Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою № 21 будинку № 58 по вулиці Ватутіна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою. \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є єдиним власником квартирою № 21 будинку № 58 по вулиці Ватутіна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У спірній квартирі окрім неї зареєстровані також [PERSON], який доводиться останній онуком та син [PERSON], який доводиться їй сином. Зазначає, що відповідач [PERSON] фактично не проживає за даною адресою з 2006 року, проте реєстрація останнього в квартирі позивача тягне за собою нарахування комунальних послуг. Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що відповідач дійсно не проживає за адресою реєстрації з листопада 2006 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, підтвердила факт не проживання відповідача [PERSON] за спірною адресою з листопада 2006 року. Суд, заслухавши позивача, третю особу, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №4580 від 24.05.1993 року. (а.с.8) Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради за №78 від 11.09.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.10) Згідно акту, складеного мешканцями будинку №58 по вул. Ватутіна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, посвідченого директором ТОВ «Керуюча компанія Дом.Ком», від 23.08.2018 року, за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], [PERSON] не проживає з листопада 2006 року. (а.с.9) Статтею\~41 Конституції України та\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не\~заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню, у звязку з тим, що позивачами доведено про не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved