Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

26.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровська про визнання права власності на автомобіль та зняття його з-під арешту, посилаючись на те, що 16.11.2012 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки «Ford Escort», 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач зазначає у позові, що купівля-продаж здійснювалась шляхом написання [PERSON] розписки про те, що він продав вказаний вище автомобіль за 1200 доларів США і подальших претензій з приводу автомобіля не має. 15.11.2012 року [PERSON] склав на нього генеральну довіреність на володіння транспортним засобом строком на п'ять років. Оскільки на той час в нього не було коштів щоб переоформити автомобіль в органах ДАІ. З огляду на положення ст. 334 ЦК України вважає, що набув право власності на вказаний автомобіль, який з 16.11.2012 року фактично знаходиться у його володінні. В даний час при спробі зняти з обліку автомобіль йому стало відомо, що на автомобіль накладено арешт. Позивач вказує, що на підставі того, що на автомобіль накладено арешт, він опинився у такому становищі, коли не може розпорядитися майном, за яке заплатив великі гроші і яке, фактично належить йому з 16.11.2012 року. В зв'язку з даними обставинами позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та просив визнати за ним право власності на автомобіль та зобов'язати Амур - Нижньодніпровського відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції м. Дніпропетровська зняти арешт з автомобіля. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідачу [PERSON] належить автомобіль марки «Ford Escort», 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору. 15.11.2012 року [PERSON] надав довіреність [PERSON] Відповідно до договору доручення, укладеного між ними, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON], які мають право діяти окремо на свій розсуд розпоряджатися, продати (за ціну і на умовах на розсуд уповноважених), обміняти, здавати в оренду, позичку, експлуатувати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого 10.09.2009 року ВРЕР №2 ДАІ при ГУ МВС України у Дніпропетровській області, вищевказаний автомобіль. Дана довіреність була укладена строком на п'ять років. Згідно копії розписки від 16.11.2012 року [PERSON] продав вказаний вище автомобіль позивачу за 1200 доларів США і подальших претензій з приводу автомобіля не має. Суд зазначає, що підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила) передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Суд погоджується з доводами позивача, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Між тим позивачем в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не надано доказів набуття права власності на автомобіль, так і не доведено виконання обов'язку держаної реєстрації автомобіля. Надану розписку [PERSON] від 16.11.2012 року про продаж автомобіля суд оцінює критично, оскільки власником автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію є [PERSON] Видачу генеральної довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на автомобіль. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed