Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про поділ спільного майна подружжя. Позивач прохає суд ухвалити рішення яким в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею та за відповідачем право власності, за кожним в рівних частках по ? частині на нежитлове приміщення (магазин), розташоване за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Марянівка, вул. Гонтаря,1а, що знаходиться на земельній ділянці, площею 95 кв.м з господарчими спорудами, загальною площею 63,5 кв.м. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачкою та відповідачем право власності, за кожним в рівних частках по ? частині на нежитлове приміщення (магазин), яке розташоване за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Мирське, вул. Центральна,34, з господарчими спорудами, загальною площею 106,6 кв. м. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачкою та відповідачем право власності, за кожним у рівних частках по ? частині на ? частину житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Марянівка, вул. Гонтаря,1, з господарчими спорудами. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] з позовом не згоден, 09 червня 2016 року подав зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя. В позовних вимогах [PERSON] просить суд поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності. [PERSON] просить суд, в порядку поділу майна виділити йому та визнати за ним право власності на ціле нежитлове приміщення (магазин) за адресою вулиця Гонтаря, 1 а, в с. Марянівка, Куйбишевського району Запорізької області, загальною площею 22,9 кв. м. В порядку поділу майна виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на ціле нежитлове приміщення (магазин) за адресою вул. Центральна, 34, в с. Мирському, Куйбишевського району Запорізької області, загальною площею 106,6 кв.м, припинивши право власності на ? частину зазначеного магазину [PERSON] Позивачка за первісним позовом, та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON]В, прохала задовольнити позовні вимоги по первісному позову повністю та в обґрунтування позовних вимог пояснила, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належать: нежитлове приміщення (магазин), яке розташоване за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Марянівка, вул. Гонтаря,1а, загальною площею 63,5 кв. м; нежитлове приміщення (магазин), яке розташоване за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Мирське, вул. Центральна,34, з господарчими спорудами, загальною площею 106,6 кв. м. В майбутньому має намір забрати у відповідача спільних дітей, які будуть мешкати з нею. Відповідач за первісним позовом, та позивач за зустрічним позовом по справі [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовільнити вимоги які зазначені у зустрічній позовній заяві у повному обсязі Вважав, що йому необхідно відокремити нежитлове приміщення по вулиці Гонтаря, 1а, в с. Марянівка, Куйбишевського району Запорізької області, з урахуванням проживання з ним двох неповнолітніх дітей. А позивачці за первісним позовом та відповідачці за зустрічним позовом [PERSON] виділити ціле нежитлове приміщення (магазин) за адресою: вул. Центральна 34 в с. Мирське Куйбишевського району Запорізької області. Також [PERSON] зазначив, що розписка на яку посилається [PERSON] про продаж будинку вул. Гонтаря буд.1а в с. Марянівка Куйбишевського району, Запорізької області, є не дійсною, оскільки його підпис у розписці не відповідає дійсності так як зроблений не ним. Представник відповідача за первісним позовом, та позивача за зустрічним позовом адвокат [PERSON] з вимогами первісного позову не згоден, підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом на тих підставах, що викладені у ньому, та підтримав пояснення свого клієнта. Третя особа за первісним позовом [PERSON] пояснила, що є власником ? частки житлового будинку розташованого по вул. Гонтаря буд.1 в с. Марянівка Куйбишевського району, Запорізької області, дане майно не продавала, і наміру продавати немає, на даний час у звязку з виїздом за межі Куйбишевського району, передала його для догляду та тимчасового користування житлом [PERSON]. Позовні вимоги [PERSON] не визнала, так як додана до первісної позовної заяви, розписка про продаж будинку по вище вказаній адресі є недійсною оскільки її підпис не відповідає дійсності. Прохала у задоволені позовних вимогах [PERSON] відмовити. Сторони у справі не можуть дійти згоди щодо порядку користування зазначеним майном, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що первісний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 жовтня 2002 року Марянівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області між сторонами зареєстровано шлюб. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області, яке набуло законної сили 13 липня 2013 року по справі № 319/549/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період проживання сторонами було набуто наступне спільне майно: -Нежитлове приміщення (магазин), розташований по вул. Гонтаря буд.1а. в с. Марянівка, Куйбишевського району Запорізької області, що знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 0,0095кв.м. (кадастровий номер 2322784401:01:001:0024) з господарчими спорудами відповідно до договору купівлі-продажу від 23.11.2010 року (а.с.11). Згідно висновку про вартість майна станом на 29 лютого 2016 рік, вартість обєкту складає 51\~721 (пятдесят одна тисяча сімсот двадцять одна) гривня (а.с.24). -Нежитлове приміщення (магазин), розташований по вул. Центральна, буд.34 в с. Мирське, Куйбишевського району, Запорізької області з господарчими спорудами відповідно до договору від 15 лютого 2006 року (а.с.15). Згідно висновку про вартість майна станом на 29 лютого 2016 рік, вартість обєкту складає62\~922 (шістдесят дві тисячі девятсот двадцять дві) гривні (а.с.25). Позовні вимоги [PERSON] в частині поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме ? частини житлового будинку, розташованого по вул. Гонтаря буд.1 в с. Марянівка, Куйбишевського району Запорізької області, задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, з пояснень відповідача за первісним позовом, та позивача за зустрічним позовом [PERSON], а також пояснень третьої особи за первісним позовом [PERSON], вбачається що дані особи наполягають на тому, що розписка є не достовірною так як підписи в розписці зроблені не ними. На вимогу суду, надати оригінал розписки, позивачка за первісним позовом [PERSON] повідомила, що не має можливості надати оригінал, оскільки у неї його немає. В подальшому в даній частині позовних вимог відмовилась. Згідно\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст.\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат між сторонами, враховуючи задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] судового збору та витрат на правову допомогу, що узгоджується з ст. 88 ЦПК України, На підставі викладеного,

Outcome: approved