Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

25.01.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням [PERSON], [PERSON]. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. В цій же квартирі зареєстровані відповідачі, які не є членами його родини та фактично не проживають в ній. Крім того зазначив, що він змушений сплачувати комунальні платежі за відповідачів, які не мешкають в квартирі. У судове засідання представник позивача не з»явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, повідомив суду, що позовні вимоги підтримує, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з?явились, викликалась належним чином. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не направляли. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору іпотеки, укладеного 17.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., - позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5-10). Крім того, право власності позивача зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2017 року (а.с.15). На даний час в спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100/35-1031 від 18.01.2018 року (а.с. 11). Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідачі фактично в квартирі не мешкають,на підтвердження чого надав суду акти про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.06.2017 року, 02.10.2017 року, від 16.01.2018 року (а.с.12-14). Відповідно до правил ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Статтею 47 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. До правовідносин з приводу яких заявлено спір належить також застосовувати ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою. Враховуючи те, що на даний час позивач є законним власником квартири [ADDRESS], а зареєстровані в цій квартирі відповідачі в ній не проживають та не перебувають із позивачем у родинних відносинах, суд вважає, що позов є обґрунтованим, ґрунтується на вимогах закону, у зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved