overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з вимогами відповідно до яких просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 26.04.2013 року, спільно проживали однією сімєю та вели спільне господарство з 2003 року до дня його смерті; - визнати [PERSON], який помер 26.04.2013 року, батьком їхньої дитини [PERSON], [INFO]. Мотивуючи їх тим, що з 2003 року вона почала співмешкати з [PERSON] та спільно проживали з ним до дня його смерті 26.04.2013 року та з яким у них 09.05.2004 року народилася дочка [PERSON], однак при реєстрації народження дитини батько був записаний відповідно до ст. 135 СК України. 26.04.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, однак оформити її у встановленому законом порядку дочка не має можливості, оскільки в неї в свідоцтві про народження померлий не записаний батьком. У звязку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Ширяївського РВ ДРАЦС в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 26.04.2013 року, спільно проживали однією сімєю та вели спільне господарство з 2003 року до дня його смерті та факту, що [PERSON], який помер 26.04.2013 року, є батьком їхньої дитини [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: паспорта заявника (а.с. 4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6), витягу з ДРАЦСГ про народження (а.с. 7), довідки Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 967 від 18.12.2013 року (а.с. 8), довідки про склад сімї (а.с. 9), актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 38). Відповідно до\~п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження тим фактам, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 26.04.2013 року, спільно проживали однією сімєю та вели спільне господарство з 2003 року до дня його смерті та що [PERSON], який помер 26.04.2013 року, є батьком їхньої дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №303. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюбні відносини припинили з липня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.08.2005 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO],- а.с.4. Шлюбні відносини припинили з липня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 15.06.1991 року відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 975. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з листопада 2011 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями, жодних доказів або заперечень суду не надав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 15.06.1991 року зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя 15.06.1991 року було видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (актовий запис № 975). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2011 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що зазначені вимога відсутня, то суд вважає її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2004 року, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №773. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили влітку 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17.12.2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.5. Шлюбні відносини припинили влітку 2012 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 10.09.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на життя та на шлюб, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, так як кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, постійно виникають сварки, свідком яких є їхня донька, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, просила їй залишити прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. (а.с. 8-9- заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2011 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 435 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач в позовній заяві просила залишити їй прізвище - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] з 08.09.2012 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час вона та відповідач припинили спільне проживання, донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає, але недостатньо. Її прибутку не вистачає для забезпечення дитині належного рівня життя. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем, просив розглянути справу без його участі. Вимоги позивача підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини.. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] щомісячно, у розмірі ? частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку . В обґрунтування позову зазначила, що з 27.11.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач наполягав на задоволенні позову, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 27.11.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №73. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 09.05.1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, відсутня взаємна повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштове повідомлення про отримання виклику (а.с.14, 18), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.05.1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.05.1999 року (а.с.3). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникали конфлікти. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини-[PERSON], 2011 року народження в розмірі ? частини від доходів відповідача, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов визнав, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який належного матеріального утримання сину не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але тимчасово не працює. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

25.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 ( а.с.2). 14.02.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, офіційно не працює, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved