Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

26 листопада 2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , уточнивши яку 12 лютого 2019 року, позивач просить суд: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] 28 квітня 2017 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (актовий запис №174); визначити місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з нею; судові витрати покласти на відповідача ( а.с. 2-3, 36-28) Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 28 квітня 2018 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, у зв`язку з різними поглядами на життя, зловживанням відповідачем спиртними напоями, не забезпечення відповідачем сім`ї, в наслідок чого у сторін виникали постійні сварки та конфлікти. З 28 листопада 2018 року, позивач разом з дітьми переїхали у зняту окрему квартиру в орендованій квартирі, де на даний час і проживають. Зазначає, що нею створені всі умови для належного проживання дітей, та є всі підстави для визначення місця проживання дітей разом з нею. 15 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком (а.с. 43-47). На обґрунтування зустрічного позову зазначив, що з 24 квітня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, у відповідачки є малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Родина була зареєстрована та постійно проживала у службовому приміщенні по [ADDRESS] . Зазначає, що під час спільного життя у шлюбі у них з відповідачкою виникали конфлікти. Причиною конфлікту було зокрема те, що відповідачка лишала маленького сина на свою малолітню доньку і йшла з дому. Відносно даної ситуації [PERSON] звертався з письмовою заявою до служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради. Після того, як [PERSON] почала проживати окремо, вона позбавляє позивача можливості бачитися з сином. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №77 від 05 лютого 2019 року, встановлено графік, за яким позивач має право бачитися з сином. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконує дане рішення, позивач звертався до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області. Вважає, що в інтересах дитини слід залишити проживати дитину з батьком. Враховуючи викладене, просив: визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] судові витрати, пов`язані з розглядом даної цивільної справи. 14 червня 2019 року відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] подала відзив\~\~на зустрічну позовну заяву (а.с.88-94),\~в якому, зокрема зазначила, що повністю заперечує проти позову та вважає, що позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Зокрема, повідомила суд, що проживаючи з сім`єю [PERSON] зовсім не займався забезпеченням родини. Під час спільного подружнього проживання постійно виникали конфлікти. Враховуючи, що відповідач відмовився надати фінансову допомогу для зібрання старшої доньки до школи, вона вимушена була піти на роботу та залишати сина [PERSON] на свою старшу доньку на 4 години зранку. Зазначила, що колишній чоловік постійно зловживав алкоголем, провокував на конфлікти та морально знущався. Зазначає, що не перешкоджає спілкуванню відповідача з сином, однак заперечує той факт, що в інтересах дитини буде проживання з батьком. Стверджує, що на даний час дитині створені всі належні умови для проживання, а всі слова та доводи відповідача не підтверджуються ніякими документами і є голослівними. 06 червня 2019 року протокольною ухвалою до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Бориспільської міської ради (а.с. 84). В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримала, просила задовольнити. У задоволенні зустрічного позову\~ [PERSON] просила відмовити у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність сторони відповідача (а.с. 167). Крім того, від відповідача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої просить суд судове засідання проводити у його відсутність, заявлені позивачкою вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 168). Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилася, надала лист, яким просила розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 162). Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 2 ст.206 ЦПК України встановлено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї ж статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом [PERSON] , дослідивши подані сторонами заяви та матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем за первісним позовом [PERSON] позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Крім того, суд дійшов висновку що зустрічний позов [PERSON] , задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2017 року, який був зареєстрований у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 174, та що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 28 квітня 2017 року (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 07 листопада 2017 року (а.с.7). Встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, що повністю визнано сторонами. Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, у зв`язку з чим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 27 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №2/359/533, що виданий на підставі вищевказаного рішення, знаходиться на примусовому виконанні у Бориспільському міськрайоному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, та Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника направлено до головного бухгалтера В/ч [NUMBER] , по місцю роботи боржника для виконання (а.с.134-138). Згідно з долученими до матеріалів справи документами відповідач [PERSON] працює у в/ч [NUMBER] , та характеризується з позитивної сторони, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 55-57, 60-65, 75). Відповідно до ордеру на службове приміщення №87, [PERSON] з сім`єю з 3-х осіб видано право на заняття житлового приміщення, за адресою: [ADDRESS] у комунальній квартирі [ADDRESS] (а.с.52) В судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] до 24 березня 2019 року проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором оренди житлового приміщення від 28 листопада 2018 року та Актом обстеження житлово-побутових умов від 04 лютого 2019 року проведеного Службою у справах дітей та сім`ї. Згідно даного висновку встановлено, що мати [PERSON] створила усі належні умови для життя, розвитку та відпочинку малолітніх дітей (а.с. 39-41). На даний час [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , та згідно Акту обстеження житлово-побутових умов №70 від 11 червня 2019 року встановлено, що [PERSON] , разом з двома дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають у найманій двокімнатній квартирі, мати створила всі належні умови для життя, розвитку та відпочинку малолітніх дітей (а.с. 114). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №77 від 05 лютого 2019 року «Про участь громадянина [PERSON] у вихованні його малолітнього сина» визначено громадянину [PERSON] порядок спілкування з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : кожної суботи та неділі тижня з 11.00 до 16.00 годин на нейтральній території або інші дні за домовленістю сторін (а.с. 59). Однак, в ході даного судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] звертався до Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Бориспільського відділу поліції з приводу неналежного догляду за малолітнім сином [PERSON] , та його переховування, що підтверджується заявами та висновками Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області (а.с.53-54, 58, 68-69). Згідно з долученого до матеріалів справи пояснення [PERSON] встановлено, що з 28 листопада 2018 року вона, її цивільний чоловік [PERSON] з двома малолітніми дітьми проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що твердження відповідача [PERSON] про те що позивач залишає дітей одних є неправдою, оскільки з 29 листопада 2018 року по 24 березня 2019 року вона кожного дня доглядала за дітьми (а.с. 97-99). Позивач [PERSON] характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра не стоїть (а.с.113,115). Також займається вихованням дітей, що підтверджується характеристиками старшої доньки [PERSON] наданих директором Бориспільської загальноосвітньої школи №6 Мазура В.І., директором Бориспільської дитячої музичної школи Ганудельовою Н.Г. (а.с. 121-122). Даючи оцінку дослідженим доказам та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, суд прийшов до висновку, що обставин, які б свідчили про неналежний догляд та виховання сина позивачем [PERSON] не встановлено. Також встановлено, що [PERSON] неодноразово зверталась до командування військової частини [NUMBER] , щодо морального тиску по відношенню до неї [PERSON] та виплати аліментів, що також підтверджується відповідними листами, заявами та висновками дільничних офіцерів поліції (а.с. 101-103,105-110). Відповідно до ч.1\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За змістом ч.ч.1,2\~ст.161 Сімейного кодексу України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини. Відповідач визнав позовні вимоги, а отже сторони дійшли згоди щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини. Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] встановлено, що орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю громадянкою [PERSON] за місцем її проживання (а.с. 155, на звороті). Дані про те, що наявні підстави, передбачені ч.2\~ст.161 Сімейного кодексу України, за яких позивачу за первісним позовом [PERSON] не може бути передана дитина, у суду відсутні. Враховуючи вік та інтереси дитини, та те, що дитина проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, суд вважає за можливе встановити місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ). З урахуванням вимог\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1473 гривень 20 копійок (а.с.1,81) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved