Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

25 березня 2015 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулося ОКВПВКГ «Миргородводоканал» із позовом до [PERSON] В обґрунтування позову зазначено, що 25 вересня 2014 року працівниками позивача, під час проведення обстеження водопровідної мережі житлового будинку, який належить [PERSON], за адресою [ADDRESS], встановлено факт самовільного безоблікового водокористування, про що було складено акт про порушення № 000009 від 25.09.2014 року. На підставі рішення комісії по розгляду актів, відповідно до пунктів 3.3., 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 року № 190, виконано розрахунок витрат та вартості води за пропускною спроможністю труби вводу, на суму 10336,53 грн. 21 жовтня 2014 року на адресу відповідача було направлено вимогу сплатити вказану суму але відповідач на неї не відреагував. 25 лютого 2015 року відповідачу було особисто під підпис вручено претензію про стягнення коштів за безоблікове водокористування на суму 10336,53 грн. з додатками до неї, але на вказану претензію відповідач також жодним чином не відреагував, нарахована сума не відшкодована, тому позивач просить суд стягнути з відповідача 10336,53 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.20), позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також суду пояснив, що 25 вересня 2014 року було виявлено самовільне приєднання [PERSON] до системи централізованого водопостачання. Зокрема, від центральної труби на вулиці, була виявлена врізка до подвір`я будинку [ADDRESS]. На момент виявлення порушення договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не був укладений, технічні умови на підключення відповідачу не видавались. Після виявлення порушення з відповідачем було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення та встановлено прилад обліку води. Відповідач [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що він більше десяти років проживає в м.Києві та з 2006 року зареєстрований по [ADDRESS]. На час його відсутності, за недобудованим житловим будинком, у якому виявлене самовільне підключення та який насправді розташований на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS], наглядав та проживав у ньому його знайомий, який не повідомляв йому про те, що будинок підключений до мережі централізованого водопостачання. Під час своїх приїздів у Миргород, які відбувалися дуже рідко, він користувався водою з колодязя. Тому, коли він повернувся проживати у Миргород 25 вересня 2014 року то був здивований тим, що в будинку є вода. Але в цей же день після обіду до його домогосподарства прийшли працівники ОКВПВКГ «Миргородводоканал» і звинуватили його у самовільному приєднанні до системи централізованого водопостачання та безобліковому споживанні води, склали акт, який він підписав, але в подальшому відмовився сплачувати нараховану суму, оскільки вважає її надто великою а також тому що не вчиняв протиправних дій. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача адвокат Педорич В.І. (а.с.68, 69) вважав позовні вимоги необґрунтованими тому що відповідач тривалий час не проживав у своєму недобудованому будинку і не користувався системою централізованого водопостачання, тобто не допускав безоблікове водоспоживання, а повернувся до м.Миргорода лише у день складання акту. Вважав що у позивача відсутні відповідні правові підстави вимагати у відповідача сплати нарахованих збитків, тому у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 11 квітня 2006 року № 142 ОКВПВКГ «Миргородводоканал» визначене виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.42). Згідно рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів від 21 березня 1990 року № 60 (а.с.78) та типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на правах особистої власності від 21 квітня 1990 року (а.с.79-80) [PERSON] виділено земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. Згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 24 травня 2000 року земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,551 га передано у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.81). Відповідно до копії паспорта [PERSON] є жителем [ADDRESS], та зареєстрований за вказаною адресою (а.с.73-77). 25 вересня 2014 року працівниками позивача встановлено факт самовільного приєднання до системи централізованого водопостачання будинку, розташованого на земельній ділянці відповідача. Вказані обставини підтверджуються актом про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 000009 від 25 вересня 2014 року (а.с.10-11) та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.4.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Відповідач не звертався до позивача за відповідними документами на підключення до центрального водопостачального об'єкта та в договірних відносинах не перебував. Згідно п.4.3 вказаних Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо - будинкових мереж або до мереж споживачів). Відповідно до п.п.3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць. У відповідності з вказаними нормами позивачем виконано розрахунок витрат та вартості води (а.с.9), згідно якого обсяг безоблікового водоспоживання за період з 26.08.2014 по 25.09.2014р. склав 1627,8 куб.м. що згідно діючих у цей період тарифів (а.с.6-7, 8) становить 10336,53 грн. Вказаний розрахунок затверджений рішенням комісії з розгляду актів про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що діє у ОКВПВКГ «Миргородводоканал» (а.с.13). Позивачем 25.02.2015 року була вручена відповідачу претензія про сплату нарахованої суми до 6 березня 2015 року (а.с.19), однак Відповідач відмовився сплачувати вказану грошову суму. Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача та його представника щодо безпідставності позовних вимог. Відповідач та його представник посилаються на те, що в акті про порушення вказано адресу безоблікового споживання [ADDRESS], а йому належить земельна ділянка по [ADDRESS], отже відсутні докази що безоблікове водоспоживання здійснювалось саме у його домогосподарстві. Однак у судовому засіданні відповідач визнав ті обставини що працівниками позивача було виявлене в його присутності самовільне підключення до мережі водопостачання саме його недобудованого будинку, який розташованій на належній йому на праві власності земельній ділянці. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що при перевірці будинку, в якому було виявлено безоблікове водоспоживання, саме відповідач представився його власником і при зазначенні адреси ніяких заперечень не висловив. Ті обставини, що перевірка проводилась саме у домогосподарстві відповідача підтверджені і свідком [PERSON], який був присутній при перевірці та складанні акту і повідомив, що при відкритті водопровідного крану на будинку з нього текла вода. Твердження відповідача про те, що він не здійснював самовільного підключення, оскільки проживав у іншому населеному пункті суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідно ч.2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна і це не могло перешкодити відповідачу здійснити самовільне підключення за допомогою іншої особи або особисто, оскільки за показаннями свідків [PERSON], [PERSON] він періодично з'являвся до м.Миргорода. При цьому згідно п.3.4 вказаних вище Правил не має значення для визначення водокористування безобліковим, коли саме споживач самовільно приєднався до системи водопостачання, скільки років безобліково користується питною водою, давність самовільного приєднання впливає тільки на розрахунковий період. Суду надано достатньо доказів факту самовільного підключення [PERSON] до системи централізованого водопостачання та безоблікового водокористування. Згідно ст. 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» особи винні у самовільному підключенні споживачів до об'єктів та систем питного водопостачання і водовідведення притягаються до відповідальності згідно із законами України. Відповідно до ст.47 цього Закону підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування збитків за безоблікове водокористування 10336,53 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved