overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

24.07.2018 р. заявниця звернулася у суд із вище вказаною заявою, у якій просить встановити факт, що в актовому записі про шлюб № 125 від 20 червня 1965 року, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області та зареєстрованому у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 07 червня 2012 року за № 00072345681, відомості про нареченого стосуються [PERSON], [INFO], який уклав шлюб з нею [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви вказує, що не може оформити спадщину чоловіка у звязку з відсутністю його свідоцтва про народження, втратою свідоцтва про шлюб та опискою в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги. Представник заінтересованої особи подав клопотання, у якому справу просить розглянути за їх відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встанови таке. 17.09.1938 р. народився [PERSON], що підтверджується копією паспорта серії КС № 933542, виданого 10.01.2013 р. Червоноградським МС ГУ ДМС України у Львівській області. Як видно з відміток, що на сторінці десять цього паспорта, 20.06.1965 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] Згідно з паспортом заявниці, остання народилася 19.08.1939 р. та 20.06.1965 р. уклала шлюб з [PERSON] 24.06.2018 р. [PERSON] помер у м. Червонограді у віці 79 років, що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-СГ № 509827. Відповідно до реєстраційного номеру актового запису № 00072345681, що зареєстрований у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 07.06.2012 р., у графі про відомості нареченого щодо його дати народження зазначено 11.09.1938 р. Згідно пояснень заявниці, свідоцтво про народження [PERSON] втрачено. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що в актовому записі про шлюб № 125 від 20 червня 1965 року, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області та зареєстрованому у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 07 червня 2012 року за № 00072345681, відомості про нареченого стосуються покійного чоловіка заявниці [PERSON], який народився [INFO], шлюб з яким було укладено нею 20.06.1965 р. За таких обставин і міркувань суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 43 в будинку № 11 по вулиці Захисників України в місті Чернігові з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинув її квартиру та постійно не проживає в ній вже понад один рік, при цьому не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Допитані судом в якості свідків [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає в належній позивачеві квартирі з 2010 року. Відповідач не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. \~ \~ \~ \~За згодою позивача, 17.09.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 02.07.1998 року (далі Квартира), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 10-12). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 7, 8) і показань свідків, які узгоджуються між собою, в 2010 році відповідач добровільно покинув Квартиру та з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин; відповідач не бере участі в утриманні Квартири та в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сімю позивача в скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~У звязку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання малолітніх дочок: [PERSON], 2007 року народження, та [PERSON], 2010 року народження, в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання своїх дітей. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Відповідач визнав позов частково і повідомив про свою згоду сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу). Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, при цьому мають двох спільних малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Як убачається з пояснень сторін, з червня 2018 року подружжя проживає окремо; діти проживають разом із позивачем і знаходяться на її утриманні; відповідач не надає позивачеві систематичної матеріальної допомоги на утримання дочок. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та майнового стану відповідача, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Балтське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначив, що в його трудовій книжці, виданої 01.09.1992 року Тузловською школою-інтернатом, помилково було зазначено його по батькові (російською мовою) «Валерьевич» замість правильного «Валериевич». У звязку з необхідністю правильного нарахування його пенсії він просив суд встановити факт належності йому зазначеної трудової книжки. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] належить трудова книжка, видана 01.09.1992 року Тузловською школою-інтернатом, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] Встановлення факту належності заявнику даної трудової книжки необхідне для правильного нарахування його пенсії, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права на спадщину після смерті [PERSON], просив встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], на рівні рідних доньки та матері. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заявника [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг адвоката від 10.05.2018 року, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Казанківської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухав пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Свідок [PERSON] допитана у судовому засіданні, пояснила, що [PERSON], яка померла [INFO], являється їй рідною матір'ю, а [PERSON], яка померла [INFO], являється їй рідною сестрою та засвідчила, що дійсно [PERSON], яка померла [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] допитані у судовому засіданні, пояснили, що особисто знали померлих [PERSON] та [PERSON], оскільки разом працювали з ними в колгоспі «ім. Петровського» та засвідчили, що дійсно [PERSON], яка померла [INFO], була рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. З матеріалів справи, пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як він зможе отримати свідоцтво на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.08.1978р., який зареєстрований Матвєєво-Курганським відділом ЗАГС Ростовської області, актовий запис №118. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось, втрачено почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги. Вважає відновлення та збереження родини на теперішній час неможливим, надавати строк для примирення подружжя не вважає потрібним, оскільки в збереженні родини не має сенсу і потреби. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявилась, хоча про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному порталі Судової влади України. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] третьої особи Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначив, що є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім нього також зареєстрований відповідач [PERSON] Але останній з 2008 року не проживає в даній квартирі, комунальні платежі не сплачує, будь-які його речі у квартирі відсутні. Посилаючись на вищезазначене, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. у судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа, Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №1 у судове засідання не з'явилася. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно довідки №2755 від 13.07.2017 року, виданої Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №1, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані двоє осіб: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2008 року, що підтверджується актом про не проживання, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України , особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 12.08.1967 року Виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 13, мотивуючи тим, що з 1993 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають несумісні характери та різні погляди на життя та на теперішній час в нього є інша сімя. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Вважає примирення неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до п. 1 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.08.1967 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №273269 від 16.02.2017 року, виданим повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони мають вже повнолітніх дітей. Сторони однією сімєю не проживають. Фактично шлюбні відносини припинилися з 1993 року. Наявність можливості поновлювати шлюбні стосунки не встановлена. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Спадкоємцем [PERSON] був її рідний брат [PERSON], що помер [INFO] року. У зв'язку з чим [PERSON] просить визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив провести розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22.06.2013 року, який зареєстрований 22.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 638. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Представник позивача та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 081252 від 22.06.2013 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 22.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 638 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі покласти на відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved