Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

25 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 12 березня 2021 року, просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з 01 вересня 2018 року він почав навчання в Київському професійному коледжі з посиленою військовою та фізичною підготовкою. Зазначив, що перебуває на утриманні матері. Його батько - [PERSON] працює в ТОВ «Схід пожбезпека» та отримує стабільний дохід, тому здатен надавати матеріальну допомогу, на утриманні має дитину [PERSON] . Враховуючи, що позивач опинився у скрутних умовах, йому не вистачає коштів на харчування, оренду житла, належний зовнішній вигляд, канцелярські вироби, підручники та проїзд, він звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04 грудня 2020 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження. В прохальній частині позовної заяви позивач просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Третя особа 10 березня 2021 року надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести без його участі. 15 березня 2021 року відповідач надіслав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за навності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Лисичанську, Луганської області у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2002 року його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). З копії довідки № 1105 від 12 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно виконавчого листа № 2/195 виданого Попаснянським районним судом Луганської області суд вирішив з [PERSON] стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів , але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 29 січня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). З довідки № 178 від 11 листопада 2020 року [PERSON] працює в ТОВ «Капитал», її заробітна плата за період з 01 липня 2020 року по 31 жовтня 2020 року склала 29 863,90 грн (а.с. 14). На даний час [PERSON] являється повнолітнім та відповідно до Довідки № 214 від 20 жовтня 2020 року, навчається в Київському професійному коледжі з посиленою військовою та фізичною підготовкою з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року з трьохрічним терміном навчання за професією: «Радіомеханік з обслуговування та ремонту радіотелевізійної апаратури, радіомеханік з ремонту радіоелектронного устаткування з посиленою військовою та фізичною підготовкою» Знаходиться на неповному державному утриманні. Форма навчання - денна, бюджет. (а.с.7). Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочок, синів, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що до батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що син відповідача, навчається на денному відділенні, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина сторін потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання - денна, враховує, що обов`язок матеріально утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на строк навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання сина, не порушуючи при цьому права відповідача. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved