Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

25 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву від 06 червня 2014 року, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. /а.с.69/ У позовній заяві зазначено, що 23 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3508/Н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в іноземній валюті в сумі 59 тисяч доларів США на строк до 23 липня 2028 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 14,5% річних. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку. Позичальник [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв'язку з чим, станом на 11 лютого 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 105 370,46 доларів США. Умовами укладеного договору встановлено, що за порушення термінів повернення будь-яких грошових зобов'язань, зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити пеню за кожний день прострочки. Загальна сума пені за кредитним договором за період з 14.03.2013 року по 11.02.2014 року складає еквівалент 5 220,25 доларів США. До теперішнього часу зазначену заборгованість і пеню відповідачем [PERSON] не сплачено, у зв'язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Станом на 11 лютого 2014 року частина кредиту, що залишилась до виплати становить 58 261,93 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 23 липня 2008 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3508/Н, за яким відповідач виступив поручителем [PERSON] і зобов'язався відповідати перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON] за кредитним договором, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлений кредитним договором. Умовами договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] заборгованість за кредитним договором, станом на 11 лютого 2014 року у загальній сумі 105 370,46 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 58 261,93 доларів США, заборгованості за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 47 108,53 доларів США, а також суму пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором - еквівалент 5 220,25 доларів США, що підлягає сплаті в гривні по курсу НБУ на день платежу, судовий збір у сумі 3654 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) яких за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області не відоме, відповідно до положень статті 74 ЦПК України належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, але не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 23 липня 2008 року юридична особа - закрите акціонерне товариство «Донгорбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (кредитор) і громадянин України [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 3508/Н, за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 59 тисяч доларів США на строк кредитування до 23 липня 2028 року, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. За умовами укладеного кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків передбачалося щомісячними платежами в іноземні валюті - доларах США, згідно узгодженого графіку. На забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 23 липня 2008 року юридична особа - закрите акціонерне товариство «Донгорбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (кредитор) і громадянка України [PERSON] уклали договір поруки № 3508/Н. Як передбачено вимогами договору, поручитель прийняв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за усіма борговими зобов'язаннями [PERSON], що виникають з умов кредитного договору № 3508/Н від 23 липня 2008 року. Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «ПУМБ» та особисто [PERSON] і [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору і [PERSON] отримав готівкою суму 59 тисяч доларів США. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «ПУМБ» заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед банком станом на 11 лютого 2014 року становить 105 370,46 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 58 261,93 доларів США, заборгованість за непогашеними у строк відсотками за користування кредитом - 47 108,53 доларів США. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а [PERSON] не виконує своїх обов'язків поручителя і не сплачує позивачу заборгованості [PERSON] Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовились від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов'язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень пункту 5.1. розділу 5 кредитного договору визначено, що за порушення Позичальником строків виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,05 відсотків від суми заборгованості, але не більше подвійної ставки НБУ, що діє у період за який сплачується пеня, у гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ на день сплати. Суд визнає правильним представлений ПАТ «ПУМБ» розрахунок пені за кредитним договором № 3508/Н від 23.07.2008 року, нарахованої за період з 14.03.2013 року по 11.02.2014 року в сумі еквівалент 5 220,25 доларів США, що підлягає сплаті у гривнях по курсу НБУ на день платежу. Згідно з вимогами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В розділі 1 Договору поруки № 3508/Н від 23 липня 2008 року сторони визначили, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачений умовами кредитного договору № 3508/Н від 23 липня 2008 року. У пункті 2.5. цього розділу визначена солідарна відповідальність поручителя і боржника. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Відповідно до положень частини 3 статті 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За офіційним курсом Національного Банку України курс гривні до іноземної валюти на день ухвалення рішення - 06 червня 2014 року становить 1182,58 грн. за один долар США. Зміст статті 526 ЦК України передбачає виконання зобов'язання належним чином до умов договору, яким визначено повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у іноземній валюті, у якій видавався кредит. Чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством була передбачена можливість надання банками резидентами України кредитів у іноземній валюті. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] і [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ПУМБ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 3654 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved