Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

25.06.2019 р. на адресу суду після визначення підсудності ухвалою Київського апеляційного суду від 19.06.2019 р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.07.2012 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 315, а також про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою від 29.01.2020 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, залишено без розгляду в частині вимог до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06.07.2012 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON] , [INFO] . Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З грудня 2018 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 06.07.2012 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 315. Ухвалою від 16.07.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 29.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак її представник на адресу суду направив письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2012 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивачка та відповідач від шлюбу мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.ст. 104, 105, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з грудня 2018 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved