Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

25.10.2016 року позивач ТОВ «Сучасний факторинг» звернувся до Козельщинського районного суду з позовною заявою, в якій прохав ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] борг у сумі 47 568,53 грн та судові витрати у сумі 1380 грн, а разом 48 948,53 грн. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 26.02.2014 року між ФОП «Грішновою Ольгою Євгенівною» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 15 та додаткова угода до договору № 017198 від 26.02.2014 року про надання послуг із виготовлення виробів з граніту. Відповідно до п. 1 додаткової угоди до договору № 017198 відповідач повинен був сплатити за отриманий товар грошові кошти в сумі 34 575 грн. на умовах відтермінування платежу. 26.02.2014 року між ФОП «[PERSON]Є.» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Сучасний Факторинг» сплатив борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення ним умов погашення - штрафних санкцій за основним договором. Відповідач порушив умови договору та несплатив грошові кошти в період з з 03.04.2014 року по 03.02.2015 року включно, у зв'язку з чим станом на 19.10.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 47 568,53 грн, з яких 34 575 грн - основний борг, 1200,00 грн. - штраф, 9\~113,97 грн - збитки від інфляції, 2\~679,56 грн. - 3 % річних. В судове засідання представник позивача не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення (а.с. 45, 58-59, ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.02.2014 року між ФОП «[PERSON]Є.» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 15 про надання послуг із виготовлення виробів з граніту на суму 41\~575 грн (а.с. 17). Згідно прибуткового касового ордера № 137 від 26.02.2014 року вбачається, що відповідачем сплачено ФОП «[PERSON]Є.» грошові кошти в сумі 7\~000 грн (а.с.20). Відповідно до умов додаткової угоди № 017198 від 26.02.2014 року, яка укладена між ФОП «[PERSON]Є.» та відповідачем [PERSON] вбачається, що погашення боргу в сумі 34 575 грн повинно проводитися відповідачем до 03 числа кожного місяця в період з 03.04.2014 року по 03.02.2015 року. Станом на 19.10.2016 року за відповідачем рахується борг у сумі 34 575 грн (а.с. 18, 23). Відповідно до змісту ст.ст.526,\~530 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до змісту ст.ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п.1 додаткової угоди до договору №017198 від 26.02.2014 року про надання послуг із виготовлення виробів з граніту вбачається, що на відповідача покладено відповідальність у вигляді штрафу за пропуск кожного платежу у сумі 100 грн (а.с.18). Згідно розрахунку позивача штраф за порушення строків платежів становить 1 200 грн (із розрахунку 100 грн за 12 місяців). Згідно ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку позивача вбачається, що за порушення відповідачем виконання грошового зобовязання нараховано інфляційні витрати за період з 03.04.2014 року по 01.09.2016 року в сумі 9 113,97 грн та 3% річних за період з 03.04.2014 року по 01.10.2016 року в сумі 2 679,56 грн. Далі судом встановлено, що 26.02.2014 року між ФОП «[PERSON]Є.» та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено додаткову угоду до генерального договору відступлення права вимоги за № СФ2017608 від 07.02.2013 року, згідно з яким до ТОВ «Сучасний факторинг» перейшло право вимоги за договором від 26.02.2014 року, укладеного між ФОП «[PERSON] та відповідачем [PERSON]. Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбаченост.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором про надання послуг № 15 та додатковою угодою до договору № 017198 від 26.02.2014 року про надання послуг із виготовлення виробів з граніту, а тому вимога позивача до якого перейшло право вимоги по вищезазначеному договору є законною та обґрунтованою і з відповідача необхідно стягнути заборгованість в сумі 47 568,53 грн. Також, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідно стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 380 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved