Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

26.10.2020 до суду надійшов зазначений позов. Звертаючись до суду позивачем зазначено, що їй на праві власності належить спірна квартира [ADDRESS] . Відповідач в спірній квартирі не проживає з 2017 року, мешкає на даний час в Німеччин, у зв`язку з чим порушуються права позивача передбачені ст. 405 ЦК України, як власника майна вільно користуватися своєю власністю. З огляду на зазначені обставини просив відповідача визнати таким, що втратив право користування спірною квартиро, на підставі статей 317, 319, 391, 405 ЦК України. Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання (а.с.43-44). У підготовче засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів у справі (а.с.49). У підготовче засідання відповідач та його представникне з`явилися, від законного представника відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання позову, відповідач [PERSON] також подав заяву, в якій позов визнав (а.с.55-57). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що позивач [PERSON] з 09.09.2004 року є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.16). В спірній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , 2013 р.н. (а.с.52). Судом встановлено, що законний представник відповідача та відповідач позов визнали, як вбачається з їх заяв [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Німеччини, де постійно проживає та навчається. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с.21-31). З огляду на викладене, визнання відповідачем та його представником позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати позивач залишив за собою.

Outcome: approved