Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

25.03.2019 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому після уточнення позовних вимог просила: - припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - розділити в натурі вищезазначене домоволодіння на 2 окремі домоволодіння; - визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 90,5 кв.м, житловою площею 39,7 кв.м, частину огорожі № 1, ворота огорожі № 2, ворота огорожі № 3, як на окреме домоволодіння, що розташоване за вищезазначеною адресою; - виділити позивачу [PERSON] на 3/4 частини домоволодіння земельну ділянку площею 451 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, як на окрему земельну ділянку; - визнати за відповідачем [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 35,8 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, сарай літ. «В», вбиральню літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», частину огорожі № 1, як на окреме домоволодіння, що розташоване за вищезазначеною адресою; - виділити відповідачу [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння земельну ділянку площею 330 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку, як на окрему земельну ділянку. Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,0781 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать на праві спільної часткової власності [PERSON] - 3/4 частки та [PERSON] - 1/4 частки. Фактично [PERSON] є користувачем житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 90,5 кв.м, житловою площею 39,7 кв.м, а [PERSON] є користувачем житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 35,8 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м та гаража літ. «Ж», інші господарські будівлі перебувають у спільному користуванні. В даний час позивач бажає виділити в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, та визнати право власності на окремо визначене нерухоме майно, але оскільки відповідач [PERSON] перешкоджає вільно володіти нерухомим майном, між співвласниками часто виникають спори про порядок користування земельною ділянкою та господарськими будівлями, угоди про спосіб виділення часток співвласників із загального майна не досягнуто, вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.05.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 24.10.2018 року, по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 90,5 кв.м, житловою площею 39,7 кв.м, житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 35,8 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», огорожа № 1, ворота огорожі № 2, ворота огорожі № 3, власниками яких є [PERSON] з часткою 3/4 та [PERSON] - 1/4 (а.с. 17-20). Право приватної спільної часткової власності позивача та відповідача на зазначені частки вказаного майна підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150868225 та № 150779132 від 22.12.2018 року (а.с. 10, 11). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124983052 від 23.05.2018 року [PERSON] має на праві приватної спільної часткової власності 3/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером 5323455100:30:001:0447 площею 0,0781 за, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124983457 від 23.05.2018 року вбачається, що [PERSON] має на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером 5323455100:30:001:0447 площею 0,0781 за, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 13). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Статтею 358 Цивільного кодексу України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частини 1 та 2 статті 367 Цивільного кодексу України передбачають, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року (п. 19) «у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо». Згідно висновку № 07-19 експертного оціночно-будівельного, будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , виконаного 18.03.2019 року судовим експертом Авдєєвим А.К., другим варіантом розподілу житлових будинків та господарських будівель і споруд першому співвласнику, частка якого 1/4, пропонується виділити житловий будинок літ. «Б-1», сарай літ. «В», вбиральню літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», частину огорожі № 1, на загальну суму 159390 грн., другому співвласнику, частка якого 3/4, пропонується виділити житловий будинок літ. «А-1», частину огорожі № 1, ворота огорожі № 2, ворота огорожі № 3, на загальну суму 202791 грн. (а.с. 21-33). Земельну ділянку загальною площею 0,0781 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, запропоновано розподілити згідно варіанту № 3 плану поділу земельної ділянки, виготовленого ФОП [PERSON] , та з яким повністю погоджуються сторони по справі (а.с. 98). Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року передбачає, що судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Позивач [PERSON] не ставить питання розподілу судових витрат. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 364, 367 Цивільного кодексу України, суд, -

Outcome: approved