Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

26 березня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про витребування документів. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,32 га, що знаходяться в [ADDRESS]. Фактично вона вступила в управління спадковим майном, але нотаріально спадщину не оформила, оскільки у вказаному будинку до дня смерті [INFO] проживав її брат - [PERSON]. Разом із братом у будинку також мешкала дружина останнього - [PERSON], яка померла [INFO]. Крім неї спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після матері і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що відповідач утримує в себе оригінал свідоцтва про право особистої приватної власності на будинок і добровільно передати їй вказаний документ відмовляється. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просила зобов'язати [PERSON] передати їй свідоцтво про право особистої приватної власності від 27 серпня 1990 року на житловий будинок, розташований в с. Зоряне Білопільського району Сумської області, видане на ім'я [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував. Третя особи: [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Заслухавши сторони, третю особу, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до спірних правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] були батьками позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10, 11). У відповідності до свідоцтва про право особистої приватної власності від 27 серпня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Білопільської районної ради народних депутатів від 29 травня 1990 року №96, записаного в реєстрову книгу №4 за реєстровим №14, стор. 343, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований в с. Зоряне Білопільського району Сумської області (а. с. 12). Відповідно до довідки Жовтневої селищної ради №749 від 20 березня 2015 року земельна ділянка, загальною площею 0,32 га, розташована в [ADDRESS], приватизована рішенням виконкому №32 від 18 серпня 1993 року на ім'я [PERSON] (а. с. 13). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON], помер [INFO] (а. с. 48). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с.49). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Зоряне Білопільського району Сумської області помер рідний брат [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] (а. с. 50). Згідно з довідкою Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області №749 від 25 лютого 2015 року поховання [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], здійснювали всі діти останніх, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). З довідки Жовтневої селищної ради №748 від 25 лютого 2015 року вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], та дружини останнього - [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Останні фактично вступили в управління спадковим майном шляхом постійного догляду за померлими. Протягом шести місяців після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] розпорядилися речами померлих, доглядали за спадковим будинком та зберігали цінні папери. Заповіти від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виконкомом Жовтневої селищної ради не посвідчувалися (а. с. 15). Згідно з інформаційними довідками зі спадкового реєстру, виданими Уляновською державною нотаріальною конторою, спадкова справи після [PERSON] та [PERSON] не заводились. Спадкова справа після [PERSON] заведена 15 квітня 2015 року (а. с. 42-44). Спадкова справа після [PERSON] заведена за заявою відповідача [PERSON], про що мається підтвердження в матеріалах (а. с. 40-41). Заперечення відповідача [PERSON] стосовно того, що позивачка [PERSON] не доглядала за батьками і не здійснювала їх поховання, у зв'язку з чим не має права на спадщину після останніх всупереч ст. 60 ЦПК України нічим не підтверджені і спростовуються письмовими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після матері [PERSON], яка померла [INFO], зокрема, на житловий будинок, що знаходиться в с. Зоряне Білопільського району, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатись спадковим майном, так як відповідач [PERSON] утримує правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] передати [PERSON] свідоцтво про право особистої приватної власності від 27 серпня 1990 року на житловий будинок, розташований в с. Зоряне Білопільського району Сумської області, видане на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконкому Білопільської районної ради народних депутатів від 29 травня 1990 року №96, записане в реєстрову книгу №4 за реєстровим №14, стор. 343. На підставі викладеного,

Outcome: approved