Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач подав заяву до відповідача про невизнання батьківства. Відповідач по справі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та утримання аліментів на дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого записан позивач, мати записана [PERSON], з якою позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з 1998 року. Шлюб між позивачем та [PERSON] розірван в жовтні 2004 року. [PERSON] померла [INFO]. На час народження дитини позивач відбув покарання за вчинення злочину а саме з 22.04.2001 року по грудень 2004 року. Відношень з покійною дружиною не підпримував, дочку не бачив, сі слів покійної дружини вона пояснювала що дитина від іншого чоловіка. Позивачу було відомо що вона на час народження [PERSON] співмешкала з [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Позивач просить виключити його з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила що дійсно [PERSON], [INFO] не є біологічною донькою [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та дочка відповідача [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом РАЦС м. Костянтинівка Донецької області. Від цього шлюбу [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції, батьком записано позивача [PERSON] (а.с.36). Шлюб між ними було розірвано 30 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції (а.с.37). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], після її смерті дитина мешкає зі своєю бабусею - відповідачем по справі [PERSON]. Також судом встановлено, що позивач знаходився в момент народження та зачаття дитини у місцях позбавлення волі за скоєння кримінального злочину, передбаченого ст.140 ч.3, ст.145 ч.1, ст.101 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.15-17) Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню по наступним обставинам. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1-3 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказують на те, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалю рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 10 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved