Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

24 вересня 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 22 липня 2008 року уклали кредитний договір №МК-595. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 48000,00 Євро на термін до 20 липня 2015 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 18 жовтня 2010 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Староміського районного суду м. Вінниці з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави відповідача. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2010 року звернуто стягнення на предмет застави. При цьому, винесення вказаного рішення суду не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 18565,36 Євро. Оскільки, з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Староміського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року, тобто за період з 22.07.2008 року по 12.10.2010 року, то за період після подання позовної заяви від 18.10.2010 року, з 19.10.2010 року по 04.08.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 4506,28 Євро, яка складається з 3% річних від простроченої суми, що за курсом 32,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2020 року складає 146499,16 грн, яку і просив стягнути з відповідача позивач, звертаючись до суду з даним позовом, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МК-595 (а.с. 12-14). Відповідно до укладеного кредитного договору № МК-595 від 22 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 48000,00 Євро (а.с. 16). Однак, позичальником [PERSON] в порушення своїх зобов`язань, визначених кредитним договором, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 10 листопада 2010 року у справі №2-1757/10, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмети застави - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №МК-595 від 22.07.2008 р. в розмірі 269409 (двісті шістдесят дев`ять тисяч чотириста дев`ять) грн. 48 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МК-595 від 22.07.2008 р. в сумі 269409,48 грн. звернуто стягнення на предмети застави: автомобіль та причіп, а саме: SCANIA, модель R114LA4X2, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , ПП CARLUX, модель: S 36, рік випуску 1999, тип ТЗ: Напівпричіп бортовий - Е, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного транспорту ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного транспорту з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення суду набрало законної сили. Даним рішенням суду встановлено, що станом на 12.10.2010 року по кредитному договору №МК-595 від 22.07.2008 року виникла заборгованість в розмірі 23431,66 Євро (що за курсом НБУ, згідно службового розпорядження НБУ №417/393 від 12.10.2010 року складає 256342,36 грн), яка складається з наступного: 21162,16 Євро - заборгованість за кредитом; 2174,76 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 94,74 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 6.6 умов кредитного договору: 250,00 грн - штраф (фіксована частина); 12817,12 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Внаслідок не виконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Суд звертає увагу, що зобов`язання наразі не припинене так, як заборгованість [PERSON] досі не погашена. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, 3 % річних від простроченої суми за період з 19 жовтня 2010 року по 04 серпня 2020 року становить 4506,28 Євро (а.с. 8-10). Розрахунок 3 % річних від простроченої суми: -з 19.10.2010 року до 31.12.2011 року - 21162,16 х 3% х 439 : 365 :100 = 763,58 Євро; -з 01.01.2012 року до 31.12.2012 року - 21162,16 х 3% х 366 : 366 :100 = 634,86 Євро; -з 01.01.2013 року до 22.01.2013 року - 21162,16 х 3% х 22 : 365 :100 = 38,27 Євро; -з 28.01.2013 року до 23.09.2013 року - 19223,90 х 3% х 239 : 365 :100 = 377,63 Євро; -з 11.10.2013 року до 23.12.2014 року - 19223,67 х 3% х 439 : 365 :100 = 693,63 Євро; -з 19.01.2015 року до 28.08.2015 року - 19204,11 х 3% х 222 : 365 :100 = 350,41 Євро; -з 17.09.2015 року до 17.09.2015 року - 19197,75 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,58 Євро; -з 21.09.2015 року до 25.09.2015 року - 