Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

24 лютого 2010 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому вказував наступне. 11 вересня 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Підгіря, вул. Набережна, 28. При укладені договору-купівлі-продажу будинку було також домовлено і про купівлю-продаж земельних ділянок, які належали відповідачу на праві приватної власності і були виділені для особистого підсобного господарства (площею 0,35 га) та присадибна ділянка (площею 0,25 га). Однак при нотаріальному оформленні купівлі-продажу будинку нотаріусом було відмовлено в оформленні купівлі-продажу земельних ділянок, оскільки право власності на них було оформлено на підставі одного Державного акту, а не окремо двома Державними актами. Посилаючись на те, що з переходом права власності на будинок до нього перейшло право власності на земельні ділянки, виділені для його обслуговування, але оформити договір купівлі-продажу земельних ділянок не взмозі через невірне оформлення державного акту на право власності на землю, тому просив визнати за ним на підставі ст. 120 ЗК України право власності на дані земельні ділянки. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, 11 вересня 200 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу будинку з господарчими спорудами за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Підгіря, вул. Набережна, 28. Для обслуговування будинку, який продавався, були виділені земельні ділянки, що належали відповідачу (продавцю будинку) на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК №016989, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28132. Згідно даного акту на праві приватної власності на землю [PERSON] належали присадибна ділянка площею 0,25 га, та ділянка для особистого підсобного господарства 0,35 га. При купівлі-продажу будинку сторони домовилися і про продаж земельних ділянок під ним, тобто вартість будинку в договорі купівлі-продажу включала в себе і вартість цих ділянок. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач в момент купівлі-продажу будинку мав право на земельні ділянки, на якій він розташований, але через обєктивні причини, тобто невірне оформлення державного акту на право приватної власності на них, не було можливості належним чином нотаріально оформити договір купівлі-продажу, а позивач не має іншої можливості захистити своє право на майно, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельні ділянки.

Outcome: approved