overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

24 травня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає , що з 05 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено, спільне господарство не ведуть, разом не мешкають. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, несумісність характерів, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки та цінності. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 401, серія [NUMBER] . Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно\~ст. 110 СК України один\~із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

24 травня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 10 серпня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок\~батьків утримувати\~неповнолітніх дітей\~та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

24 травня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 жовтня 1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та вказав, що позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18 жовтня 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1651 (а.с. 4). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

24 травня 2021 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 18 грудня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2015 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~ Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 18 грудня 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 297. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2011 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 391, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

24 травня 2021 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 23 листопада 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ дітей не має. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~ Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2021 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служи Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 23 листопада 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 508. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 908,00 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

24 червня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Позивач посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами немає. Позивачка наполягає на позовних вимогах. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи . Заслухавши пояснення позивачки дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З пояснень позивачки з лютого 2014 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають . З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами не має . З пояснень позивачки неповнолітня дитини проживає разом з позивачкою , а тому суд вважає доцільним залишити на вихованні неповнолітню дитини з позивачкою . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України розподілу не підлягають .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

24 червня 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 16 жовтня 2010 р., мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань сімейного життя. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей, а саме, доньку - [PERSON], [INFO], і доньку - [PERSON], які на даний час проживають з відповідачем. Як видно зі змісту позовної заяви, між сторонами виникають сварки і скандали стосовно того, що не можуть знайти спільної мови з більшості питань сімейного життя. З приводу цього сторони з травня місяця 2014 р. проживають окремо, з того ж часу шлюбні стосунки між ними припинені і спільне господарство вони не ведуть. У своїх письмових заявах до суду сторони кожен окремо наголосили про категоричну відсутність згоди на примирення один з одним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

24 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 22 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 51. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що він і відповідачка з 2010 року не проживають спільно, підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із несумісністю характерів, сварками, відсутністю взаєморозуміння, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнає, просила суд розірвати шлюб, в разі задоволенні позову її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 51, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2010 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

24 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 27 травня 2005 року у Виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 9. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що він і відповідачка не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку з тим, що дружина восени 2013 року покинула місце їх проживання - будинок по [ADDRESS], не бажає підтримувати відносини, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 27 травня 2005 року у Виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 9, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з осені 2013 сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

24 червня 2014 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заява мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 21 жовтня 1993 року № 204 заявнику передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м в [ADDRESS], для будівництва житлового будинку. На підставі вказаного рішення Хмільницькою міською радою 26 жовтня 1993 року [PERSON] видано державний акт на право власності приватної власності на землю, однак в рішенні виконкому Хмільницької міської ради від 21 жовтня 1993 року невірно записано по батькові заявника, замість - [PERSON], зазначено - [PERSON], що позбавляє його можливості вільно розпоряджатись земельною ділянкою, в зв'язку з чим просив встановити факт належності йому державного акту. В судове засідання сторони не з'явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому заявник подану заяву підтримав, просив її задоволити, а заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлено, що факт належності заявнику Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 26 жовтня 1993 року підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6), копією свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 31 липня 2009 року (а.с.7), частково підтверджується копією рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 21 жовтня 1993 року № 204 (а.с. 8, 9, 10), копією державного акту на право приватної власності на землю від 26 жовтня 1993 року (а.с. 11), в якому прізвище та ім'я зазначено вірно, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved