Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

24 лютого 2017 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 13.10.2009 року у справі № 2-556/2009. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 13.10.2009 року рішенням Маньківського районного суду Черкаської області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час витрати позивачки на утримання доньки значно зросли в звязку із зростанням цін на продукти харчування, лікарські засоби, одяг, комунальні послуги, а також зважаючи на її вік та властиві для цього віку фізіологічні та духовні потреби дитини, вважає, що сплачуваного відповідачем розміру аліментів приблизно на дитину недостатньо. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 VІІІ внесено зміни до ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, які вступили в законну силу з 08.07.2017 року. згідно внесених змін мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вона просить з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог збільшити розмір аліментів, призначених рішенням суду від 13.10.2009 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову в суд і до 07.07.2017 року, а починаючи з 08.07.2017 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти збільшення розміру стягнення аліментів з 1/6 частки на 1/4 частку від його заробітку заперечував. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що він додатково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому не має підстав для збільшення розміру аліментів стягнутих з нього на утримання доньки за рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 13.10.2009 року у справі № 2-556/2009. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 13.10.2009 року по справі № 2-556/2009 було стягнуто з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. З мотивувальної частини даного рішення вбачається, що підставою для визначення розміру стягнення аліментів в такій частині було те, що з відповідача на момент розгляду справи стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], відповідно до виконавчого листа №А-103 від 30.03.1998 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів). [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Первомайському міськрайонному центрі зайнятості. Станом на 06.09.2017 року має заборгованість по аліментам в сумі 1346 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Первомайського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 06.09.2017 року № 25655/1 (а.с. 75). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті в редакції до 07.07.2017 року передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України. З 08.07.2017 року в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 VІІІ ст. 182 ч. 2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Беручи до уваги, що на час розгляду справи матеріальне становище платника аліментів\~[PERSON] покращилось, та в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що з нього стягуються аліменти лише на утримання однієї дитини, суд приходить до висновку про можливість збільшення розміру частки зазначених аліментів до 1/4. Даний розмір аліментів буде відповідати вимогам\~ст. 192 СК України та інтересам сторін. Аліменти у зміненому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає\~статті 192 Сімейного кодексу України\~щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі. Крім зазначеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 320 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, що підтверджується копією квитанції № 70 від 10.03.2017 року (а.с. 68), тому суд вважає, що позовна заява в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved