Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом, та просить: визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями під №22 по вулиці Садовій в селищі Холми, Корюківського району Чернігівської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона в цьому будинку проживає з 2006 року та вже понад десять років відкрито володіє будинком та господарськими будівлями. Станом на квітень 2006 року, їй не було відомо про власника житлового будинку, тому вона і вселилась до даного житлового будинку. Зараз вона хоче визнати право власності за набувальною давністю на цей будинок з господарськими будівлями, а оскільки дане питання не можливо вирішити по за судовим шляхом змушена звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача, Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, не зявився, надав заяву про слухання справи без їх участі в рішенні покладаються на розсуд суду. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивачка проживає поряд з ним по сусідству в будинку №22 по вул. Садовій в смт. Холми вже більше як 10 років. Поселилась туди після смерті [PERSON]. Будь яких спадкоємців [PERSON] вони не знають. Як встановлено судом, в житловому будинку з господарськими будівлями під № 22 (раніше 22а) по вулиці Садова в селищі Холми, Корюківського району Чернігівської області проживали [PERSON] та [PERSON], які померли. При цьому, у звязку із упорядкуванням нумерації будинків номер будинку з № 22а змінено на № 22. Спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] Г ригорівна. Про спадкоємців [PERSON] позивачу невідомо. Холминська селищна рада Корюківського району Чернігівської області не подавала заяву про взяття на облік, Корюківським районним комунальним підприємством РАМПА районне бюро технічної інвентаризації, спірного житлового будинку з господарськими будівлями у якості безхазяйного нерухомого майна. Оголошення, про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік, у друкованих засобах масової інформації не публікувалося. Рішення суду про передачу спірного житлового будинку у комунальну власність не ухвалювалося. Аналогічні дії Реєстраційною службою Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області та Реєстраційною службою Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області не здійснювалися. Держава Україна в особі уповноважених державних органів управління не прийняла спадщину [PERSON] та [PERSON] Григорівни. Водночас, слід зазначити, що відповідач у відповідності до вимог ст.1277 ЦК України № 43 5-IV не подавав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, судом спадщина відумерлою невизнана. Водночас, станом на квітень 2006 року, позивачу не було відомо про власника житлового будинку з господарськими будівлями під № 22 по вулиці Садова в селищі Холми, Корюківського району Чернігівської області і вона вселилася до зазначеного житлового будинку. Позивач не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тобто володіння здійснювалося відкрито. Крім того, володіння здійснювалося безперервно, поза як воно не переривалося протягом всього строку і враховується для застосування набувальної давності з дати 01 квітня 2006 року, а саме понад десять років. При цьому, за період до дати подання цього позову, претензій щодо порушення права власності на житловий будинок чи земельної ділянки позивачу ніхто не висував. Договору оренди чи іншого договору щодо користування спірним житловим будинком між позивачем та третіми особами не укладалося. Позивачу стало відомо, що на підставі Рішення виконкому Холминської селищної Ради депутатів трудящих від 16 грудня 1971 року № 26 видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння. У свідоцтві, власником цілого домоволодіння (колгоспного двору) в селищі Холми по вул. Садова, 22, зазначено - [PERSON]. Зазначене домоволодіння зареєстровано на праві особистої власності за головою колгоспного двору [PERSON]. Згідно положень ст. 344 ЦК України, умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Суд вважає, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном, оскільки вона не знала і не могла знати про те, що володіє чужим нерухомим майном. Крім того, позивач продовжує відкрито, безперервно володіти спірним житловим будинком протягом понад десять років. Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що: Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим, майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями під № 22 по вулиці Садова в селищі Холми, Корюківського району Чернігівської області оцінено на 20000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду на користь держави, слід залишити за ним.

Outcome: approved