Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивачка зазначила, що на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2012 року відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], 08 листопада 2011 року, в твердій грошовій сумі розмірі 300,00 грн. щомісячно. Позивачка стверджує, що даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання доньки, крім того змінився матеріальний стан відповідача, який на сьогоднішній день працює на АЗС «WOG у м. Миколаєві та отримує постійний дохід, на утримані інших осіб не має. В звязку з цим, просить змінити спосіб стягуваних аліментів, а саме: просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що працює оператором на заправній станції ТзОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», хворіє, має на утримані дружину - [PERSON], яка є інвалідом ІІІ групи та доньку [PERSON]. Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 17 червня 2011 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 070554 від 17 червня 2011 року. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. В зареєстрованому шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 152905 від 15 листопада 2011 року. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 143510, виданого виконкомом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області 31 липня 2017 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище «Леля» на «Лівуцька». Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2012 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює помічником оператора заправних станцій в ТзОВ «ВОГ РИТЕЙЛ» та отримує заробітну плату середньомісячний розмір якої становить 2624,91 грн.. Крім того судом встановлено, що 26 липня 2014 року відповідач уклав шлюб з [PERSON], яка є інвалідом ІІІ групи та знаходиться на утриманні відповідача. Крім того, на утриманні відповідача також знаходиться донька від другого шлюбу [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Комунального закладу «Веселинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Миколаївської області від 18 квітня 2018 року відповідач [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом міокардіофіброз, пролапс мітрального клапану І-ІІ ступенів. Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України\~«Про державний бюджет\~на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сума аліментів в розмірі 300,00 грн., що відповідач зобовязаний сплачувати за рішенням Веселинівського районного суду від 22 жовтня 2012 року не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір менший навіть ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на сьогоднішній день не відповідає вимогам ст. 182 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів та розміру стягнення аліментів, а саме: з твердої грошової суми змінити на ? частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved