Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

24 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 26 березня 2018 року, який зареєстрований Новобузькою міською радою Миколаївської області 27 березня 2018 року за № 25481846. Також стягнути з [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати у сумі 11556,96 грн. за 2018 рік, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати відповідно до п.1.4 Договору - 258,88 грн., 3% річних від простроченої заборгованості - 106,39 грн. Крім цього, зобов`язати відповідача негайно передати (повернути) йому земельну ділянку загальною площею 14,2266 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер 4823383200:01:000:0292, в стані придатному для цільового використання. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2015 року, серії і номер 46880977, належить земельна ділянка площею 14,2266 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823383200:01:000:0292, що розташована на території Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. 26 березня 2018 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований 27 березня 2018 року за № 25481846. За договором позивач передав [PERSON] земельну ділянку в оренду, зі сплатою щорічної орендної плати до 31 грудня кожного року, у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Строк дії договору 7 років. Водночас, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, кошти не сплатив. Загальна сума орендної плати становить: 11922, 23 грн., яка складається з: 11556, 96 грн. заборгованості по виплаті орендної плати за 2018 рік; 258, 88 грн. - пеня за несвоєчасну сплату орендної плати; 106,39 грн. - 3% річних від простроченої суми. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена заборгованість по орендній платі, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Крім цього, [PERSON] земельна ділянка не обробляється, знаходиться в занедбаному стані, тобто не використовується за цільовим призначенням. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ухвали суду від 02 вересня 2019 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. За частиною 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року (зі змінами) (далі Закон). Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 96 ЗК України встановлені обов`язки землекористувача, а саме: землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних зі встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Під час розгляду справи знайшов своє підтвердженняфакт укладення 26 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] договору оренди землі (далі - Договір) (а.с. 7-8), за умовами якого позивач передав в оренду відповідачеві земельну ділянку площею 14,2266 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Відповідно до положень частини 3 статті 640 ЦК України та статті 18 Закону договори оренди є укладеними з моменту державної реєстрації. Договір, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зареєстрований 27 березня 2018 року за № 25481846 (а.с. 9 зворотня сторона) Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04 листопада 2015 року серія та номер 46880977, виданого Жовтневим районним управлінням юстиції Миколаївської області (а.с. 51). Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК України). Відповідно до пункту 37 Договору, дія договору припиняється шляхом розірвання за: домовленістю сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендної земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Підстави припинення права користування земельною ділянкою, передбачені статтею 141 ЗК України. Так, відповідно до пункту «ґ» частини 1 зазначеної статті Кодексу підставою припинення право користування земельною ділянкою є використання її не за цільовим призначенням. Зазначені умови Договору та підстави його розірвання відповідають вимогам частини 1 статті 32 Закону, пункту «ґ» частини 1 статті 141 ЗК України, згідно яких на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 Закону та умовами договору, а також визначають, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. В якості доказу щодо нецільового використання [PERSON] земельної ділянки, позивачем до матеріалів справи долучені акти обстеження земельної ділянки [PERSON] від 05 березня 2019 року № 1 та 07 серпня 2019 року № 3 з фотознімками земельної ділянки, відповідно до змісту яких в ході обстеження виявлено, що ділянка заросла бур`яном, після збору врожаю в 2018 році залишилася не обробленою (незорана, залишено бадилля соняшника, кукурудзи, капусти), в 2019 році земля не оброблялася. Крім цього, орендна плата відповідачем не сплачена (а.с. 13, 46, 47-50). Зазначене також підтверджується довідками виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 06 березня 2019 року № 268/04.08-04.04, від 15 серпня 2019 року № 417/01.24, зі змісту яких вбачається, що земельна ділянка належна [PERSON] не оброблена після збирання врожаю 2018 року, та знаходиться в незадовільному стані (а.с. 12, 45). Щодо вирішення питання з приводу розірвання договору оренди позивач 05 березня 2019 року звертався із заявою до сільського голови Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 61), який для вирішення зазначеного питання звертався до начальника відділу агропромислового розвитку Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області (а.с. 62). В свою чергу, сільському голові начальником відділу агропромислового розвитку Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області надані роз`яснення чинного законодавства, що регулюють зазначене питання та рекомендовано звернутися до суду для вирішення земельного спору (а.с. 63). Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи викладене, те, що [PERSON] , як орендарем були порушені умови використання земельної ділянки, передбачені Договором, а саме використання земельної ділянки за цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору підлягають задоволенню, а земельна ділянка поверненню [PERSON] у стані придатному для цільового використання. Також позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача на його користь орендної плати за 2018 рік. Відповідно до пункту 9 Договору орендар (відповідач) зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, в строк, обумовлений пунктом 11 Договору, а саме до 31 грудня кожного року оренди. Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 травня 2017 року № 262 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 31 травня 2017 року № 679/30547 нормативно грошова оцінка земельної ділянки у Миколаївській області з урахуванням коефіцієнта індексації становила 27078,28 грн. Згідно з пунктом 14 Договору орендатор за несплату чи прострочення виплати орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Термін прострочення становить 112 днів з 01 січня 2019 року по 22 квітня 2019 рік (по дату звернення до суду). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 28 Договору встановлено, що орендодавець має права передбачені статтею 24 Закону, тому числі вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Права та обов`язки орендаря визначені статтею 25 Закону (пункти 30,31 Договору) [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати. Згідно з розрахунком заборгованість складає 11922, 23 грн., з яких: 11556, 96 грн. заборгованості по виплаті орендної плати за 2018 рік (27078,28 грн. х 14,2266 га) х 3%; 258, 88 грн. - пеня за несвоєчасну сплату орендної плати (11556,96 грн. х 0,02 %) х 112 днів; 106,39 грн. - 3% річних від простроченої суми ((3%/365) х 112 днів) х 11556,96 грн. 07 березня 2019 року позивачем [PERSON] була направлена письмова вимога щодо добровільного погашення орендної заборгованості, водночас відповідачем заборгованість до цього часу не сплачена (а.с. 10-11). Оскільки, відповідач вчасно не сплатив орендну плату, порушив взяті на себе зобов`язання, доказів зворотнього відповідачем не надано, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1561,80 грн.

Outcome: approved