overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

25 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 01 листопада 1997 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON] [INFO], який проживає разом з Позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2011 року. Причиною припинення шлюбних відносин, як зазначила позивачка в позовній заяві, є подружня зрада. Спор майнового характеру між сторонами відсутній. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити ій прізвище «[PERSON]». Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився,про час та місце проведення засідання повідомлений належним чином. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1997 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовим записом №283. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син: [PERSON] [INFO], який проживає разом з Позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з Відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

25 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її матір [PERSON]., посилаючись на те, що після пережитого інсульту у 2008 році, остання не може самостійно пересуватися, та розмовляти. У зв'язку з цим вона не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. У судове засідання заявник не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, заяву задовольнити. Представник Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області до суду не з'явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 30.04.2014 року [PERSON] дійсно хворіє на психічну хворобу післяінсультна деменція. За своїм психічним станом остання не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до подання Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області остання клопотає про призначення заявника опікуном над [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Суд також приходить до висновку, що над [PERSON] необхідно встановити опіку, та призначити останній опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

25 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

25 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 11 вересня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 795. В судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у січні 2014 року, оскільки не знаходили взаємопорозуміння, їх сімейне життя не склалося із-за різних поглядів і різних характерів, між ними виникали сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Наполягає тільки на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить надіслана йому телефонограма, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяву про відкладення розгляду справи не надав. Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 вересня 2013 року, зареєстрували його у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що свідчить актовий запис за № 795. Від сумісного життя вони не мають спільних дітей. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2013 року. Фактично у шлюбі сторони прожили три місяці і стали проживати окремо, вони не ведуть спільного господарства, позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. При таки обставинах, суд вважає, що причини, які змушують позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

25 квітня 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова постановив заочне рішення за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача звернувся до суду із заявою про виправлення описки у вказаному рішенні суду, а саме в рішенні помилково вказано по батькові відповідача «[PERSON]», а необхідно «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦПК України - суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як видно з матеріалів справи відповідачем по цій справі є [PERSON], а в рішенні суду помилково вказано [PERSON], Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

25 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.04.2014р. о 12 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.04.2014р. о 12 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, відчуває слухові омани сприйняття. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

25 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2014р. о 15 год. 06 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2014р. о 15год. 06 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, агресивний. Дезорієнтований у часі, каже, що «зараз зима». Напружений, емоційно не стійкий, погрожує дружині. Негативі стичний до доньки. Гр.[PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку складного ґенезу( церебросклероз, ДЕП ІІ-ІІІ ст., хр. алкогольна інтоксикація) виражений психоорганічний с-м, з перенесеним деліріозним епізодом.. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON]. до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

25 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2014р. о 16 год. 28 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2014р. о 16 год. 28 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. На питання відповідає після пауз, не завжди в плані поставлених запитань, легко афектується. До чогось прислухається, балакає з неіснуючими людьми. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушена. Гр.[PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

25 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2014р. о 16 год. 28 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2014р. о 16 год. 28 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою матері [PERSON]. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, агресивний до родичів, тривожний, погрожує матері. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

25 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2014р. о 20 год. 35 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2014р. о 20 год. 35 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. На питання відповідає після пауз, не завжди в плані поставлених запитань, легко афектується. До чогось прислухається, балакає з неіснуючими людьми. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушена. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - біполярний афективний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

25 квітня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 033841, виданого Костянтинівською райдержадміністрацією 26 квітня 2004 року, їй належать земельні ділянки - кадастрові номери 1422480500:07:000:0042, 1422480500:12:000:0305. У зазначеному акті її прізвище вказано як «[PERSON]», а не «[PERSON]», що перешкоджає розпоряджатися належним їй майном. В інших документах, а саме: в паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного коду, її прізвище вказане як «[PERSON]», в зв'язку з чим вона просить суд встановити факт належності їй державного акту на право власності на вказані земельні ділянки серіі ДН 066841, виданого Костянтинівською райдержадміністрацією 26 квітня 2004 року. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що викладені в заяві вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Костянтинівської районної держаної адміністрації Левковський К.І. в судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення вимог заявника, пояснив, що помилка у написанні прізвища заявника у спірному державному Акті про право власності на земельні ділянки є неуважністю. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН 066841, виданого Костянтинівською райдержадміністрацією 26 квітня 2004 року [PERSON] належать земельні ділянки кадастрові номери 1422480500:07:000:0042, 1422480500:12:000:0305. (а.с.6). При заповненні вказаного державного акту в прізвищі заявниці було допущено помилку - замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Проте в паспорті громадянина України (а.с.4-5), довідці про присвоєння ідентифікаційного коду (а.с.4) прізвище заявниці вказане як «[PERSON]». На підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки невідповідність прізвища заявниці у державному Акті на право власності на земельні ділянці перешкоджає їй розпорядитись належним їй майном, тому слід встановити факт, що державний Акт на право власності на земельну ділянку серія ДН 066841 виданий Костянтинівською райдержадміністрацією 26 квітня 2004 року, виданий відносно заявниці і належить їй. Даний факт може бути встановлений тільки в судовому порядку і він має юридичне значення.

Outcome: approved