Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

25 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 30 липня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів починаючи з червня 2018 року вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинено , спору з приводу поділу спільно набутого майна немає. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити . Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2005 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 906, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 липня 2005 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження.( а.с.5-6) Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують. Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх дітей, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved