Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення розміру частки учасників спільної сумісної власності на житлову квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 08 лютого 2000 року, виданого приватизаційним відділом Нововолинського управління житлово-комунального господарства Нововолинської міської ради однокімнатна житлова квартира [ADDRESS] міста Нововолинська Волинської області, загальною житловою площею 34.0 кв.м. була передана у спільну сумісну власність гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач зазначає, що смт. Жовтневе міста Нововолинська Волинської області перейменоване на смт. Благодатне. Крім того позивач зазначає, що у зв'язку з одруженням [PERSON] отримала прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом ДРАЦС Нововолинського місь шго управління юстиції Волинської області 18.04.2012 року, [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим відділом ДРАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 0З.02.2016 року. Позивач посилається на те, що власність чотирьох осіб зареєстрована у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 05.10.2000 року. Позивач посилається на те, що має намір подарувати свою частку власності на квартиру своїй матері, однак для укладення договору дарування необхідно визначити розмір належної їй частки в житловій квартирі, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру не було визначено розміри часток кожного із співвласників. Крім того позивач зазначає, що всі співвласники вважають, що їхні частки квартири є рівними, тобто, що кожному із співвласників належить по 1/4 частині вищезазначеної квартири. Позивач просить визначити, що їй та кожному із решти співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частині квартири [ADDRESS] міста Нововолинська, Волинської області. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до проведення судового засідання подали до суду письмові заяви, просив справу розглядати у їхній відсутності, позов визнали в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Письмові докази у їх сукупності, які містяться у матеріалах справи суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорюються. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами у наданих заявах по суті справи, то у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Згідно положень частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначивши способи такого захисту відповідно до частини другої цієї статті. Згідно з ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи визнання позову відповідачами, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для визначення розміру частки учасників спільної сумісної власності на житлову квартиру, суд позов задовольняє та визначає розмір частки, що належить позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільній сумісній власності, а саме у квартирі [ADDRESS] м.Нововолинська, Волинської області та встановлює, що кожному із співвласників за даною адресою належить по 1/4 частині квартири.

Outcome: approved