Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

25 вересня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що з 03.09.2005 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. 05.04.2008 року в них народилася спільна дитина син [PERSON]. На протязі останніх років відповідач почав учиняти сварки, ображати і принижувати її, після чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу почало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. Вже 3 роки вони живуть окремо і не підтримують ніяких стосунків, відповідач не допомагає матеріально не тільки їй, але і їх дитині. Син повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач їй не надає. Відповідач таку допомогу надавати має можливість, знаходиться у працездатному віці, фізично здоровий та працевлаштований. Інших осіб на його утриманні немає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. 05 жовтня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.18). Позивач в судове засідання не зявилася, але до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання від нього надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4).\~ Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоровя дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. Аналізуючи встановлені обставини суд доходить висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~ Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved