Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

26.02.2018 року орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, вимоги якого в ході судового розгляду було уточнено, та відповідно просили суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] на ім'я комунального закладу Київської обласної ради «Спеціальний обласний Будинок дитини м.Боярка» на користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на кожну дитину; - стягнути з [PERSON] на ім'я КЗ КОР «Спеціальний обласний Будинок дитини м. Боярка» аліменти на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно(а.с.2-5,57-62). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Від спільного проживання у відповідачів народилися малолітні діти: [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON] зареєстрований, відповідно до ч.1 ст.135 СК, із зазначенням відомостей про батька, а відносно [PERSON] батько встановив батьківство. Діти перебували на обліку, як такі, що проживають у родині, яка потрапила у складні життєві обставини: батьки зловживали спиртними напоями, залишали дітей без нагляду, не було створено належних умов проживання. 09.02.2016 р. [PERSON] був вилучений з родини та поміщений до Бориспільської ЦРЛ для обстеження, а 04.03.2016 р. за заявою матері поміщений до спецбудинку дитини м.Боярка. Після народження другої дитини, батьки продовжували зловживати спиртними напоями, залишати дітей без догляду. У подальшому, батьки дітей 29.08.2016 р. подали заяви щодо визначення малолітніх дітей до Будинку дитини. Виконавчим комітетом міської ради від 05.09.2016 було прийняте рішення № 558 «Про визначення малолітніх [PERSON] та [PERSON] до КЗ Київської обласної ради «Спеціальний обласний Будинок дитини м.Боярка», на підставі якого малолітні були поміщені до такого будинку. З 29.03.2017 р. відповідачі жодного разу не відвідували своїх дітей, не телефонували, не цікавилися їхньою долею, не брали участі в їх утриманні. Вважають, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, а тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав відносно малолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримала та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України(а.с.55,56), заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та заперечень щодо позову від відповідачів не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. З урахуванням малолітнього віку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], часу, з якого вони знаходяться в державній установі та не підтримують стосунків з батьками, суд визнав недоцільним їх виклик в судове засіданні для заслуховування їх думки в порядку ст.171 СК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2015 року народився [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]( а.с.19). У графі «мати» дитини вказано - [PERSON], у графі «батько»- [PERSON]. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.27). [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження( а.с.31,32). У графі «мати» вказано - [PERSON], у графі «батько»- [PERSON]. Як вбачається з заяви від 29.08.2016 р. (а.с.10), відповідачі просили керівництво служби у справах дітей та сім'ї помістити малолітніх дітей до Київського обласного будинку дитини м.Боярка, терміном на 3 роки, у зв'язку зі складними життєвими обставинами. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 05.09.2016 № 558, визначено малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які опинилися у складних життєвих обставинах, на виховання до комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» на повне державне забезпечення терміном 3 роки (а.с.6). Як вбачається з інформації, наданої 17.05.2017 р. за № 01-10-275 та 11.01.2018 року за № 01-10-22 Комунальним закладом Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка», батьки дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 29.03.2017 р. жодного разу їх не відвідували, не телефонували, долею дітей не цікавилися та участі в утриманні дітей не приймали (а.с.9). У подальшому, рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 741 від 11 грудня 2017 року «Про порушення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно двох малолітніх дітей» вирішено погодити висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.28). Так, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради погодженого рішенням виконкому міської ради № 741 від 11.12.2017 р.(а.с.29), з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх на належне виховання, матеріальне забезпечення, захист житлових та майнових прав дітей, орган опіки та піклування вважає доцільним порушити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог пунктів 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачами батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітніх дітей. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідачів вказує на те, що вони не виявляють батьківського піклування та свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками щодо своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх, [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1559 гривень, а також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 3723 гривні. З урахуванням викладеного, враховуючи обов'язок відповідачів брати участь у матеріальному забезпеченні дітей, та відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів та щодо матеріального стану відповідачів, які є особами працездатного віку, та враховуючи вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд дійшов висновку, що відповідачі можуть сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі, а саме: - з відповідача [PERSON] належить стягувати на користь «Спеціального обласного Будинку дитини м.Боярка» на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,на кожну дитину окремо, починаючи з 30.07.2018 року та до досягнення дітьми повноліття; - з відповідача [PERSON] стягнути на користь «Спеціального обласного Будинку дитини м.Боярка» на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову. При пред'явленні позову орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1057 гривень 20 копійок з кожного. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved