробітки за межі Чернівецької області. Вказує, що їхня сімя розпалась по тій причині, що вони з відповідачем не змогли знайти спільного у вирішенні сімейних проблем, не поважають один одного, в звязку з чим між ними часто виникають сварки, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. В результаті чого вони з відповідачем дійшли спільного висновку, що примирення та збереження їхньої сімї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Питання майнового характеру та про місце проживання дітей буде вирішуватись в добровільному порядку. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20 жовтня 2002 року, зареєстрованому у Недобоївській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 14 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], 2004 року народження та син [PERSON], 2007 року народження, які після розірвання шлюбу будуть проживати біля відповідача [PERSON], оскільки позивач [PERSON] постійно виїжджає на заробітки за межі Чернівецької області. Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту № 1035 від 15.06.2015 року про обстеження матеріально-побутових умов неповнолітні діти: [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2007 року народження, проживають біля відповідача [PERSON] та знаходяться на його утриманні (а.с.27). Як встановлено судом сторони в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 березня 2015 року сторонам було надано строк у 3 місяці для примирення, однак вони не примирилися. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спір, щодо місця проживання дитини у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким будуть проживати діти суду не надано, крім того, позивачем не заявлялася позовна вимога щодо місця проживання неповнолітніх дітей, а тому суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved