Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

25 січня 2017 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою про стягнення депозиткого вкладу з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних. Посилався на те, що між ним та КС «Полтава і полтавці» укладений договір № 78 від 12 травня 2014 року про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок терміном до 12 листопада 2015 року на суму 500 грн., зі сплатою 25% річних. В подальшому сума вкладу поповнювалась, що підтверджується квитанціями від 22.10.2014 року- 500 грн., від 19.11.2014 року 500 грн. та за даним договором склала 1500 грн. Згідно довідки виданої КС «Полтава і Полтавці» № 305 від 24.03.2016 року, заборгованість перед ним складає згідно договору № 78 від 12.05.2014 року в сумі 1500 грн. та нараховані відсотки в розмірі 359 грн. 39 коп. На його письмове звернення про повернення коштів та нарахованих відсотків, відповідач не реагує, кошти не повертає. У зв'язку порушенням КС «Полтава і полтавці» умов договору йому спричиняється моральна шкода, яка полагає у душевних стражданнях, він оцінює її в 300 грн. Просив, визнати дії кредитної спілки «Полтава і полтавці» з відмови [PERSON] в повернення коштів депозитного вкладу за строком закінчення недійсним правочином, стягнути з відповідача на його користь вклад згідно договору № 78 від 12.05.2014 року в сумі 1 500 грн. та нараховані відсотки у сумі 359 грн. 39 коп., стягнути з кредитної спілки «Полтава і полтавці» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 300 грн. , 308 грн. 66 коп. інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 76грн. 20 коп., а всього 2244.25грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач КС «Полтава і Полтавці» свого представника у судове засідання не направив, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем КС «Полтава і полтавці» укладений договір № 78 від 12 травня 2014 року про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок терміном до 12 листопада 2015 року на суму 500 грн., зі сплатою 25% річних. Термін дії договорів закінчився, однак відповідач не виконав умови договору, кошти не повернув., що підтверджується довідкою відповідача ( а.с. 5) Відповідно до ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої строни (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Договором про внесення внеску ( вкладу) на депозитний рахунок не передбачене відшкодування моральної шкоди, а також ЦК України не містить положень про стягнення моральної шкоди за вказаними правовідносинами. Отже підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди відсутні. Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кошти по договору № 78 від 12 травня 2014 року, а саме суму вкладу у розмірі 1 500 грн. та відсотки за користування коштами у розмірі 359 грн. 39 коп. Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3-х відсотків річних та інфліційні витрати, що передбачені ст. 625 ЦК України. Однак позивач невірно розрахував суми 3% річних та інфляційних твитрат, оскільки строк закінчення дії договору 12 листопада 2015 року, отже затримка розрахунку по вказаному договору повинна рахуватись із 12.11.2015 року, тоді як позивач розрахував вказану нейстойку з 13.09.2015 року, що не відповідає умовам договору. Таким чином вказані вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 73.82 грн. 3% річних та 240 грн. 46 коп. інфляційних витрат, а всього підлягає до стягнення 2173.67 грн. Згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved