Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

24 вересня 2020 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення 11561 грн 84 коп. заборгованості за кредитним договором від 09.09.2010р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.\~ З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримала вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками 04.11.2020р. Станом на 18.12.2020р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 09.09.2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) та [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (остання картка видана строком до 31.05.2018р.). Відповідно до довідки про умови кредитування, підписаної відповідачем, Банк нараховує відсотки за користування кредитом у зазначеному розмірі, з розрахунку 360 календарних днів на рік. За несвоєчасність погашення заборгованості сторони обумовили відповідальність у вигляді пені. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку та банківської виписки вбачається, що відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту. Внаслідок вищевказаного станом на 10.09.2020р. у відповідача перед Банком утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8063 грн 96 коп. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості [PERSON] перед Банком у розмірі 8063 грн 96 коп. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 8063 грн 96 коп. по вказаному кредитному договору задовольнити. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача пені у заявленому позивачем розмірі 2945 грн 72 коп., суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що відповідач отримала дві картки, термін дії останньої з них був визначений до останнього дня травня 2018 року. Отже, строк кредитування закінчився після закінчення строку дії останньої картки, виданої відповідачу, тобто після 31 травня 2018 року. У межах строку кредитування до 31 травня 2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 червня 2018 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Вимоги позивача про стягнення пені після 31 травня 2018 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018р. Отже, з відповідача підлягає стягненню лише пеня, нарахована до закінчення строку кредитування, в розмірі 1940 грн 00 коп. Разом з тим, щодо вимог позивача про стягнення заборгованості зі сплати процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 86,4 %, слід зазначити, що такі задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Позовні вимоги в цій частині мотивовані Банком посиланням на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, однак положення цього пункту, у редакції наданій суду, взагалі не передбачають їх сплату, крім того, суду не надано доказів погодження цих процентів у більшому ніж передбачено ст. 625 ЦК України розмірі\~ з позичальником, а тому підстави для покладення на відповідача відповідальності саме у такому розмірі відсутні. Крім того, Банком суду наданий розрахунок заборгованості, з якого неможливо встановити період та порядок нарахування заборгованості за процентами\~ згідно зі ст. 625 ЦК України. Відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Підсумовуючи наведене, позов Банку підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача отриманої суми кредитних коштів в розмірі 8063 грн 96 коп. та пені в розмірі 1940 грн 00 коп., а в загальному розмірі 10003 грн 96 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial