Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

26.04.2016р. між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9534656, забезпечений транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з. № [NUMBER] . 05.07.2016р. у м.Києві на перехресті вул.Героїв Севастополя та вул.М.Донця у м.Києві відбулась ДТП за участі транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Сломянського районного суду м.Києва у справі №760/15183/16-п від 03.11.2016р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..124 та ст..122-4 КУпАП. Власник постраждалого транспортного засобу 06.07.2016р. звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання страхового випадку, а також надав необхідні документи, з метою отримання страхового відшкодування. Відповідно до Звіту №13-D/22/0 від 21.09.2016р., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] становить 196 073,08 грн. У зв`язку із тим, що вартість відновлюваного ремонту значно перевищила вартість транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди, тому транспортний засіб було визнано фізично знищеним у відповідності до ст..30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивльно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою встановлення ринкової вартості пошкодженого автомобіля, на замовлення позивача, складено Звіт №80-R/24/0 від 30.09.2016р., відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] складає 28 942,85 грн. Крім того, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АЕ /9534656 передбачає франшизу у розмірі 1000,00 грн. Так, 02.03.2017р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 25 566,65 на користь власника транспортного засобу транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №ID-90776 від 02.03.2017р. 03.03.2017р. між позивачем та власником пошкодженого транспортного засобу укладено угоду, відповідно до якої сторони досягли згоди, що розмір матеріального збитку становить 33 000,00 грн. Позивач 15.03.2017р. здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 7 433,35 грн. Оскільки [PERSON] як відповідальний за заподіяний збиток, самовільно залишив місце скоєння ДТП, позивач 24.02.2020р., в порядку п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з вимогою стягнути з [PERSON] на відшкодування сплаченої власнику транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] страхової виплати, а також судового збору. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, протии заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений наленим чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: Судом встановлено, що 05.07.2016р. у м.Києві на перехресті вул.Героїв Севастополя та вул.М.Донця у м.Києві відбулась ДТП за участі транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , після чого [PERSON] самовільно залишив місце вчинення ДТП. Така обставина, зокрема, стверджується постановою Сломянського районного суду м.Києва від 03.11.2016р. у справі №760/15183/16-п. Цивільна відповідальність потерпілого в ДТП [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АІ/5695134. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АЕ/9534656. 06.07.2016р. потерпілий подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 24.02.2017р.- заяву про страхове відшкодування. Як вбачається із Звіту №13-D/22/0 від 21.09.2016р., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] становить 196 073,08 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» 02.03.2017р. здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 25 566,65 грн. Встановлено, що 03.03.2017р. між позивачем та власником пошкодженого транспортного засобу укладено угоду, відповідно до якої сторони досягли згоди, що розмір матеріального збитку становить 33 000,00 грн. 15.03.2017р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 7 433,35 грн. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із вимогами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «в» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він, зокрема після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт залишенням [PERSON] місця ДТП підтверджується постановою Соломянського районного суду м.Києва від 03.11.2016р. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу доведена позивачем належними доказами, крім того, ця вимога не заперечується відповідачем, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача. У зв`язку зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved