Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

\~\~\~\~\~ 25 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду Донецької області з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», в якому з урахуванням уточнень зазначив, що з 23 липня 1999 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 19 грудня 2012 року дружина позивача [PERSON] уклала із ПАТ КБ «Приватбанк» договір лізингу № DO00А+28396500 від 09 квітня 2014 р., відповідно до умов якого лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль марки Богдан 21104-82; 2014 року випуску; тип ТЗ Седан/Лифтбек; номер кузова (шассі) Y6L211040EL243677; реєстраційний номер [NUMBER], строком на 36 місяців. Після виконання лізингоодержувачем договірних зобовязань вищевказаного договору лізингодавець передає лізингоодержувачу у власність предмет договору автомобіль. 13 січня 2015 року померла дружина позивача [PERSON] Після смерті [PERSON], яка була стороною договору лізингу № DO00А+28396500 від 09 квітня 2014 р., частина її зобовязань не була виконана, у звязку з чим позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було прийнято рішення про повне виконання вищевказаного договору лізингу, які були виконані позивачем у повному обсязі. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову з причини відсутності реєстрації права власності на автомобіль, який був предметом лізингу, і тому це майно не входить до складу спадщини. Враховуючи викладене позивач [PERSON] з урахуванням уточнень просить суд визнати право власності на автомобіль марки «Богдан 21104-82»; 2014 року випуску; тип ТЗ Седан/Лифтбек; номер кузова (шассі) Y6L211040EL243677; реєстраційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожному після смерті [PERSON], яка померла 13 січня 2015 р. \~\~\~\~ У судове засідання позивач [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], представник позивача [PERSON] не з*явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують (а.с. 44). \~\~\~\~ Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника банку, вказав в окремій заяві про те, що оскільки зобов*язання за договором лізингу [PERSON] повністю виконані, проти задоволення позову відповідач не заперечує (а.с. 40, 43). Суд, з*ясуваши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с. 7-8) народився 18 жовтня 1982 року у м. Кремінна Луганської області, відповідно до копії сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с. 8). 23 липня 1999 року у Кремінському відділі РАГС Луганської області позивач уклав шлюб із [PERSON], [INFO], актовий запис № 97. що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 045171 (а.с.9). Від шлюбу у позивач [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 24) та [PERSON], [INFO] (а.с. 25). 09 квітня 2014 року [PERSON] подала заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DO00А+28396500 (а.с. 11), яка разом з додатками до неї, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами разом складають договір фінансового лізингу. Відповідно до договору, [PERSON] отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 21104-82, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан/Лифтбек, № кузова/шасі: Y6L211040EL243677, реєстраційний номер: АА2219КМ, згідно специфікації та атку приймання-передачі, який є додатком №1 до договору лізингу (а.с. 12), та зобовязалась сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, які встановлені у графіку у Додатку 2 до договору (а. с. 13), за яким сторони узгодили суму щомісячного платежу. Автомобіль марки Богдан, модель: 21104-82, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан/Лифтбек, № кузова/шасі: Y6L211040EL243677, реєстраційний номер: АА2219КМ, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ938606 (а.с. 14) зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк», та є предметом договору лізингу № DO00А+28396500 від 09 квітня 2014 р. (а.с.11-12). 13 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 482598 (а.с. 10). Як вбачається з відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-20161020/4687 від 27 жовтня 2016 р. [PERSON] повідомлено, що переоформлення авто здійснюється виключно на лізингоодержувача за договором лізингу. Для розгляду питання щодо надання документів для переоформлення авто на лізингоодержувача необхідно повторно звернутись до банку та надати свідоцтво про право на спадщину. Також необхідно звернутись до суду з відповідним позовом про визнання права власності на лізингове авто (а.с.16). Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» за вих. № В726-АUJH-BMRE-RED5 від 04 листопада 2016 року на ім*я [PERSON] (а.с.15) заборгованості по кредитному договору № DO00А+28396500 від 09 квітня 2014 р. немає. Дата закриття кредиту 20 жовтня 2016 р. Як вбачається з повідомлення Костянтинівської ДНК за вих. № 656/02-14 від 19 травня 2017 року в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 120/2015 щодо майна померлої 13 січня 2015 року [PERSON] Спадкову справу відкрито 24 лютого 2015 року по заяві про прийняття спадщини за законом, чоловіка [PERSON], зареєстрованого в [INFO]. Свідоцтво про право на спадщину не видане (а.с. 35-36). Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1261 визначається перша черга спадкоємців, так зокрема частиною першою вказаної статті визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 2 частини першої\~статті 512 ЦК України\~самостійною підставою заміни кредитора в зобов*язанні є правонаступництво. Відповідно до частини другої\~статті 608 ЦК України\~зобов*язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов*язаним з особою кредитора. Проте у зобов*язаннях, не пов*язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов*язань, а відбувається перехід прав і обов*язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб\~спадкоємців. Відповідно до повідомлення Костянтинівської ДНК від 02 березня 2017 року (а.с. 17) за зверненням [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від 24 лютого 2015 року після смерті [PERSON], позивачу роз*яснено положення п.4.12 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Крім того, зазначено, що згідно п.п. 4.18 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів вирішується в судовому порядку. Згідно із частиною другою\~статі 608 ЦК України\~зобов*язання не припиняється зі смертю кредитора, оскільки воно не є нерозривно повязаним з особою останнього. У такому разі права й обовязки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. В силу ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Згідно ст. 8 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов'язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше. Предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у зв'язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача. Відповідно до ст. 9 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач (сублізингоодержувач) має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу. Як передбачено ст. 17 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» спори, що виникають при укладанні та виконанні лізингових договорів, вирішуються відповідно до закону. Приймаючи до уваги викладене вище, оскільки права позивача в даному випадку не можуть бути захищені в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку, суд, з врахуванням думки відповідача у справі (а.с. 43), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки Богдан, модель: 211040, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан/Лифтбек, № кузова/шасі: Y6L211040EL243677, реєстраційний номер: АА2219КМ, в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON], померлої 13 січня 2015 року, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved