Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

25.07.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення їхньою дочкою [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 16.02.2013 року. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, з дому виносить речі, золоті вироби, має значні боргові зобов'язання через постійні програші коштів в азартних іграх. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. Відповідач коштів на утримання дочки [PERSON] не дає, хоча офіційно не влаштований, однак має високий місячний дохід. Зазначає, що відповідач ухиляється і від її утримання. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали. Позивач пояснила, що протягом останніх трьох місяців вона з відповідачем проживають окремо. В їхньої дочки є родова травма, на її лікування необхідні значні кошти. Вона проживає з батьками пенсійного віку, які її матеріально підтримують. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має високі заробітки. Жодних коштів на утримання дитини і на її утримання не дає. Просять позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER]. Сімейне життя в сторін не склалось, позивач вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Протягом трьох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач, виходячи з пояснень позивача, жодних коштів у добровільному порядку на утримання дочки [PERSON] не дає. Ураховуючи наведене, суд вважає, що дана позовна вимога є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів на її утримання, суд вважає, що така підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи пояснення позивача у позовній заяві та у судовому засіданні стосовно того, що відповідач, хоча офіційно не працєю, однак щомісячно отримує високий дохід, суд вважає, що останній має можливість надавати позивачеві матеріальну допомогу до досягнення їхньою дитиною трьох років. Отже, позов задовольняється повністю.

Outcome: approved