Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

26 грудня 2019 року позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою до Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права спільної часткової власності на спадкове майно та просять визнати за ними в порядку спадкування право спільної часткової власності по 1/2 частці на спадкове майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, рілля, кадастровий номер 7422486000:04:001:0245, що розташована на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га, кормові угіддя, кадастровий номер 7422486000:04:002:0310, що розташована на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивачі не прибули, в позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі, позов підтримали. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] чоловік позивача, [PERSON] у віці 55 років помер, про що Охрамієвицькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 1 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 7833301, до якого увійшли земельні ділянки загальною площею 3,77 га, а саме: земельна ділянка площею 2,33 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість на момент смерті 26860,10 грн.; земельна ділянка площею 1,44 га, кормові угіддя, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість на момент смерті 5608,95 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 09.01.2019 № 10 в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] [INFO] з 14.01.2005 року і по день смерті [INFO] ; дружина - [PERSON] , [INFO] з 14.12.2007 року і по теперішній час; син - [PERSON] , [INFO] з 04.02.2008 року і по теперішній час. На сьогоднішній день фактичними власниками спадкового майна є вони - дружина та син покійного, так як після смерті [PERSON] прийняли спадщину та вважали, що є повноправними власниками земельних ділянок, але коли виявили бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину вони цього зробити не зможуть. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як позивачі є рідними дітьми спадкодавця, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України вони є спадкоємцями першої черги і відповідно до ст. 1267 Цивільного кодексу України їхні частки у спадщині с рівними. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 87 Земельного кодексу України спільна часткова власність виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Відповідно до статті 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Так як спадщину прийняли позивачі вдвох, то відповідно мають право на спадкове майно по 1/2 частці. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судовий збір залишити за позивачами.

Outcome: approved