Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даною позовною заявою (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 квітня 2016 року між сторонами укладено договір підряду № 073, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобовязання протягом 45 днів з дня укладення договору виготовити та змонтувати деревяну альтанку. Вартість роботи сторони погодили в сумі 27\~300,00 грн., на виконання умов договору позивачкою сплачено авансовий платіж в сумі 21\~800,00 грн., що становить 80% від вартості виробу. Строк виконання договору сторони погодили 12 червня 2016 року. Але, у встановлений строк відповідачем не виконано умови договору, у зв'язку із чим, позивач звертався з вимогою виконати умови договору. Останній ухиляється від виконання своїх зобовязань за вказаним договором. На теперішній час умови договору не виконано, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати договір підряду №\~073 від 28.04.2016 року, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] сплачену вартість робіт у розмірі 21 800,00 (двадцять одна тисяча вісімсот) грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за невиконання зобовязання за договором підряду у розмірі 87 636,00 (вісімдесят сім шістсот тридцять шість) грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 28 квітня 2016 року між сторонами укладено договір підряду №073, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання по виготовленню деревяної альтанка (в подальшому роботи). Монтаж альтанки після виготовлення 1-2 дні. Строк виготовлення 45 календарних дня з моменту укладення договору. Вартість робіт становить 27\~300,00 грн. (а.с.9-11). У відповідності до ст.. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. На виконання умов договору позивачка сплатила в момент підписання вказаного договору суму завдатку в розмірі 21 800,00 грн., про що [PERSON] написано письмову розписку (з.а.с. 11). Визначаючи характер правовідносин та правові підстави, що виникли між сторонами суд вважає, що за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором побутового підряду. Згідно ст.. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до\~ст. 866 ЦК України, договір\~побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту кладення договору або його умов. За змістом ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ч.2,3 ст.. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У відповідності до вимог ч.1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За умовами\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих\~ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів, що передбачено ч.3\~ст. 865 ЦК України. Так, відповідно до п. 5\~ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем істотно порушено умови договору підряду №073 від 19.09.2016 року, що являється підставою для його розірвання, а також суд приходить висновку, що відповідач порушивши свої зобовязання за даним договором повинен відшкодувати позивачці грошові кошти сплачені нею відповідно до його умов в сумі 21\~800,00 грн. та додатково сплатити пеню в сумі 87\~363,00 грн. (із розрахунку 3% від вартості робіт (21\~800 грн.) становить 654 грн., а тому 654*134 дня прострочення виконання робіт = 87\~636 грн.), а всього в сумі 109\~436,00 грн. Щодо заявлених вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного. Згідно до ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.2,3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Під моральною шкодою, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За змістом зазначених положень, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний звязок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Аналізуючи доводи позивачки щодо завданої їй внаслідок дій відповідача моральної шкоди, суд вважає, що дані вимоги є необґрунтованими, недоведеними, у звязку із чим, суд відмовляє у їх задоволенні. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, суд вважає за належне з відповідача стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 1\~645,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial