Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

25 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося через пристрасть відповідачки до спиртного, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Постійні скандали зробили спільне життя нестерпним, що також погано впливало на психологічний стан дітей. В березні 2019 року він разом з дітьми переїхав до його батьків за місцем реєстрації в кв. [ADDRESS] . Відповідач залишилася проживати в його квартирі [ADDRESS] , так як свого житла відповідачка не має. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Спору про спільне майно не виникає. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Діти будуть проживати з ним за місцем його реєстрації. Провадження у справі відкрито 02 серпня 2019 року та призначений розгляд справи в загальному провадженні. 20 січня 2020 року згідно протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивач також вказав, що діти будуть проживати з ним за місцем його реєстрації. Відповідач надала заяву, якою позовні вимоги визнала, та просила розглянути справу за її відсутності. Також зазначила, що будь-яких претензій до позивача немає, проти розірвання шлюбу не заперечує та згодна на те, що їх спільні діти проживатимуть з позивачем. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року, про що свідчить запис № 227, зареєстрований Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з батьком. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Відповідач не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Outcome: approved