19176,95 х 3% х 5 : 365 :100 = 7,88 Євро; -з 07.10.2015 року до 07.10.2015 року - 19171,47 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,58 Євро; -з 06.11.2015 року до 06.11.2015 року - 19164,74 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,58 Євро; -з 04.12.2015 року до 04.12.2015 року - 19157,54 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,57 Євро; -з 05.01.2016 року до 05.01.2016 року - 19150,56 х 3% х 1 : 366 :100 = 1,57 Євро; -з 04.02.2016 року до 04.02.2016 року - 19148,39 х 3% х 1 : 366 :100 = 1,57 Євро; -з 21.03.2016 року до 21.03.2016 року - 19145,94 х 3% х 1 : 366 :100 = 1,57 Євро; -з 04.04.2016 року до 22.04.2016 року - 19141,43 х 3% х 19: 366 :100 = 29,81 Євро; -з 06.05.2016 року до 27.05.2016 року - 19137,53 х 3% х 22 : 366 :100 = 34,51Євро; -з 13.06.2016 року до 24.06.2016 року - 19133,27 х 3% х 12 : 366 :100 = 18,82 Євро; -з 06.07.2016 року до 29.07.2016 року - 19128,82 х 3% х 24 : 366 :100 = 37,63 Євро; -з 19.08.2016 року до 19.08.2016 року - 19125,06 х 3% х 1: 366 :100 = 1,57 Євро; -з 06.09.2016 року до 16.09.2016 року - 19117,75 х 3% х 11 : 366 :100 = 17,24 Євро; -з 06.10.2016 року до 28.10.2016 року - 19113,55 х 3% х 23 : 366 :100 = 36,03 Євро; -з 04.11.2016 року до 04.11.2016 року - 19108,17 х 3% х 1 : 366 :100 = 1,57 Євро; -з 06.12.2016 року до 06.12.2016 року - 19102,81 х 3% х 1: 366 :100 = 1,57 Євро; -з 06.01.2017 року до 06.01.2017 року - 19093,80 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,57 Євро; -з 07.02.2017 року до 27.10.2017 року - 19091,45 х 3% х 263 : 365 :100 = 412,69 Євро; -з 08.12.2017 року до 15.12.2017 року - 18745,86 х 3% х 8: 365 :100 = 12,33 Євро; -з 21.12.2017 року до 21.12.2017 року - 18741,30 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,54 Євро; -з 23.01.2018 року до 31.01.2018 року - 18737,09 х 3% х 9: 365 :100 = 13,86 Євро; -з 22.02.2018 року до 02.03.2018 року - 18732,63 х 3% х 9 : 365 :100 = 13,86 Євро; -з 23.04.2018 року до 23.04.2018 року - 18728,00 х 3% х 1: 365 :100 = 1,54 Євро; -з 18.05.2018 року до 18.05.2018 року - 18718,36 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,54 Євро; -з 20.06.2018 року до 13.07.2018 року - 18713,51 х 3% х 24 : 365 :100 = 36,91 Євро; -з 20.07.2018 року до 07.09.2018 року - 18708,67 х 3% х 50: 365 :100 = 76,88 Євро; -з 10.09.2018 року до 10.09.2018 року - 18704,13 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,54 Євро; -з 19.09.2018 року до 19.09.2018 року - 18699,59 х 3% х 1: 365 :100 = 1,54 Євро; -з 23.10.2018 року до 23.10.2018 року - 18694,99 х 3% х 1 : 365 :100 = 1,54 Євро; -з 22.11.2018 року до 22.11.2018 року - 18690,32 х 3% х 1: 365 :100 = 1,54 Євро; -з 21.12.2018 року до 31.12.2019 року - 18685,49 х 3% х 376 : 365 :100 = 577,46 Євро; -з 01.01.2020 року до 24.06.2020 року - 18685,49 х 3% х 176: 366 :100 = 269,56 Євро; -з 20.07.2020 року до 04.08.2020 року - 18565,36 х 3% х 16 : 366 :100 = 24,35 Євро. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] досі не виконав умови кредитного договору № МК-595 від 22 липня 2008 року, зокрема, не повернув заборгованість за кредитом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3 % річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання в силу прямої дії ч. 2 ст. 625 ЦК України. А тому, враховуючи, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач не повернув позивачу суму боргу за кредитним договором № МК-595 від 22 липня 2008 року, доказів на спростування наведеного суду не надано, можна стверджувати, що з 19 жовтня 2010 року по 04 серпня 2020 року боржник продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, а відтак має сплатити 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 464/3790/16-ц. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних від простроченої суми наданим позивачем (а.с. 8-10) та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору № МК-595 від 22 липня 2008 року за період з 19 жовтня 2010 року по 04 серпня 2020 року в розмірі 4506,28 Євро, що за курсом 32,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2020 року складає 146499,16 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2197 грн. 49 коп.

Outcome: approved