Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

26 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що між відповідачами та ЖБК не було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Проте правовідносини які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та нормами цивільного, житлового кодексів України. Як вбачається із розрахунку заборгованості по оплаті комунальних послуг та витрат на утримання будинку члена ЖБК [PERSON] станом на 01 серпня 2011 року становить 2999,16 гривень. Станом на 01 серпня 2014 року заборгованість відповідача становить 4854,47 гривень. У тривалості часу це становить 2 роки. За період з 01 серпня 2011 року по 01 серпня 2014 року за весь цей час відповідачу надавалися послуги стосовно утримання будинку та прибудинкової території про що свідчать часткові оплати відповідача за житлово-комунальні послуги. Період за який позивач просить стягнути заборгованість з [PERSON] та [PERSON] становить з серпня 2011 року по серпень 2014 року. У зв'язку із заборгованістю відповідачів позивач не має змоги розрахуватися по рахункам які пред'являють до сплати виконавці комунальних послуг та інші організації для подальшого утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до довідки про склад родини від 01 серпня 2014 року №1 за даною адресою мешкає та зареєстровано 2 (дві) особи, а саме: [PERSON] та [PERSON] Станом на 16 лютого 2015 року склад зареєстрованих членів сім'ї не змінився. Відповідачі є членами кооперативу та мешкають зі своєю родиною за адресою [ADDRESS].На всі усні звернення та прохання ЖБК №400 відповідачі відмовляються сплачувати борг за комунальні послуги, які були надані відповідачам у повному обсязі та вчасно. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судові витрати у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Проте, в матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності із посиланням на підтримання позовних вимог в повному обсязі та не запереченні проти розгляду справи в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]мають зареєстроване місце проживання (перебування) в [ADDRESS], що підтверджується матеріалами цивільної справи (а.с 9). 26 березня 2015 року з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь, в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON]дійсно проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 18,19). Судом встановлено, що свої зобов'язання по сплаті послуг за оплату житлово-комунальних послуг відповідачі виконують неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 01 серпня 2014 року становить 4854,47 гривень. Дані обставини підтверджуються актом звірки комунальних платежів ЖБК № 400, яка наявна в матеріалах справи (а. с. 13). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Положеннями ст. 11 ЦК України, передбачено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є акти цивільного законодавства, акти органів державної влади. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 149 ЖК України права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умов користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визнаються статутом кооперативу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні в їх сукупності, суд виходить з того, що законом на відповідачів покладено обов'язок вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачами вищезазначеного обов'язку, і, як наслідок, факт виникнення у відповідачів перед позивачем заборгованості, розмір якої станом на 01 серпня 2014 року склала 4854,47 гривень. На підставі цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає за можливе їх задовольнити, стягнувши з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 243, 60 гривень, в рахунок відшкодування оплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved