Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

25 листопада 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23 квітня 2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що остання разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Станом на 30 жовтня 2020 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 квітня 2019 року у розмірі 10 156,29 гривень, які складаються з залишку заборгованості за наданим кредитом. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою суду було надано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а також зазначено, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнала позовні вимоги та підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Разом із цим, остання просила суд розстрочити виконання судового рішення у зв`язку із скрутним в неї матеріальним становищем та безробіттям. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 23 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] погодилась із тим, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, підписавши який відповідач погодився виконувати його умови, підтвердила, що ця заява є також заявою про відкриття рахунку (а. с. 8). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23 квітня 2019 року укладеного між Універсал Банк та клієнтом - [PERSON] станом на 02 листопада 2020 року вбачається, що відповідач дійсно використовував кошти в межах встановленого кредитного ліміту, а залишок заборгованості за останнім склав 10 156,29 гривень (а. с. 7). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 1 Розділу 1 Умов мобільний додаток - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Відповідно до п. п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки або мобільного додатка, згідно з умовами Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. П. п. 3.1., 3.4., 3.5 п. 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monobank». Датою укладання договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активною. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картка встановлюється ПІН-код, який є аналогом власного підпису клієнта. Клієнт погоджується з тим, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у центрі зайнятості, як безробітна з 7 серпня 2020 року (а. с. 58). На утримання відповідача знаходиться малолітня дочка [PERSON] , [INFO] та літня мати [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована та мешкає у будинку [ADDRESS] разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 60). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року за наслідком розгляду позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] вирішено стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 131,41 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 102 гривні, тобто загальна сума стягнення складає 48 233,41 гривні; Представник відповідача зазначає, що відповідач прагне в добровільному порядку виконати рішення суду, але у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, безробіттям, заборгованістю за кредитним договорами та стягненням заборгованості з неї у судовому порядку, не може здійснити повне погашення суми заборгованості у короткий термін, а виконання рішення одразу в повному обсязі поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, що завдасть шкоду її членам сім`ї, яких відповідач не зможе утримувати. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить суд розстрочити виконання рішення суду на строк дванадцяти місяців, визначивши періоди та відповідні обсяги грошових коштів, які слід сплатити боржником на користь стягувача рівними частками у строк до першого числа кожного наступного календарного місяця, починаючи зі сплати 1 021,52 гривні у строк до 01 березня 2021 року. Заслухавши в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши долучені до відзиву на позовну заяви матеріали, якими відповідач обґрунтовує необхідність розстрочення виконання рішення суду, суд вважає, що обставини визначені ч. 3 ст. 435 ЦПК України щодо розстрочення виконання судового рішення є розумними та такими, що частково доведені належним чином. Разом з тим, хоча відповідачем і доведена обставина, передбачена п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, яку беззаперечно суд має враховувати, а інших істотних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви, розстрочивши виконання рішення суду на дев`ять місяців визначивши періоди та відповідні обсяги грошових коштів, які слід сплатити боржником на користь стягувача рівними частками у строк до першого числа кожного наступного календарного місяця, починаючи зі сплати по 1 362,05 гривень з 01 квітня 2021 року. На підставі п. 1-2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Outcome: partial