Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

24 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні в розмірі 2842,44 грн.; 3% річних в розмірі 651,50 грн.; пеню в розмірі 331,01 грн., а всього стягнути 3824,95 грн.; сплачений судовий збір у сумі 551,20 коп. та оплату за послуги адвоката в розмірі 1000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, позовна заява [PERSON] до Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення боргу та штрафних санкцій по договорам позики задоволена частково: стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №5 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.11.2011 року у розмірі 9250 грн. 00 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з листопада 2012 року по грудень 2015 року у розмірі 6116 грн. 50 коп. та три відсотки річних у розмірі 950 грн. 34 коп., а всього 16316 грн. 84 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року у розмірі 9068 грн. 90 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року у розмірі 5978 грн. 15 коп. та три відсотки річних у розмірі 846 грн. 02 коп., а всього 15893 грн. 07 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №4 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 17.04.2012 року у розмірі 8000 грн. 00 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з квітня 2013 року по грудень 2015 року у розмірі 5232 грн. 00 коп. та три відсотки річних у розмірі 662 грн. 13 коп., а всього 13894 грн. 13 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 1500 грн. 00 коп., а всього 2051 грн. 20 коп.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. На виконання зазначеного рішення суду, у вересні 2016 року відкрито виконавче провадження, відповідач борг погасив тільки 27.10.2016 року, та 02.11.2016 року виконавче провадження закінчено. У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання свого зобовязання, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивач, представник позивача, кожний окремо, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила в позові відмовити посилаючись на те, що позивач навмисно не звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення боргу завчасно; та не має права на стягнення процентів та пені. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду. Частиною 1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. У частині 3 ст.61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, позовна заява [PERSON] до Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення боргу та штрафних санкцій по договорам позики задоволена частково: стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №5 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.11.2011 року у розмірі 9250 грн. 00 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з листопада 2012 року по грудень 2015 року у розмірі 6116 грн. 50 коп. та три відсотки річних у розмірі 950 грн. 34 коп., а всього 16316 грн. 84 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року у розмірі 9068 грн. 90 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року у розмірі 5978 грн. 15 коп. та три відсотки річних у розмірі 846 грн. 02 коп., а всього 15893 грн. 07 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] основний борг за Договором позики №4 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 17.04.2012 року у розмірі 8000 грн. 00 коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з квітня 2013 року по грудень 2015 року у розмірі 5232 грн. 00 коп. та три відсотки річних у розмірі 662 грн. 13 коп., а всього 13894 грн. 13 коп.; стягнуто з Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 1500 грн. 00 коп., а всього 2051 грн. 20 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.6-8,9-10). Як вбачається з довідки №10К0-TU9R-1UBP-6VA7 від 13.12.2016, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», борг у сумі 48155,24 грн. відповідачем було погашено 27.10.2016 року та на картку зараховано 08.11.2016 (а.с.32,41); 02.11.2016 року виконавче провадження закінчено (а.с.11). Згідно із ч.1, ч.4 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1, ч.3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту договору позики, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Отже, оскільки, судове рішення про задоволення вимог позивача про стягнення позики боржником своєчасно не виконано, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на нарахування інфляційних, процентів та пені, яка передбачена Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року. Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України №2739цс15 від 21.09.2016 року, №6-2631цс15 від 21.09.2016 року, №6-1252цс16 від 21.09.2016 року, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч.2 ст.214, ч.1 ст.360-7 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог\~[PERSON] виходячи з відповідного розрахунку. Під час дослідження в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №204/6981/15-ц №2/204/297/16 за позовною заявою [PERSON] до Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення боргу та штрафних санкцій по договорам позики, з урахуванням уточнених позовних вимог, було зясовано, що інфляційні, за всіма договорами позики, були враховані, в тому числі, і включаючи період грудня 2015 року; три відсотки річних за всіма договорами позики, були враховані, в тому числі, включаючи 15.01.2016 року (а.с.63 матеріалів цивільної справи №204/6981/15-ц №2/204/297/16), отже, з урахуванням зазначеного, суд розраховує заборгованість наступним чином. 1. За Договором позики №5 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.11.2011 року: МісяцьІндекс інфляції (%)Сума боргу (грн.)Інфляційні (грн.)