Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

25.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено 08.12.2004 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому, [PERSON] не мешкає в квартирі з лютого 2005 року по теперішній час. [PERSON] в 2005 році звільнив квартиру від особистих речей та виїхав проживати в інше невідоме місце, але залишився зареєстрованим в квартирі. Обставини того, що відповідач фактично не проживає в квартирі підтверджується складеною 18.03.2019 року головою ОСББ «Українська, 35» довідкою про не проживання особи за місцем реєстрації. Обставини того, що [PERSON] з лютого 2005 року виїхав з особистими речами з квартири також можуть підтвердити свідки, а саме [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання належним йому майном. Реєстрація відповідача в квартирі чинить перешкоди їй, як власнику майна у здійсненні права власності, зокрема, комунальні служби здійснюють нарахування за надані послуги у відповідності до кількості осіб, які зареєстровані в квартирі, позивачу не може бути нарахована субсидія. Самостійно, без участі [PERSON] , позбавити його права користування квартирою, в зв`язку із тим, що він в ньому не мешкає понад шість місяців, [PERSON] не має можливості. Сам відповідач зазначених дій вчиняти не бажає. Відповідач, незважаючи на те, що без поважних причин вже не проживає в квартирі більш 6 місяців, а саме з лютого 2005 року, не знявся з реєстраційного обліку в квартирі та не зареєстрував своє нове місце проживання за новою адресою, чим порушив вимоги Житлового кодексу України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», що стало приводом для звернення з цією позовною заявою до суду з метою визнання його такими, що втратив право користування квартирою. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 07.06.2019 року на 10 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 16.08.2019 року на 10 год. 00 хв. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Фурсенко С.С. позов підтримала та просила його задовольнити. Просила суд винести заочне рішення по справі. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином про причину неявки суд не сповістив. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши думку представника позивача, допитавши у судовому засіданні свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено 08.12.2004 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. (а.с. 5). Також у квартирі зареєстрований, але не мешкає з 2005 року її син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] будучи зареєстрованим у вищевказаній квартирі не здійснює сплату комунальних послуг, тим самим створюючи позивачу [PERSON] додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Вирішити питання про зняття з реєстрації [PERSON] в добровільному порядку позивач не має змоги, оскільки відповідач з 2005 року звільнив квартиру від особистих речей та виїхав проживати в інше невідоме місце. Факт не проживання [PERSON] у кв. [ADDRESS] підтверджується довідкою, складеною 18.03.2019 року головою ОСББ «Українська, 35» (а.с. 8). Факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується наданими у судовому засіданні показами свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] з 2005 року у вищевказаній квартирі не мешкає та в квартирі його особистих речей не має. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад 1 рік без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved