Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

24.11.2015 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Національного авіаційного університету про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, а саме: 24.10.2014 наказом ректора Національного авіаційного університету №622/к його переведено з посади проректора з навчально-виховної роботи на посаду проректора з науково-педагогічної та виховної роботи за строковим трудовим договором. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 20.08.2015 №2 його звільнено з займаної посади на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 05.11.2015 №966/к (п. 1.1) було відмінено наказ в.о. ректора Хращевського Р.В. від 20.08.2015 №2 про його звільнення. Пунктом 2.1 вказаного наказу від 05.11.2015 №966/к його було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та виховної роботи, відновлено дію контракту. 06.11.2015 наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Харченко В.П. №962/к було скасовано всі накази в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 05.11.2015. У зв'язку з даним наказом його не допускають до виконання його трудових обов'язків та повідомлено, що вказаним наказом його звільнено з роботи. Наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету Харченко В.П. від 06.11.2015 №962/к він вважає незаконним, безпідставним, просить його скасувати, своє звільнення вважає протиправним, здійсненим з порушенням чинного законодавства та Статуту університету. При цьому вказує, зокрема на те, що в супереч положень ст.ст. 40, 41 КЗпП України, які встановлюють вичерпний перелік підстав для звільнення, в оспорюваному наказів не вказано жодної такої підстави. Також вказує, що оспорюваний наказ всупереч положенням Статуту університету видано без погодження із Вченою радою та органами студентського самоврядування при його звільненні. Крім того, вказує на те, що відповідач в день його звільнення не видав йому належно оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення. З наведених підстав позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.01.2016 просить: - визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету Харченко В.ГІ. від 06.11.2015 року № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.» в частині скасування наказу № 966/к від 05.11.2015 р., яким було відмінено наказ в.о. ректора від 20 серпня 2015 р. № 2 а саме про звільнення, зокрема, [PERSON], док. філ. наук, проф. на посаді проректора з науково-педагогічної та виховної роботи та поновлено, зокрема, [PERSON], док. філ. наук, проф. на посаді проректора з науково-педагогічної та виховної роботи; - поновити його на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та виховної роботи Національного авіаційного університету; - стягнути з Національного авіаційного університету на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 року до моменту винесення рішення по справі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Липовий І.В. в судове засідання повторно не з'явився, подав клопотання у якому просить відкласти розгляд справи, посилаючись на неможливість прибуття через зайнятість в іншому судовому засіданні. Третя особа в.о. ректора Національного авіаційного університету Харченко В.П. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглядаючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Так, з матеріалів вбачається, що про час та місце розгляду справи на 25.02.2016 та на 29.03.2016 відповідач повідомлений належним чином. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, суд вважає, що неодноразове відкладення розгляду справи з причин неявки представника відповідача у судове засідання, не відповідає конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволяє розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. В той же час, згідно імперативних приписів ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин з урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, його представника, покази свідка Хращевського Р.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.10.2014 наказом ректора Національного авіаційного університету №622/к [PERSON] переведено з посади проректора з навчально-виховної роботи на посаду проректора з науково-педагогічної та виховної роботи за строковим трудовим договором. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 20.08.2015 №2 [PERSON] звільнено з займаної посади на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 05.11.2015 №966/к (п. 1.1) відмінено наказ в.о. ректора Хращевського Р.В. від 20.08.2015 №2 про звільнення [PERSON] Пунктом 2.1 вказаного наказу від 05.11.2015 №966/к [PERSON] поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та виховної роботи, відновлено дію контракту. 06.11.2015 наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету Харченко В.П. №962/к скасовано всі накази в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. від 05.11.2015, в тому числі наказом від 05.11.2015 №966/к про поновлення [PERSON] на роботі. Зі змісту даного наказу, який оспорюється позивачем, вбачається, що підставою його видання стало звільнення від виконання обов'язків ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. з 05.11.2015 наказом Міністерства освіти і науки України 560-к. З приводу законності видання оспорюваного наказу матеріали справи дають суду підстави для таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов'язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом вищого навчального закладу. Так, згідно п. 7 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень: призначає на посаду та звільняє з посади працівників. Відповідно до с. 6 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту», педагогічні працівники призначаються на посаду та звільняються з посади керівником вищого навчального закладу. Згідно п. 5.2.1 Статуту Національного авіаційного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 27.03.2015 №361, ректор університету обирається за конкурсом і призначається на посаду Міністерством освіти і науки України шляхом укладання з ним контракту відповідно до встановленого порядку. Відповідно до п. 5.2.4 Статуту, у разі тимчасової відсутності ректора університету виконання його обов'язків покладається на першого проректора або іншу посадову особу згідно з розподілом функціональних обов'язків, які визначає ректор. За змістом п. 5.2.2 Статуту, ректор університету в межах наданих йому повноважень, зокрема, видає накази і розпорядження, дає обов'язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами університету доручення; приймає на роботу та звільняє з роботи за погодженням із Вченою радою першого проректора, проректорів, визначає їх службові обов'язки. Згідно п. 5.4.1 Статуту, Вчена рада є колегіальним органом управління університету, який утворюється строком на п'ять років, склад якого затверджується наказом ректора протягом п'яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу Вченої ради. Згідно п. 5.4.3 Статуту, Вчена рада університету, зокрема, погоджує призначення та звільнення з посади: першого проректора, проректорів, директорів навчально-наукових інститутів, керівників відокремлених структурних підрозділів, директора науково-технічної бібліотеки, головного бухгалтера, деканів. Отже, з огляду на зазначені вище положення закону та Статуту Національного авіаційного університету суд приходить до висновку, що Харченко В.П. як в.о. ректора в межах наданих йому повноважень має право за погодженням з Вченою радою призначати та звільняти з посади в тому числі першого проректора, проректорів. Системний аналіз положень Статуту, законодавства свідчить про те, що відповідною формою реалізації повноважень керівника вищого навчального закладу щодо звільняє з посади працівників є видача відповідного наказу про звільнення, у якому серед іншого у зазначаються підстави звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Суд констатує, що безпосереднім правовим наслідком винесення оспорюваного наказу від 06.11.2015 №962/к є звільнення позивача із займаної посади проректора з науково-педагогічної роботи університету та виховної роботи. Разом з цим, оспорюваний наказ не відповідає вимогам законодавства та положенням Статуту Національного авіаційного університету з огляду на таке. Так, вичерпний перелік підстав для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу визначений ст. 40 КЗпП України. Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов визначені у ст. 41 КЗпП України. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. В той же час, як слідує з оспорюваного наказу, підставою для його видання стало звільнення від виконання обов'язків ректора Національного авіаційного університету Хращевського Р.В. з 05.11.2015 наказом Міністерства освіти і науки України 560-к. Згідно ч. 1 ст. 241-1 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, днем звільнення вважається останній день роботи. Як показав суду допитаний в якості свідка Хращевський Р.В., 05.11.2015 він весь час перебував на робочому місці в університеті, це був повноцінний робочий день і ним дійсно було видано наказ про поновлення позивача на роботі. 06.11.2015 він відбув у відрядження у Кіровоград, але в дорозі йому повідомили, що є наказ про його звільнення. Запис про звільнення до трудової книжки внесений лише 26.11.2015, тому вважає всі накази видані ним 05.11.2015 цілком легітимними. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що 05.11.2015 в.о. ректора Національного авіаційного університету Хращевський Р.В. мав повноваження щодо прийняття рішень, які стосувалися діяльності університету, в тому числі, що стосується поновлення позивача на роботі. Разом з цим, в порушення вимог законодавства в оспорюваному наказі від 06.11.2015 №962/к не вказано жодної з передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України підстави звільнення позивача з займаної посади. Крім того, оскільки іншого не доведено з боку відповідача, суд визнає, що оспорюваний наказ в порушення положень статуту університету виданий без погодження звільнення позивача Вченою радою університету. Враховуючи викладене, суд вважає, що звільнення позивача не у спосіб та не за підстав встановлених законодавством свідчить про порушення принципу правової визначеності, порушує права позивача, тому позовні вимоги про скасування оспорюваного наказу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. З огляду на те, що наказ про звільнення позивача визнаний судом незаконним, позовні вимоги позивача в частині поновлення його на роботі є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за період з 06.11.2015 по 29.03.2016. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. N 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за період з 06.11.2015 по 29.03.2016 в розмірі 134`981 грн. 50 копійок. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1`349 гривень 82 копійки судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved