Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

26.04.2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №103048-CRED, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 4000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 27.11.2010 року, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв'язку з чим станом на 27.03.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 12070,21 дол. США, з яких 2682,63 дол. США заборгованість за кредитом, 9387,58 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 9,52 дол. США штраф (фіксована частина), 424,61 дол. США штраф (процентна складова). Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 08.12.2009 року стягнуто з відповідача на користь позивача 3577,97 дол. США заборгованості за кредитним договором. Отже на даний час заборгованість становить 8926,38 дол. США, що за курсом 26,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.03.2016 року становить 234317 грн. 36 коп. А тому просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, представник за довіреністю № 1597-К-О від 19.04.2016 року [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності не подала. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір №103048-CRED, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у кредит кошти у сумі 4000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 27.11.2009 року . Згідно кредитного договору Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 4000 дол. США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанку» 27.11.2007 року згідно договору №103048-CARD про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки «мікрокредит», а відповідач [PERSON] зобов'язалась повернути Банку отриманий кредит, сплатити проценти, штрафи, пеню та винагороду за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому Графіком погашення кредиту і процентів, що є додатком № 1 до даного договору. Як вбачається з повідомлення Шепетівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області № 1004/03.04-35 від 25.05.2016 року, [PERSON], [INFO], втупила в зареєстрований шлюб 07.10.2011 року, після чого почала носити прізвище [PERSON], про що в архіві відділу міститься відповідний актовий запис. Свої зобов'язання відповідно до кредитного договору відповідач не виконувала: своєчасно не вносила платежі на погашення кредиту та не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що передбачено ст. 611 ЦК України. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Станом на 27.03.2016 року заборгованість [PERSON] становить: 2682,63 дол. США - заборгованість за кредитом; 9387,58 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 08.12.2009 року, яке набрало законної сили 21.12.2009 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3577,97 дол. США. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копією кредитного договору №103048-CRED від 28.11.2007 року, додатком № 1 до кредитного договору №103048-CRED від 28.11.2007 року, копією договору №103048-CARD про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки «мікрокредит», розрахунком заборгованості, копією рішення Шепетівського міськрайонного суду від 08.12.2009 року у справі № 2-1330/09. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 8492,24 дол. США. (2682,63 дол. США + 9387,58 дол. США - 3577,97 дол. США. = 8492,24 дол. США.) Відповідно до п.5.10 кредитного договору №103048-CRED від 28.11.2007 року при порушені відповідачем строків платежів по договору більше ніж на 120 днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Отже станом на 27.03.2016 року Банком нараховані штрафи відповідно до кредитного договору, а саме: 09,52 доларів США штраф (фіксована частина), 424,61 доларів США штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем наданий Банком розрахунок не оспорений та не надано власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, розрахунок Банку є належним доказом заборгованості. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1 і 3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Як вбачається з копії банківської ліцензії № 22 від 04.12.2001 року, дозволу № 22-2 від 29.07.2003 року та додатку до дозволу № 22-2 від 29.07.2003 року, виданих НБУ для ЗАТ КБ «ПриватБанк», що діяли на час виникнення спірних правовідносин, та копії банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, виданих НБУ для ПАТ КБ «ПриватБанк», що діє на час розгляду справи судом, позивач мав та має право здійснювати операції з валютними цінностями, а тому правомірно надав кредит відповідачу у іноземній валюті. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» також правомірно заявило вимогу про повернення кредиту та процентів у іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима. Однак, позивач не зважив, що положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитним договором, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки. Отже, суд визначає розмір штрафів у національній валюті, який підлягає стягненню з відповідача станом на 13.06.2016 року за курсом НБУ - 2501,5343 грн. за 100 дол. США: 250 грн. - штраф фіксована частина та 10621 грн. 76 коп. - штраф процентна складова. Суд вважає доведеним отримання [PERSON] кредиту за кредитним договором та доведеним порушення нею термінів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим вона повинна нести відповідальність передбачену договором та законом. Разом з тим, відповідно до абз. 2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, відповідач [PERSON] допустила порушення зобов'язань за кредитним договором, а тому з неї на користь позивача слід стягнути 8492,24 дол. США заборгованості за кредитним договором, що еквівалентно 212 435 грн. 93 коп. (8492,24 дол. США х 2501,5343 грн. за 100 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 13.06.2016 року : 100 = 212 435 грн. 93 коп.). Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 3514 грн. 76 коп. На підставі ст.ст.192, 526, 530, 533, 546, 549, 599, 611, 625, 626, 627, 638, 1050, 1055 ЦК України,

Outcome: partial