Номер і дата опублікування в газеті «Урядовий курєр» Січень 2016100,99250,0083,25№26 від 10.02.2016 Лютий 201699,69250,00---№47 від 11.03.2016 Березень 2016101,09250,0092,50№68 від 09.04.2016 Квітень 2016103,59250,00323,75№87 від 11.05.2016 Травень 2016100,19250,009,25№109 від 10.06.2016 Червень 201699,89250,00---№128 від 12.07.2016 Липень 201699,99250,00---№149 від 10.08.2016 Серпень 201699,79250,00---№170 від 10.09.2016 Вересень 2016101,89250,00166,50№191 від 11.10.2016 Жовтень 2016102,89250,00259,00№210 від 09.11.2016 Всього 934,25 Тому, інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 складає - 934 (девятсот тридцять чотири) грн. 25 (двадцять пять) коп. Три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 складає - 217 (двісті сімнадцять) грн. 56 (пятдесят шість) коп., виходячи із розрахунку: 3% річних = сума х 3 % х кількість днів прострочки боргу 100% кількість днів в році 3% річних = 9250,00 грн. х 3 % х 287 = 217 (двісті сімнадцять) грн. 56 (пятдесят шість) коп. 100% 366 Таким чином, за Договором позики №5 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.11.2011 року інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 складає 934 (девятсот тридцять чотири) грн. 25 (двадцять пять) коп.; три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 складає 217 (двісті сімнадцять) грн. 56 (пятдесят шість) коп., а всього 1151 (одна тисяча сто пятдесят одна) грн. 81 (вісімдесят одна) коп. 2. За Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року: МісяцьІндекс інфляції (%)Сума боргу (грн.)Інфляційні (грн.)Номер і дата опублікування в газеті «Урядовий курєр» Січень 2016100,99068,0081,62№26 від 10.02.2016 Лютий 201699,69068,00---№47 від 11.03.2016 Березень 2016101,09068,0090,69№68 від 09.04.2016 Квітень 2016103,59068,00317,41№87 від 11.05.2016 Травень 2016100,19068,009,07№109 від 10.06.2016 Червень 201699,89068,00---№128 від 12.07.2016 Липень 201699,99068,00---№149 від 10.08.2016 Серпень 201699,79068,00---№170 від 10.09.2016 Вересень 2016101,89068,00163,24№191 від 11.10.2016 Жовтень 2016102,89068,00253,93№210 від 09.11.2016 Всього 915,96 Тому, інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 складає - 915 (девятсот п'ятнадцять) грн. 96 (девяносто шість) коп. Три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 складає - 213 (двісті тринадцять) грн. 30 (тридцять) коп., виходячи із розрахунку: 3% річних = 9068,00 грн. х 3 % х 287 = 213 (двісті тринадцять) грн. 30 (тридцять) коп. 100% 366 Крім того, для забезпечення виконання зобовязань за Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року, пунктом 6.2 передбачена сплата відповідачем пені (неустойки) у розмірі 0,01% від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочки, тому пеня за період з 27.10.2015 по 27.10.2016 (366 днів), з урахуванням вимог п.1 ч.2 ст.258 ЦК України складає - 331 (триста тринадцять) грн. 92 (девяносто дві) коп., виходячи із розрахунку: Пеня = 9068,00 грн. х 0,01 % х 366 = 331 (триста тринадцять) грн. 92 (девяносто дві) коп. 100% Таким чином, за Договором позики №6 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 09.12.2011 року інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 у розмірі 915 (девятсот п'ятнадцять) грн. 96 (девяносто шість) коп.; три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 у розмірі 213 (двісті тринадцять) грн. 30 (тридцять) коп.; пеню за період з 27.10.2015 по 27.10.2016 у розмірі 331 (триста тринадцять) грн. 92 (девяносто дві) коп., а всього - 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 18 (вісімнадцять) коп. 3. За Договором позики №4 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 17.04.2012 року: МісяцьІндекс інфляції (%)Сума боргу (грн.)Інфляційні (грн.)Номер і дата опублікування в газеті «Урядовий курєр» Січень 2016100,98000,0072,00№26 від 10.02.2016 Лютий 201699,68000,00---№47 від 11.03.2016 Березень 2016101,08000,0080,00№68 від 09.04.2016 Квітень 2016103,58000,00280,00№87 від 11.05.2016 Травень 2016100,18000,008,00№109 від 10.06.2016 Червень 201699,88000,00---№128 від 12.07.2016 Липень 201699,98000,00---№149 від 10.08.2016 Серпень 201699,78000,00---№170 від 10.09.2016 Вересень 2016101,88000,00144,00№191 від 11.10.2016 Жовтень 2016102,88000,00244,00№210 від 09.11.2016 Всього 808,00 Тому, інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 складає - 808 (вісімсот вісім) грн. 00 коп. Три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 складає - 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 16 (шістнадцять) коп., виходячи із розрахунку: 3% річних = 8000,00 грн. х 3 % х 287 = 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 16 (шістнадцять) коп. 100% 366 Таким чином, за Договором позики №4 (безвідсоткової возвратної фінансової допомоги) від 17.04.2012 року інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.01.2016 по 27.10.2016 у розмірі 808 (вісімсот вісім) грн. 00 коп.; три відсотки річних за період з 16.01.2016 по 27.10.2016 у розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 16 (шістнадцять) коп., а всього - 996 (девятсот девяносто шість) грн. 16 (шістнадцять) коп. Вимоги позивача щодо компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн., також підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно ч.1\~ст.56 ЦПК України\~правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Порядок відшкодування витрат на правову допомогу визначений ч.1\~ст.84 ЦПК України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до зазначених норм процесуального закону та розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у\~пункті 2\~частини третьої статті 79,\~статтях 84,\~88,\~89\~ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~закріплені підстави та умови визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу. Статтею 1 Закону України\~«Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив\~1378,00 грн. Як вбачається з розрахунку вартості виконаних робіт за надання юридичної допомоги у цивільній справі №204/7653/16-ц за позовною заявою [PERSON] до Дочірнього підприємства «Дніпромехбудтранс» Колективного підприємства «Дніпросантехмонтаж» про стягнення інфляційних, пені та 3% річних по договорам позики, адвокатом було затрачено часу 1,72, тому компенсація витрат на правову допомогу буде складати 948 (девятсот сорок вісім) грн. 06 (шість) коп., виходячи із розрахунку: 40 % х 1378,00 х 1,72 = 948 (девятсот сорок вісім) грн. 06 (шість) коп. 100% Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.\~ Інші посилання представника відповідача, суд не приймає до уваги як такі, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому є необґрунтованими. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial