Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

25.04.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 115,7 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, допоміжною площею 77,7 кв.м з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих за адресою: [ADDRESS] Позивач прийняв спадщину після смерті батька і є єдиним спадкоємцем на його майно. Звернувшись до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність реєстрації спадкодавцем права власності на даний будинок, що позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно батька в позасудовому порядку. Як вказує позивач, будівництво дачного житлового будинку та господарських будівель не було самочинним, оскільки воно проводилось на земельній ділянці, яка була надана саме для цієї мети, тому відповідно до ст.375 ЦК України [PERSON] мав право на зведення вказаних об'єктів, а збудувавши їх, набув права власності на зведені будівлі, хоча і не зареєстрував за собою право власності. В зв'язку з цим збудований будинок з господарськими будівлями, на думку позивача, як об'єкти нерухомості не підпадають під дію ст.376 ЦК України, де визначено які саме будівлі вважаються об'єктами самочинного будівництва. Вважає, що зазначене майно, як об'єкт нерухомості, входить до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], тому підлягає переходу до позивача, як до спадкоємця за законом. Позивач та його представник [PERSON] надали до суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності. При цьому вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні. Відповідач також надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. При цьому вказав, що позов підтримує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.08.1990 року Ленінським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 644. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.08.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 12276. Згідно Рішення № 141 виконкому Ков'язької селищної ради народних депутатів Валківського району Харківської області від 07.07.1992 року, [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,15 га під будівництво дачі в с. Розсохівка. З акту представника технічного бюро архітектора Валківського району від 08.09.1992 року слідує, що дана земельна ділянка відведена в натурі у використання [PERSON] Будівництво здійснювалось спадкодавцем згідно проекту забудови земельної ділянки, погодженого районним архітектором та КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» 08.09.1992 року. Відповідно до рішення виконкому Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області № 103 від 06.10.2009 року збудованому житловому будинку в с. Розсохівка присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] Згідно Технічного паспорту (Інвентарний номер №14), виданого КП «Валківським БТІ» 02.03.2017 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON]. З довідки виконкому Ков'язької селищної ради Валківського району Харківської області № 391 від 04.06.2018 року слідує, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 1994 року по теперішній час ніхто не зареєстрований. Із листа державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори № 1629/02-14 від 03.06.2017 року вбачається, що за матеріалами спадкової справи № 854/2016 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 59984800), заведеної П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця [PERSON], 1952 р.н., померлого [INFO] року, який на час своєї смерті проживав [ADDRESS], станом на 03.06.2017 року наявні дані про те, що єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину, є його син [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії П'ятої Харківської державної нотаріальної контори № 188/02-31 від 20.01.2018 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві (пп. 4.15 п. 4 глави 10, розділу II Порядку). З поданої представником позивача довідки, виданої 26.04.2016 року за № 02-08/156 КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованих П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою 20.01.2018 року за № 111192717, - інформація про власника вказаної нерухомості відсутня. Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту такої реєстрації». Згідно п.п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/2095, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, згідно п.п.4.18 зазначеної Глави якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], оскільки оформити спадщину на житловий будинок неможливо, в зв'язку з тим, що ним не подано належного документу на нерухоме майно щодо належності майна спадкодавцю. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.2 цієї статті встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). В листі Міністерства юстиції України від 23.02.2016 № 8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, збудованих до 5 серпня 1992 року» зазначено, що «Відносини, пов'язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об'єкти нерухомого майна, нерозривно пов'язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до норм вказаного Закону, обов'язковою умовою створення об'єкта містобудування як об'єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права є прийняття такого об'єкта в експлуатацію. Оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності 12.03.2011 року, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об'єктів віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об'єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об'єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки докази свідчать про право власності померлого [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Враховуючи, що незаконність набуття права власності померлим судом не встановлено, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому порядку прийняв спадщину, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved