Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

25.01.2021\~року позивачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~які є\~співвласниками в\~рівних частках\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ,\~звернулися до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~ [PERSON] \~про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що спірний будинок належить позивачу [PERSON] на підставі рішення Вознесенського районного суду від 27.09.1993 року, позивачу [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого 19.09.1997 року договору дарування, 07.12.2007 року в цьому будинку зі згоди власників зареєстрований відповідач, з яким позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які з вересня 2019 року були припинені, а відповідач добровільно став проживати у власному будинку за адресою: [ADDRESS] , ухиляється від добровільного зняття з реєстрації місця проживання. Посилаючись на вимоги 405 ЦК України, позивачі просили позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України та в межах заявлених позовних вимог, на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Вознесенського районного суду від 27.09.1993 року позивач [PERSON] набула у власність Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , а позивач [PERSON] Ѕ частку цього будинку на підставі нотаріально посвідченого 19.09.1997 року договору дарування. В будинку 07.12.2007 року зі згоди власників зареєстрований відповідач [PERSON] з яким позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які з вересня 2019 року були припинені, а відповідач добровільно став проживати у власному будинку за адресою: [ADDRESS] , ухиляється від добровільного зняття з реєстрації місця проживання, чим створює власникам перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Докази наявності поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні. Проте згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин є акт складений депутатом Олександрівської селищної ради Вознесенського району за участі свідків, з якого слідує, що період не проживання відповідача є тривалим - з 01.09.2019 року. Оскільки відповідач є колишнім членом сім`ї позивача як власника житла, а тому відносини між сторонами повинні регулюватися ст. 405 ЦК України. Згідно статті 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved