Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

25.02.2019 року позивачі звернулись до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом, в якому просили визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], втратившими право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] (а.с. 4-6). Позивачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання до суду не прибули, надали заяви в яких просили справу розглянути без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с. 40-41). Відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с. 42). Представник третьої особи - Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 43). Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб, тому, що: [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування частки житлового будинку від 07.06.2013 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2013 року є власниками житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 11-16). Відповідачі по справі [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], зареєстровані в зазначеному житловому будинку, що підтверджено довідкою виконкому Лиманської міської ради Донецької області від 12.02.2019 року (а.с.20). З 2014 року відповідач [PERSON] та її неповнолітня донька не проживає в будинку позивачів, їх особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом, завіреним 14.02.2019 року головою мікрорайону «Північний» (а.с. 21). Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], повністю визнала позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідачі з 2014 року були постійно відсутні в будинку [ADDRESS], їх реєстрація за місцем проживання позивачів спонукає іх нести додаткові витрати, то право позивачів на володіння та користування цим майном в межах їх особистих прав, підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved