Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

24 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору є Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області, укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідчений 21 липня 2018 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 1872 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 липня 2018 року за номерами 27144429 та 27144432. Просить визнати недійсним договір дарування та стягнути з відповідачів понесені нею витрати на оплату судового збору. В обґрунтуванні позову посилається на те, що рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2017 року з [PERSON] на її користь стягнуто 173950 грн. боргу за договором позики від 06 жовтня 2014 року. На час ухвалення рішення [PERSON] належала на праві власності частина квартири [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області, хоча право власності оформлено лише на [PERSON]. В липні 2018 року [PERSON] бажаючи приховати вказане майно від звернення на нього стягнення за боргами [PERSON], оформив договір дарування вказаної квартири на повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Тим самим приховавши частку, яка належала [PERSON] Про існування договору дарування їй стало відомо під час розгляду Апеляційним судом Кіровоградської області скарги на рішення Світловодського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця про визначення частки [PERSON] у спірній квартирі. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року задоволено подання державного виконавця і за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частку в квартирі. Проте, [PERSON] ухиляється від реєстрації свого права власності на дану частку, що є перешкодою у зверненні на належну їй частку нерухомого майна стягнення, в тому числі на її користь в сумі 175000 грн. Квартира придбана на імя [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], а тому у відповідності до ст.24 Кодексу про шлюб та сімю, який діяв на час її придбання, є спільним сумісним майном подружжя в рівних частках. [PERSON] зареєстрував своє право власності на квартиру у державному реєстрі речових прав лише в день оформлення договору дарування 21 липня 2018 року, не повідомив нотаріусу, що придбана вона у шлюбі з [PERSON] Існування договору дарування квартири перешкоджає їй у виконанні рішення суду про стягнення з [PERSON] значної грошової суми, тому вона, як заінтересована особа у захисті своїх прав, звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, відповідачам надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, та позивачу в разі подання відзиву, 10 днів для подання відповіді на відзив. 29 листопада 2018 року [PERSON], скориставшись своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, подала до суду відзив в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обгрунтовує тим, що [PERSON] не є стороною договору дарування, а тому не має право на звернення з даним позовом до суду. Спірний договір не носить характеру удаваного чи фіктивного правочину, та не випливає жодним чином на права позивача. Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2018 року та 28 серпня 2018 року оскаржено в касаційному порядку, тому посилатися на них немає підстав. Правом на подання відповіді на відзив, передбаченим ст.179 ЦПК України, позивач не скористався. 29 листопада 2018 року старший державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Кіровоградській області [PERSON] подала письмові пояснення щодо позову [PERSON], в яких просить задовольнити позов повністю. Обгрунтовує тим, що на виконанні у неї знаходиться виконавчий лист Світловодського міськрайонного суду №401/2212/16-ц від 16 травня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 175689 грн. 50 коп. Встановлено, що нерухоме майно та транспортні засоби за боржником не зареєстровано, офіційних доходів та розрахункових рахунків в банках немає. Проте, встановлено, що квартира [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську належить [PERSON], який відповідно до довідки з Світловодського МРВ ДРАЦСу перебуває у шлюбі з [PERSON], з 05 грудня 1997 року, і в 2005 році ним була придбана вищевказана квартира. 10 січня 2018 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна [PERSON] у квартирі, якою вона володіє спільно з [PERSON], оскільки це є спільною сумісною власністю подружжя, в задоволенні якого було відмовлено. Станом на 23 листопада 2018 року рішення суду про стягнення боргу не виконано, на депозитний рахунок відділу боржником сплачено лише 4284 грн. 32 коп. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року визначено за [PERSON] Ѕ частки у спірній квартирі до 21 липня 2018 року. Оскільки, іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення у [PERSON] немає, виконавець просить задовольнити позов повністю. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року за заявою [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю та підтвердили викладені в позові обґрунтування та доводи. Відповідач №1 [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі. 16 січня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі №№2, 3, 4 в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи, відповідно до ст.128 ЦПК України, повідомлені належним чином, за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи №1 Світловодського МВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, разом із письмовими поясненнями поданими 29 листопада 2018 року просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Третя особа №2 приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 29 січня 2019 року. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Письмові пояснення до позову також не надано. Заслухавши пояснення позивача, представник позивача, враховуючи поданий відповідачем №1 відзив, письмові пояснення представника третьої особи №1, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. [PERSON], [INFO], є стягувачем у виконавчому провадженні №54030689 від 29 травня 2017 року щодо стягнення з [PERSON], [INFO], на її користь боргу в сумі 173950 грн. та судового збору в сумі 1739 грн. 50 коп., за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2017 року. (а.с.5-9) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року визнано право особистої приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області. (а.с.10-11) Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2018 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру відмовлено повністю. (а.с.13) Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року визначено за [PERSON] Ѕ частки у квартирі [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області, якою вона володіла спільно з [PERSON] до 21 липня 2018 року. (а.с.14-17) [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 липня 2018 року, приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрував на вищевказану квартиру право власності за [PERSON] та [PERSON] в розмірі Ѕ частини кожному, на підставі договору дарування №1872. (а.с.22-23, 116-118) [PERSON] договору дарування від 21 липня 2018 року, укладеного між [PERSON], яка діє від імені [PERSON], на підставі довіреності від 18 липня 2018 року та [PERSON], [PERSON], дарувальник передав (подарував) у власність обдарованих безоплатно в рівних частках по Ѕ кожному квартиру [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області, загальною площею 62,0 м2. [PERSON] п.3 договору, квартира, що відчужується належить дарувальнику на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2005 року, зареєстрованого у БТІ 19 грудня 2005 року. В п.7 договору вказано, що треті особи не мають прав на зазначену вище квартиру. В п.8 договору вказано, що представником дарувальника подано заяву, про належність йому відчужуваного нерухомого майна на праві приватної власності, а в звязку з тим, що майно набуто в шлюбі відчужується за згодою дружини [PERSON], зміст якої доведено до відома обдарованих та яка зберігається в справах приватного нотаріуса. Договір посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1872. (а.с.86) Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 05 грудня 1997 року. 20 жовтня 2005 року [PERSON] за договором купівлі-продажу, придбав квартиру [ADDRESS] (Леніна) в місті Світловодську Кіровоградської області. [PERSON] ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції чинній на час придбання квартири) майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року, до 21 липня 2018 року [PERSON] мала право власності на Ѕ частку спірної квартири, як на набуте спільне сумісне майно під час шлюбу з [PERSON]. З 29 травня 2017 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення боргу з [PERSON]Д на користь [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.73 Сімейного кодексу України за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена в натурі. Під час виконавчого провадження [PERSON] знала про звернення державним виконавцем до суду із поданням про визначення частки майна боржника, тому суд приходить до висновку, що з метою ухилення від виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно, 21 липня 2018 року, на підставі довіреності [PERSON] виданого на її імя від 18 липня 2018 року, уклала договір дарування зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~ \~ \~ \~[PERSON] ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. \~ \~ \~ \~[PERSON] ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. \~ \~ \~ \~Під час укладення договору дарування, [PERSON] надала лише письмову згоду на здійснення даного правочину, як дружина дарувальника, тоді як згідно закону мала бути на рівні з чоловіком [PERSON] дарувальником, як власник Ѕ частки квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що права [PERSON], як заінтересованої особи, в реальному виконанні рішення суду про стягнення боргу, шляхом укладення спірного договору дарування від 21 липня 2018 року порушені, підлягають захисту, а позов задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з оплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1) та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 352 грн. 40 коп. (а.с.61) підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved