Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по [ADDRESS], яке належало до суспільної групи - колгоспний двір. Членом цього колгоспного двору була матір позивачки [PERSON], яка не втратила права на частку в його майні і якій належало домоволодіння. На день смерті матір позивачки була зареєстрована та проживала у вказаному будинку. Після смерті матері позивачка, як спадкоємець за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини до приватної нотаріальної контори, де за її заявою приватним нотаріусом Неволько В.А. була заведена спадкова справа № 88/2018. Право власності на спірний будинок спадкодавцем [PERSON] не було зареєстровано, це не дозволяє оформити спадщину на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку. У зв'язку з цим позивачка звертається до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. ( а.с.91). Представник відповідача - Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Сільський голова Івашківської сільської ради С.Г. Седнівець надав до суду заяву від 08.08.2018 р. № 229 про розгляд справи без їх участі, з вимогами позивачки [PERSON] Івашківська сільська рада Городнянського району Чернігівської області згодна. ( а.с.30 ). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, претензій щодо спадкового майна не має, проти задоволення позову не заперечує. ( а.с.100). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Городнянської РДА в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином. (а.с.99) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 20 листопада 1996 року, встановлено, що його видано [PERSON], [INFO], народилася в селі Івашківка Городнянського району Чернігівської області (а.с.4). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER], встановлено, що батьками [PERSON], яка народилася [INFO], значаться: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5). Судом встановлено, що [INFO] в місті Чернігові померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 16 травня 2008 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно дочці [PERSON], [INFO]. Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Якуш Н.В., зареєстровано в реєстрі № 1000. (а.с.37). Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини. 22.03.2018 року була заведена спадкова справа(а.с.31-69) до майна [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщину за заповітом [PERSON] прийняла позивачка. 17.04.2018 року доньки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бондар М.К. із заявами про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадковому майні [PERSON](а.с.40,46). 25.04.2018 року син спадкодавця - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. із заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадковому майні [PERSON](а.с.43). Спадкоємець за законом [PERSON] закликалася нотаріусом до спадкування, у визначений законодавством строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини своєї матері [PERSON] не зверталася. (49) Все спадкове майно після смерті [PERSON] за заповітом прийняла позивачка, яка 22.03.2018 року отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, які належали спадкодавцю [PERSON] (а.с. 64зв., 66,68). З довідки виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01.06.2018 року № 376 встановлено, що на день смерті [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS], виписана в зв'язку зі смертю [INFO]. (а.с.12). З нею постійно були зареєстровані : дочка - [PERSON] з 1990 року по даний час; онук - [PERSON] з 1990 року по даний час. З довідки виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01.06.2019 року № 377 встановлено, що станом на 01.07.1990 року в будинку [ADDRESS] була постійно зареєстрована та постійно проживала тільки [PERSON]. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору [PERSON] не втратила права на частку в його майні. (а.с.13). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. З інформаційної довідки від 05 червня 2018 року № 367 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. День проведення технічної інвентаризації 05.06.2018 року. Житловий будинок побудовано в 1960 році. Процент готовності житла 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. (а.с.11). Дослідженням звіту про оцінку майна №АS18-180607-070 про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості оціночна вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 20931 грн. 14 коп.(а.с.15-17). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за життя. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], що виданий на ім'я [PERSON], встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначений під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 54,3 кв.м, з а-1 верандою площею забудови 8,6 кв. та терасою площею забудови 12,3 кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., в т.ч. житловою площею 12,3 кв.м. та допоміжною 34,3 кв.м., а1-1 кладова площею забудови 4,7 кв.м., а2 погріб площею забудови 8,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 48,5 кв.м., б сарай площею забудови 11,8 кв.м., В-1літня кухня площею забудови 8,0 кв.м., №1 хвіртка 1 шт., № 2 ворота площею забудови 5,8 кв.м., № 3 огорожа площею забудови 34,0 кв.м. (а.с.8-10). Таким чином, врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved