Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-21 00:00:00

24 травня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], (треті особи - малолітня [PERSON], орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Іллічівської міської ради) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно в порядку спадкування, стверджуючи, що 10.05.2011 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у звязку з чим він (позивач) своєчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою і від спадщини не відмовлявся. Крім нього (позивача), спадкоємцями 1-ї черги за законом є близькі родичі покійного: [PERSON] (мати), [PERSON] (дружина), малолітня [PERSON] (дочка). Позивач вказує, що [PERSON] відмовилася від свої частки у спадщині на його користь, а тому за законом йому припадає не ?, а ? частина від усієї спадщини. Позивач зазначає в позові, що зі слів батька, у шлюбі з [PERSON] за договором купівлі-продажу він придбав різне майно, в тому числі і наступні транспортні засоби: - марки «Мерседес Бенс» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Мерседес Бенс» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Мерседес Бенс» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Ивеко» реєстраційний номер 018-77ОА, - марки «Рено» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Фольваген» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номер 436-18ОК, - марки «Кіа» реєстраційний номер [NUMBER], які були зареєстровані на імя відповідачки. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд: - визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] все рухоме і нерухоме майно, зареєстроване на імя [PERSON], в тому числі вказані транспортні засоби, - визнати за ним (позивачем) право власності в порядку спадкування на ? частину усього рухомого і нерухомого майна, яке на праві приватної спільної сумісної власності подружжя з [PERSON] належало [PERSON], померлому 10.05.2011 року, в тому числі на транспортні засоби - марки»Мерседес Бенс» реєстраційний номер [NUMBER], марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER] і виключити зазначене майно із спадкової маси, Припинити право власності [PERSON] на транспортні засоби: - марки «Мерседес Бенс» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER], - марки «Богдан» реєстраційний номер [NUMBER]. 01 липня 2014 року позивач подав до суду заяву про залишення без розгляду вимог, викладених у первісному позові, мотивуючи тим, що після судової авто товарознавчої експертизи позивач уточнив позовні вимоги, викладені у заяві від 01.07.2014 року. Ухвалою Іллічівського міського суду від 08 липня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи малолітня [PERSON], орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконкому Іллічівської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно в порядку спадкування, виключення майна із спадкової маси та припинення права власності, викладені у первісному позові - залишено без розгляду. Згідно заяви від 01.07.2014 року (а.с.2-7, т.2), позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] майно, зареєстроване на імя [PERSON], а саме транспортні засоби: - марки «Mazda 626», 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - автобус марки «Богдан АО9212», 2007 року випуску, реєстраційний номер ВН2063, - автобус марки «Богдан А09211», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - автомобіль марки «Kia Solt», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - мікроавтобус марки «Mersedes-Benz 311CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; - автомобіль марки «Renalt Kangoo», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 166599,75 грн., як матеріальну компенсацію його частки від загальної вартості транспортних засобів: автомобілю марки «Mazda 626», 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автобусу марки «Богдан АО9212», 2007 року випуску, реєстраційний номер ВН2063, автобусу марки «Богдан А09211», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобілю марки «Kia Solt», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], мікроавтобусу марки «Mersedes-Benz 311CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; автомобілю марки «Renalt Kangoo», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на ? частину яких відкрилася спадщина після смерті [PERSON], померлого 10.05.2011 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що вказані автомобілі були передані іншим особам на підставі довіреностей (продані) за життя [PERSON] та за його згоди. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Іллічівської міської ради був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу на розсуд суду. Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 10 травня 2011 року (а.с.47). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування рухомого майна, як то автомобіля здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом є син [PERSON] (а.с.53-54), дочка [PERSON] (а.с.67), дружина померлого [PERSON] (а.с.69-70), мати [PERSON], частки кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємець за законом [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом [PERSON] (а.с.57). Спадкоємці [PERSON], дочка [PERSON], дружина померлого [PERSON] у сенсі положень статей 1268, 1269 ЦК України прийняли спадщину. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] заведена Іллічівською міською державною нотаріальною конторою за №361/2011 (а.с.45), зареєстрована в Спадковому реєстрі 21.10.2011 року за №28433295 (а.с.49). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до розяснень вказаних в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Про розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Тобто, з викладеного вбачається, що право вимагати матеріальну компенсацію від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, можливо лише у разі неможливості надання частини спільного майні у володіння та користування у натурі. З відповіді Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області від 31.05.2013 року вбачається, що станом на 28.03.2013 року на імя [PERSON] зареєстровані транспортні засоби (а.с.11-26): - «Mersedes-Benz 311CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; - «Mazda 626», 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - «Renalt Kangoo», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - «Богдан АО9212», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - «Богдан А09211», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - «Kia Solt», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], - «Богдан» АО9212, реєстраційний номер [NUMBER], - «KIA RIO», д/з ВН8683КС. Транспортні засоби у період з 10.05.2011 року по теперішній час з обліку не знімалися. На імя [PERSON] станом на 10.05.2011 року були зареєстровані транспортні засоби: - Богдан А09212, д/з ВН2501АА; - БАЗ А079.23, д/з ВН1636СХ. