Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

24.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову послалася на те, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей та наявність у відповідача неофіційного заробітку, що, на її думку, є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав, повідомив про те, що він купує продукти для дітей, визнав той факт, що їжу готує для дітей позивач, вона купує їм одяг та здає кошти у школі за дітей, крім того, повідомив про те, що має заробіток близько 5000 грн Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.04.2009 року та серії [NUMBER] (а.с.4-5). Мати та батько дітей проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, між ними триває процес щодо розлучення. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Заперечення відповідача стосовно неможливості стягнення аліментів на дітей, оскільки він купує продукти для них та сплачує за комунальні послуги, не заслуговують на увагу, у зв'язку з тим, що ним не доведено, що він в повному обсязі забезпечує своїх дітей продуктами харчування. Цей факт спростовується, як чеками, які він надав так і поясненнями матері дітей, також суд враховує, що крім харчування, діти потребують одягу та взуття, шкільного приладдя тощо. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою та другою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За змістом положень статті 184 Цього Кодексу, визначення аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За наявних обставин, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей, а останній повинен надавати таку матеріальну допомогу, також суд враховує, що відповідач має мінливий дохід, який складає приблизно 5000 грн в місяць, 1/3 частини від якого складає приблизно 1500 грн. Отже суд вважає, що достатнім розміром аліментів та можливим буде стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн., щомісяця. Також з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial