Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Воропаївка по вул. Миру,72 Іванківського району Київської області, що залишився після смерті [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 січня 2015 року в с. Воропаївка Іванківського району Київської області померла її свекруха, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача. Заповіт посвідчено Шпилівською сільською радою Іванківського району Київської області, 14 серпня 2013 року, за реєстром № 4. Після її смерті спадщину прийняла позивач, шляхом подачі заяви до [PERSON], приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не було надано правовстановлюючий документ на будинок. Позивач стверджує, що будинок її свекруха побудувала у 1956 роц, проте не провела державної реєстрації свого права власності на вказаний будинок ніяких правовстановлюючих документів на даний будинок оформлено не було. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому просив розгляд справи проводити без участі їх представника, заперечень не має та позов визнає. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 327061, актовий запис № 2. Як вбачається із заповіту, посвідченого [PERSON], секретарем Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, 14 серпня 2013 року, за реєстром № 4, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Позивач подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до [PERSON], приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2017 року № 61/02-31. За даними нотаріальної контори (постанова від 17.05.2017 року № 61/02-31) після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], заявою № 01 від 10 січня 2017 року. Спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає. Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. Судом встановлено, що, відповідно до довідки виданої Шпилівською сільською радою Іванківського району Київської області від 08.07.2016 року № 561, згідно виписки з погосподарської книги № 8 на 2011-2016 роки, [PERSON] є власником домогосподарства, що знаходиться в с. Воропаївка по вул. Миру,72. За вказаною адресою рахується земельна ділянка площею 0, 1122 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд. У звязку з тим, що записи в по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Воропаївка Іванківського району Київської області по вул. Миру,72, дійсно належав на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] Також, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 43,0 кв.м., дійсно розташований в селі Воропаївка Іванківського району Київської області по вул. Миру, 72. Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа можезвернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає можливим визначити за [PERSON] право власності на спадкове майно. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач в позовній заяві зазначила, що судові витрати згодна нести сама. На підставі викладеного,

Outcome: approved