overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №357. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2009 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 06.09.2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2009 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В липні 2013 року позивач зареєструвала у вказаній квартирі відповідачів, які є її родичами. Досить тривалий час відповідачі не проживають в квартирі, їх особисті речі в ній відсутні, оскільки вони виїхали за межі м.Дзержинська. Просить визнати відповідачів таким, що втратили право користуватися житловим приміщенням, оскільки вимушена сплачувати комунальні послуги, нараховані враховуючі кількість зареєстрованих осіб в квартирі. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі до суду не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, з позовом згодні, зазначили, що виїхали за межі м.Дзержинська, мають житло, працевлаштовані. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8,9,12-14). Відповідачі в квартирі не мешкають тривалий час, про житло не піклуються, їх особисті речі в будинку відсутні. Відповідно до їх пояснень в заяві, вони виїхали за межі м.Дзержинська, мають житло, працевлаштовані. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що з 22.02.2003 року по 02.11.2010 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач заперечень проти позову не надав. Позивач надала заяву, просила справу розглянути у її відсутність на позові наполягає. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.02.2003 року по 02.11.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 5,12 - копія рішення суду). Від спільного проживання у шлюбі мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.3 - копія свідоцтва про народження). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, заперечень проти позову не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона 25.09.2010 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с. 13-14 - заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений актовий запис № 487 ( а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дитину залишити на вихованні позивача до його повноліття; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 27.04.2011 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає алкоголем, через що виникають конфлікти, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.04.2011 року (а.с.5). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не з'явився в судове засідання, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.04.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Неповнолітніх дітей немає. З відповідачем припинили шлюбні відносини через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, через що виникають конфлікти, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 29.09.2014 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 29.09.2014 року, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02.04.2012 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та визнав позовні вимоги, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до СТдВ «Гарантія» (далі - Товариство) та просить: -«Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9532,69 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот тридцять дві гривні 69 копійок) та понесенні судові витрати;» (а.с.2-5) Свою вимогу мотивує тим, що 09.10.2013року о 10 годині 25 хвилин, на вул. Шмідта в м.Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «Мазда -3», державний номерний знак [NUMBER], який належить їй на праві власності, під керуванням [PERSON], з автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. та під його керуванням, з вини останнього, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо-транспортної пригоди, її цивільно-правова відповідальність, як власника автомобіля «Мазда -3», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ЗАТ «СК» АХА Страхування», згідно з Договором №77 а/09 кр(ю) від 25.03.2009 року, в порядку добровільного страхування, з визначенням ліміту відповідальності, на час події, в сумі 13 636-79 грн.. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в СТдВ «Гарантія», згідно з Полісом №АС/3642727 від 05.06.2013 року, в порядку обов»язкового страхування, з визначенням ліміту відповідальності в сумі 50 000-00 грн.. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда -3», державний номерний знак [NUMBER], становить в сумі 22 226-75 грн.. Виплатити кошти Товариство відмовляється, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява, в якій він позов підтримав частково в сумі 8 589-96 грн., справу просить розглянути без його та позивачки участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.45) Представник відповідача також не з»явився в судове засідання, призначене на 24.09.2014 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначила, що у них з відповідачем по справі є спільна дитина -син [PERSON], який після закінчення школи продовжив навчання в Університеті Лазарського у Варшаві, денна форма навчання, на контрактній основі, Відділення економіки і управління. Навчання по даній спеціальності має період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року. Після досягнення сином повноліття відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на його утримання. В той же час син потребує матеріальної допомоги , адже необхідно проводити оплату навчання, проживання та інше. Син на період навчання перебуває на її утриманні, потребує відповідної допомоги від відповідача і відповідач має можливість таку допомогу надавати. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання в розмірі ? частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і на весь час навчання, до досягнення сином 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним визнається, а справу він просить розглянути у його відсутності (а.с.34). Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.31). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 17) Син сторін [PERSON], після закінчення школи продовжив навчання в Університеті Лазарського у Варшаві, денна форма навчання, Відділення Економіки та управління. Термін навчання з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року (а.с.12). Згідно ст.ст. 199; 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідач погодився сплачувати аліменти на період навчання свого сина в тому розмірі, в якому просила позивачка, а отже позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання їх спільного сина. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, змінила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, змінені позовні вимоги про стягування з нього аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку визнав, зазначив, що працює водієм в комунальній установі по забезпеченню діяльності з утримання та обслуговування майна спільної власності територіальних громад Зміївського району і має постійний заробіток близько 1494 грн. 82 коп. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про шлюб та про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 2, 3). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, а батько, який має постійне місце роботи, ухиляється від надання коштів утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги частково і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/3 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

26.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 листопада 2010 року Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №12. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне життя не склалося через те, що не зійшлися характерами. Спору про розділ майна немає. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Просила розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу змінити прізвище на [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтв про шлюб та про народження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2010 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved