Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

26.01.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, третя особа на стороні позивача [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON], про визнання незаконною постанови нотаріуса. Позивач просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову від 19.09.2014 державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», якою відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 2,5881 га, яка розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області, що належали її тітці [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов і просили задовольнити заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викидані в позовній заяві. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала пояснення, надані представником позивача [PERSON] і його позицію щодо заявлених позовних вимог. Відповідач державний нотаріус [PERSON] подав суду письмові заперечення проти позову від 03.02.2016, які в судовому засіданні підтримав. Зазначив, що позов не визнає і просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю, через їх незаконність, необґрунтованість і відсутність у позивача права звернення до суду. Вказав, що оскаржувану постанову він виніс відповідно до вимог закону і наявних у спадковій справі [PERSON] документів щодо спадкоємця, яка прийняла спадщину. Позивач [PERSON] не вчинила жодної дії, передбаченої законом, для прийняття спадщини [PERSON], яка померла [INFO], тому вважається такою, що не прийняла спадщину. За таких обставин [PERSON] не має ніякого права оскаржувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка стосується не її, а іншої особи, яка є спадкоємцем [PERSON] за законом. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що, на їхню думку, постанова державного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2014 винесена законно, обґрунтовано і є такою, що відповідає чинному законодавству. Позивач [PERSON] не є спадкоємицею після смерті [PERSON], спадщину в установленому законом порядку прийняла [PERSON] Позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованим, адже в цьому випадку постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії жодні права позивача не були порушені і стосується вона виключно прав [PERSON] на спадкове майно [PERSON] Також [PERSON] подала суду письмові заперечення проти позову від 16.03.2016, в яких просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність і недоведеність порушення будь-якого права позивача в наслідок винесення нотаріусом оскаржуваної постанови. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи, подані особами, які беруть участь у справі, в якості письмових доказів, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.09.2014 державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в спадковій справі № 708 за 2005 рік, спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO]. Цією Постановою відмовлено спадкоємцю за законом [PERSON] (племінниця [PERSON].) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 2,5881 га, яка розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської, що належали її тітці [PERSON], у зв'язку із тим, що спадкоємець [PERSON] не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на зазначені житловий будинок і земельну ділянку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з вимогою про визнання незаконною та скасування Постанови державного нотаріуса від 19.09.2014 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, - спадкоємцю [PERSON], посилаючись на те, що ця Постанова порушує її права як спадкоємця за законом першої черги за правом представлення спадкодавця [PERSON] Згідно з витребуваними з Уманської районної державної нотаріальної контори копіями документів спадкової справи [PERSON], яка померла [INFO], № 708 за 2005 рік, єдиним спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], яка прийняла спадщину, є [PERSON] - третя особа у цій справі, - яка прийняла спадщину 18.10.2005 шляхом подання заяви про це до Уманської районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини [PERSON], згідно зі спадковою справою немає. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20.10.2015 у справі № 22ц/793/2195/2015 за позовом [PERSON] і [PERSON] до Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області позивачам було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх баби [PERSON], яка померла [INFO]. Наведені вище обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] не прийняла спадщину в передбачений ст. 1268, 1269 ЦК України спосіб і не є спадкоємцем [PERSON] та, відповідно, не має прав на спадкове майно, яке залишилося після спадкодавця. Нормами статті 50 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII (у редакції, чинній на дату винесення оскаржуваної постанови) визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт підлягають оскарженню до суду; і право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як закріплено в ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і за захистом особа може звернутися до суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину [PERSON], і під час судового розгляду на підставі поданих і досліджених у суді доказів не доказала, що оскаржувана Постанова державного нотаріуса від 19.09.2014 в певний спосіб порушує її конкретне цивільне або інше право, що підлягає захисту в порядку цивільного судочинства, суд дійшов переконання, що позов [PERSON] до державного нотаріуса [PERSON] є безпідставним, позовні вимоги не обгрунтовані і тому позов не підлягає задоволенню повністю. На підставі наведеного вище,

Outcome: dismissed