Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

26 березня 2014 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів. У своєму позові позивач посилався на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2010 року у справі №2-7161/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на позивача покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] р. н., в розмірі ? частини заробітної плати/доходу щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до набуття дитиною повнолітнього віку, тобто, до [INFO] р. Позивач вважає, що визначений за рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України, у зв'язку з тим, що в нього змінився матеріальний і сімейний стан, він створив сім'ю, в нього [INFO] р. народилася донька та він повинен утримує дитину, непрацюючу дружину та матір-пенсіонерку. В зв'язку з цим, з метою захисту своєї сім'ї, позивач просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2010 року по справі №2-7161/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина з ? на 1/16 частини заробітної плати/доходу щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до набуття дитиною повнолітнього віку, тобто, до [INFO] р. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували, із підстав, зафіксованих технічними засобами судового засідання та зазначених у письмових запереченнях проти позову. Зокрема через те, що відомості, викладені в позовній заяві частково не відповідають дійсності, дружина та матір позивача не перебувають на його утриманні, дружина працює, дохід сім'ї позивача збільшився, а відповідач отримує мізерну зарплату вчителя та не зможе утримувати сина, якщо розмір аліментів буде зменшений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, у задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2010 року у справі №2-7161/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] р. н., в розмірі ? частини заробітної плати/доходу щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до набуття дитиною повнолітнього віку, тобто, до [INFO] р. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з відповідачем. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.09.2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції в м. Одесі, позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] з 06.09.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, позивач має доньку - [PERSON], [INFO] р. н. Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2010 року у справі №2-7161/2010, на час його ухвалення, позивач працював в Одеському РСП Украероруху на посаді диспетчера управління повітряним рухом та його середній заробіток за 6 місяців складав 16114 грн. Станом на 14.03.2014 р. згідно наданої позивачем довідки про доходи №15.6.2.25-59, виданої Одеським регіональним структурним підрозділом Украероруху, позивач продовжує працювати на тому ж підприємстві та його заробітна плата за останні 13 місяців склала 322997,91 грн. Заробітна плата відповідача на посаді вчителя, як це встановлено з довідки від 07.04.2014 р. №21, виданої Відділом освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради, становить 18801 грн. за 6 місяців. Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно п. 27 зазначеної Постанови, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст. 58, 59 ЦПК України). Посилання позивача про те, що його дружина [PERSON] перебуває на його утриманні та не має доходу були спростовані відповідями на запити суду, а саме, довідкою від 06.06.2014 р. за №15.6.2.25-168, виданою Одеським РСП Украероруху про те, що вона працює на посаді диспетчера управління повітряним рухом та її заробіток за 14 місяців складав 281302,83 грн. та відповіддю ДПІ в Малиновському районі м. Одеси від 06.06.2014 р. №3272/9/15-52-18-05 з зазначенням відомостей з центральної бази даних ДРФО ДПА України про суми виплачених доходів. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У судовому засіданні не знайшли підтвердження зазначені позивачем обставини щодо знаходження на його утриманні дружини та матері-пенсіонерки, а подані позивачем докази, свідчать лише про родинні зв'язки та розмір пенсії матері позивача. Суд вважає, що такі докази не можуть бути взяті до уваги, як такі, що встановлюють факт перебування на утриманні. Посилання представника позивача на те, що дружина позивача утримує своїх батьків пенсіонерів, на що витрачається весь її дохід, не знайшли документального підтвердження в наданих представником позивача доказах, тому суд не бере їх до уваги. Суд, виконуючи вимоги справедливості та об'єктивності, не може прийняти до уваги та задовольнити позовні вимоги позивача та застосувати ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, так як згідно матеріалів справи та зібраних по справі доказів встановлено, що матеріальний стан позивача поліпшився, та незважаючи на народження другої дитини, позивач має можливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2010 р. по справі №2-7161/2010 розмірі. Доказів для підтвердження інших вагомих причин для зменшення розміру аліментів суду також надано не було. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, яка дає перелік обставин при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; та інші обставини, які мають суттєве значення. Позовні вимоги [PERSON] суд вважає безпідставними, необґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та об'єктивними доказами. Тому, суд вважає за можливе відмовити позивачеві у задоволені його позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про зміну (зменшення) розміру аліментів у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed