Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

26.09.2011р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ЗАТ «РБУ № 12», [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 05.03.2007р. між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та ЗАТ «РБУ № 12», було укладено кредитний договір № 0503-07, згідно умов якого ЗАТ «РБУ № 12» отримало довгостроковий кредит у вигляді відкличної поновлювальної лінії для збільшення обсягів виробництва в розмірі 800 000 грн. зі сплатою 18,5 % річних на строк до 05.03.2010р. В рахунок забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором 05.03.2007р. між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки нерухомого майна, яке належить останньому на праві власності та знаходиться за адресами: м.Херсон, вул. Фонтанна, 7 та м.Херсон, вул.Блюхера, 60. Однак, як зазначив позивач, ЗАТ «РБУ № 12» не виконало умов кредитного договору, що, в свою чергу, призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18.03.2011 року становила 1\~974 821,27 грн. Мотивуючи невиконанням ЗАТ «РБУ № 12» зобовязань за кредитним договором просив стягнути солідарно з ЗАТ «РБУ № 12» і [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0503-07 від 05.03.2007р. в загальній сумі 1974821,27 грн. та судові витрати. Під час судового розгляду попереднім складом суду першої інстанції позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, востаннє своєю заявою від 23.01.2013р. просив стягнути солідарно з ЗАТ «РБУ № 12» і [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0503-07 від 05.03.2007р. в загальній сумі 1453455,27 грн. та судові витрати; звернути стягнення на предмети іпотеки, належні [PERSON] За наслідками розгляду предявленого позову Комсомольським районним судом м.Херсона 29.05.2013р. було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Західінкомбанк», яке в подальшому рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.10.2013р. було скасовано, а позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014р. зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції було скасовано із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового судового розгляду ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 28.05.2014р. до участі у розгляді даної цивільної справи було залучено у якості співвідповідача [PERSON] Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], своєю заявою від 21.05.2014р. востаннє уточнила позовні вимоги, просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05.03.2007 р., нерухоме майно нежитлові будівлі, а саме: майстерню - літ.«З», загальною площею 641,4 кв.м.; цеха - літ.«К», «Р», «М», розчинно-бетонний вузол - літ. «Н», склади - літ.«О», «Т», «С», будівлю резервного водопостачання - літ.«П», навісів - літ.«И», «Л», пропарочні камери № 3, № 4, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Фонтанна, 7; нежитлові будівлі - будівлю літ.«Ж» (гараж площею забудови 468,3 кв.м.); частину складу літ.«Б» (яка складається зі складу № 4 площею 150,9 кв.м., складу № 5 площею 32,2 кв.м.), вбудоване приміщення компресорної в будівлі складу літ.«Б» загальною площею 63,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м.Херсон, вул. Блюхера, 60; та земельну ділянку, загальною площею 0,4298 га, кадастровий № 6510136900:14:004:0011, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 60, належні [PERSON] та [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним договором №0503-07 від 05.03.2007 р., станом на 18.03.2011 р., а саме: по тілу кредиту - 800 000 грн., борг зі сплати процентів - 293 654,76 грн., суму поточних відсотків - 7824,66 грн., сума штрафу від простроченої суми боргу по тілу кредиту 240\~000,00 грн., пеню на прострочену суму боргу - 39 989,04 грн., суми інфляції - 56 000 грн., пеню за прострочені відсотки 15 986,81 грн., а всього 1\~453\~455,27 грн. - шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; судові витрати покласти на відповідачів. Представник ПАТ «Західінкомбанк», в судове засідання, призначене на 07.05.2015р. не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Під час судового розгляду представник ЗАТ «РБУ № 12» та співвідповідача [PERSON], за довіреністю [PERSON], заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в запереченнях проти позову. В судове засідання, призначене на 07.05.2015р. зазначені особи не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник ЗАТ «РБУ № 12» - ліквідатор [PERSON] під час судового розгляду заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог заявлених позивачем, просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву. В судове засідання, призначене на 07.05.2015р. не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак від представника ЗАТ «РБУ № 12» [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву від 27.04.2015р., якою просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, посилаючись на письмові заперечення, за якими просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 05.03.2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та ЗАТ «РБУ № 12» було укладено кредитний договір № 0503-07, згідно умов якого ЗАТ «РБУ № 12» отримало довгостроковий кредит у вигляді відкличної поновлювальної лінії збільшення обсягів виробництва в розмірі 800 000 грн., з обов'язком повернути його до 05.03.2010 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 18,5 % річних. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.11.2007 року до кредитного договору №0503-07 від 05.03.2007р., укладеної між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та ЗАТ «РБУ № 12», кредитор встановив позичальнику відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних, починаючи з 01.11.2007р., яку було підписано уповноваженими особами представника позивача та ЗАТ «РБУ № 12». Також, додатковою угодою №2 від 21.10.2008 року, укладеною між позивачем та ЗАТ «РБУ № 12» до кредитного договору №0503-07 від 05.03.2007 р., позичальнику було встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 21% річних, починаючи з 01.