Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

24 лютого 2021 року позивач звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 2000 гривень, з дня подання заяви по день закінчення навчання - 30.06.2022 року. Стягнути судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000 гривень. Допустити негайне виконання в частині виплати аліментів за один місяць. В обґрунтування свого позову посилається на те, що в період шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є учнем ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти» ІІ (базовий) рівень, денної форми навчання за професією «Електрозвальник ручного зварювання, слюсар - ремонтник». Оскільки відповідач матеріальної допомоги на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в учбовому закладі не надає, а навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась з позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Абловій Ю.Ю. Ухвалою судді від 25.02.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась з заявою в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового переказу. З будь-якими клопотання та відзивом до суду не звертався, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області було складено актовий запис за № 16 та видано Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року, по справі № 504/457/17, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно наданої довідки від 01 вересня 2020 № 118 П вбачається, що [PERSON] є учнем ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти» ІІ (базовий) рівень, денної форми навчання. Навчається на ІІ курсі, за професією: «електрозварник ручного зварювання, слюсар -ремонтник». Період навчання з 02.09.2019 року до 30.06.2022 року. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області № 470 від 25.08.2020 року, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Виховує сина без участі батька. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Так, як вбачається з довідки виданої директором ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти» , [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2022 року. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини, що син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на 2 курсі денної форми навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що з наданих позивачем доказів не вбачається спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у визначеній в позові суми, оскілки матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо доходу відповідача. Тим більш, виходячи з принципу рівності батьків в утриманні дитини, позивачем не надано доказів, що останньою витрачаються кошти на утримання дитини пов`язані з навчанням в розмірі 4000 грн. щомісячно. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства відповідач не надав суду доказів того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу. Вирішуючи дане питання суд бере до уваги й те, що ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язана також утримувати дитину матеріально на період навчання до 30.06.2022. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надає квитанцію та розрахунок суми гонорару на суму 1000 грн., з якої вбачається, що їх сплачено позивачем адвокату Каплі Т.А. за консультацію та складання позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За відсутності вмотивованих заперечень зі сторони відповідача щодо правомірності стягнення витрат на правничу допомогу, такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Інші наявні в матеріалах справи докази висновки суду не спростовують.

Outcome: partial