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON], за час шлюбу придбали вказані транспортні засоби, то вони є спільною сумісною власністю подружжя і додатково визнавати її сумісною власністю подружжя немає необхідності. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З відповідей центру з надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Іллічівськ та Овідідопольського району Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2013 року №7/3-2979 (а.с.94) та від 13.11.2013 року №7/3-4841 (а.с.120) вбачається, що автомобілі: - «Mersedes-Benz 311CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], «Kia Solt», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 13.06.2011 року зняті з обліку для реалізації, - автомобіль «Renalt Kangoo», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 14.06.2011 року знятий з обліку для реалізації. Отже, у звязку із реалізацією вказаного майна, унеможливлюється його поділ в натурі. В судовому засіданні відповідачка та її представник пояснили, що всі автомобілі, на які вказує позивач та його представник продані іншим особам ще за життя [PERSON], надали до суду оригінали та копії довіренностей, тому вважають, що відбувся перехід права власності на вказане майно до інших осіб. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 4 роки назад через рекламу в інтернеті він купив у [PERSON] автомобіль «Kia Solt», з обліку даний автомобіль не знімався, він розпоряджався автомобілем на підставі довіреності. Даний автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, його було відремонтовано та наразі ним користується інша особа. Свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення щодо іншого автомобіля. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 5 років назад купив у [PERSON] автомобіль «Mazda 626», розпоряджався даним автомобілем на підставі довіреності без зняття його з обліку, потім продав іншій особі теж по довіреності. Однак, суд не приймає пояснення вказаних свідків, як доказ того, що відбувся перехід права власності на рухоме майно - автомобілів до інших осіб, оскільки довіреності, якими [PERSON] та [PERSON] уповноважили вказаних свідків та інших осіб на керування та розпорядження зазначеними транспортними засобами не є правовідносинами, за якими відбувається перехід права власності. Згідно висновків авто товарознавчих експертиз (а.с.161-164, 246, 251-253) зазначається, що вартість транспортних засобів складає: - автомобілю марки «Mazda 626», 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 27251,00 грн. станом на 10.05.2011 року; - автобусу марки «Богдан АО9212», 2007 року випуску 222398,00 грн. станом на 10.05.2011 року; - автобусу марки «Богдан А09211», 2006 року випуску 1388411,00 грн. станом на 10.05.2011 року; - автомобілю марки «Kia Solt», 2011 року випуску 120930,00 грн. станом на 13.06.2013 року; - мікроавтобусу марки «Mersedes-Benz 311CDI 116889,00 грн. станом на 13.06.2013 року; - автомобілю марки «Renalt Kangoo» - 40520,00 грн. станом на 14.06.2013 року, а всього 666399,00 грн. Отже, вартість майна, на яке відкрилася спадщина складає половину від суми - 666399,00 грн. і ? частина від цієї суми за законом належить позивачу [PERSON] Однак, судом встановлено, що транспортні засоби «Kia Solt», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та автобус марки «Богдан АО9212», 2007 року випуску придбані у кредит та знаходяться у заставі банку (а.с.168-173, 208, 209, 229-232). У разі поділу майна, крім речей, підлягають поділу також майнові права та обовязки. Тому обов'язок з повернення суми кредиту так само, як і інші майнові права та обовязки у разі поділу спільного майна подружжя також може бути поділений між ними. Через це тому з подружжя, від імені якого було укладено кредитний договір, у разі подання позову про поділ спільного майна подружжя слід до переліку такого майна включити також боргові зобовязання, зокрема, з повернення кредиту. Такий підхід співпадає з позицією Верховного Суду України, відображеною у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, де вказано, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст.65 СК України). Отже, суд враховує невиконані зобовязання перед третіми особами (банками) щодо повернення кредитних коштів, за рахунок яких було придбане це майно та обовязок з повернення кредиту, який залишається виконувати відповідачу [PERSON], яка уклала кредитний договір в інтересах сімї (а.с.232). Також, суд звертає увагу на те, що без встановлення участі сторін спільною працею в набутті цього майна не є підставою для визнання за ними права спільної сумісної власності на нього та отримання в звязку з цим компенсації. Отже, майно, на яке відкрилася спадщина складається з: - автомобілю марки «Mazda 626», 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 27251,00 грн. станом на 10.05.2011 року; - автобусу марки «Богдан А09211», 2006 року випуску 1388411,00 грн. станом на 10.05.2011 року; - мікроавтобусу марки «Mersedes-Benz 311CDI 116889,00 грн. станом на 13.06.2013 року; - автомобілю марки «Renalt Kangoo» - 40520,00 грн. станом на 14.06.2013 року. Таким чином вартість майна, на яке відкрилася спадщина складає половину від суми 323070,00 грн., а саме: 16155,00 грн. і ? частина від цієї суми за законом належить позивачу [PERSON], яка становить 80767,75 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати, повязані зі сплатою судового збору та оплатою вартості судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 3582,48 гривень, які підтверджуються квитанціями (а.с.2, 86, 102, 187, 249 т.1, а.с.6-9, т.2). Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України, та ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уклав з адвокатом [PERSON] договір про надання юридичних (адвокатських) послуг (а.с.34-37, т.1, а.с.12-13, т.2), згідно якого останній зобов'язався представляти інтереси [PERSON] та надавати йому юридичну допомогу та, у звязку з чим, позивач [PERSON] здійснив оплату послуг адвоката у розмірі 2640,00 грн. на підставі акту виконаних робіт (а.с.11). У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Таким чином, судові витрати на правову допомогу складають 2640,00 грн.

Outcome: partial