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 05.03.2007 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку нерухоме майно загальною вартістю 1\~597 082 грн., а саме: - майстерню - літ.«З», загальною площею 641,4 кв.м.; цеха - літ.«К», «Р», «М», розчинно-бетонний вузол - літ. «Н», склади - літ.«О», «Т», «С», будівлю резервного водопостачання - літ.«П», навісів - літ.«И», «Л», пропарочні камери № 3, № 4, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул. Фонтанна, 7; - нежитлові будівлі - будівлю літ.«Ж» (гараж площею забудови 468,3 кв.м.); частину складу літ.«Б» (яка складається зі складу № 4 площею 150,9 кв.м., складу № 5 площею 32,2 кв.м.), вбудоване приміщення компресорної в будівлі складу літ.«Б» загальною площею 63,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м.Херсон, вул. Блюхера, 60; - земельну ділянку, загальною площею 0,4298 га, кадастровий № 6510136900:14:004:0011, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 60, та яке належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. За умовами п.6.2 іпотечного договору, у разі порушення іпотекодавцем умов, встановлених цим договором та/або порушення позичальником будь-якої з умов кредитного договору та додаткових до нього договорів іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, передбаченого кредитним договором та додатковими до нього договорами, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з правилами ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Окремим видом застави є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» - частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.01.2010 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт сумісного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з лютого 1992 р. та по теперішній час; визнано майно: 1) майстерню - літ.«З», розташовану за адресою: м.Херсон, вул. Фонтанна, 7; 2) цеха - літ.«К», «Р», «М», розчинно-бетонний вузол - літ. «Н», склади - літ.«О», «Т», «С», будівлю резервного водопостачання - літ.«ІІ», навіси - літ.«І», «Д», пропарочні камери № 3, № 4, які знаходяться за адресою: м.Херсон, вул. Фонтанна, 7; 3) частину будівлі літ. «Б» з прилеглою земельною ділянкою, у тому числі склад 4,5, які розташовані за адресою: м.Херсон, вул.Блюхера,60; 4) вбудоване приміщення будівлі складу3, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Блюхера,60; 5) будівлю літ. «Ж» з прилеглою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Блюхера, 60; 6) двокімнатну квартиру №11, загальною площею 47,2 кв.м., що розташована у будинку 331 по вул.Комсомольській в м.Херсоні; 7) земельну ділянку загальною площею 0,4298 га, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Блюхера,60; 8) цілісний майновий комплекс, що знаходиться на території Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] На підставі вказаного рішення 19.02.2013 року реєстраційною службою Суворовського РУЮ у м. Херсоні, за [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно, право приватної спільної сумісної власності на майно, що знаходиться в іпотеці, оскільки договір іпотеки з цих підстав не було визнано недійсним, що вбачається з рішення апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2012 року в справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Західінкомбанк», [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки. Таким чином, судом встановлено, що предмет іпотеки за іпотечним договором від 05.03.2007 року визнаний в судовому порядку об'єктом спільної сумісної власності подружжя, право на який виникло у [PERSON] та [PERSON] ще до укладення кредитного та іпотечного договорів. Відповідно до ч.1,2 ст.73 СК України за зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Відповідач [PERSON] кредитні кошти за договором № 0503-07 від 05.03.2007р. не одержував, а тому відсутні підстави стверджувати, що вони могли використовуватись в інтересах та на потреби сімї, крім того і позивач на це не посилався. Із копій представлених кредитного та іпотечного договорів вбачається, що [PERSON] не є стороною зазначених договорів, та не давала згоди на їх укладення. За таких обставин [PERSON] не може бути позбавлена своєї частки майна в праві спільної власності, а тому предявлені до неї позовні вимоги є безпідставними. Ці висновки суду також ґрунтуються на ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 15.01.2010 року майно, що складало предмет іпотеки визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], як подружжя, але їхні частки у спільному майні в натурі не виділялись. При цьому, виходячи із розуміння ч.1 ст.73 СК України та ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» стягнення за договором іпотеки може бути звернене лише на частину об'єкта нерухомого майна лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, суд не може звернути стягнення предмет іпотеки, що перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON], тому що їхні частки не виділені в натурі і не зареєстровані як окремі об'єкти нерухомості, а тому заявлені позовні вимоги є передчасними. Суд також не приймає до уваги доводи представника позивача, надані під час судового розгляду про те, що [PERSON] набула право власності на частку спірного майна після того, як його вже було передано в іпотеку і на неї поширюється дія ст. 23 Закону України «Про іпотеку», згідно якої у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, з набуттям статусу іпотекодавця та всіх його прав та його обов'язків за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, тому що право [PERSON] на частину майна, що знаходиться в іпотеці, виникло не на підставі цивільно-правових угод з іпотекодавцем щодо відчуження предмету іпотеки чи правонаступництва, а її право ґрунтується на законі і походить із права сумісної власності подружжя, яке, як встановлено судом, виникло до моменту укладання іпотечного договору.

Outcome: dismissed