Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

24.12.2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 340_035 від 03.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривень на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02.02.2024 року на ремонт житла зі сплатою 21 % річних. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно яких поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором. Договори поруки, укладені з поручителями є типовими, тому номери пунктів та текст договорів відповідають один одному і є ідентичними. Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки у разі порушення позичальником виконання зобовязання або будь-якої його частини кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання позичальника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору, в порядку, передбаченому цим договором. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідачі зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконали і станом на 26.11.2019 рік заборгованість складає 81765,92 грн., яка складається: з процентів за користування кредитом в сумі з 09.08.2016 року по 07.06.2018 рік в сумі 36317,89 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту з серпня 2016 року по листопад 2019 року в сумі 11548,18 грн.; інфляційні втрати за прострочення сплати процентів з серпня 2016 року по листопад 2019 року в сумі 23637,83 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 09.08.2016 року по 26.11.2019 рік в розмірі 3508,44 грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів з 09.08.2016 року по 26.11.2019 рік в розмірі 6717,58 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 81765,92 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. 14.08.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № 340_035 від 03.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривень на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02.02.2024 року на ремонт житла зі сплатою 21 % річних. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно яких поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором. Договори поруки, укладені з поручителями є типовими, тому номери пунктів та текст договорів відповідають один одному і є ідентичними. Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки у разі порушення позичальником виконання зобовязання або будь-якої його частини кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання позичальника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору, в порядку, передбаченому цим договором. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідачі зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконали і станом на 26.11.2019 рік заборгованість складає 81765,92 грн., яка складається: з процентів за користування кредитом в сумі з 09.08.2016 року по 07.06.2018 рік в сумі 36317,89 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту з серпня 2016 року по листопад 2019 року в сумі 11548,18 грн.; інфляційні втрати за прострочення сплати процентів з серпня 2016 року по листопад 2019 року в сумі 23637,83 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 09.08.2016 року по 26.11.2019 рік в розмірі 3508,44 грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів з 09.08.2016 року по 26.11.2019 рік в розмірі 6717,58 грн(а.с.5-19) Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 30.03.2017 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованність у розмірі 152068,42 грн., у тому числі несплачені строкові відсотки по кредиту з 01.07.2016 року по 08.08.2016 рік в розмірі 2119 грн.; несплачені прострочені відсотки по кредиту з 01.08.2014 року по 08.08.2016 рік в розмірі 41450,50 грн.; інфляційні втрати по простроченому основному боргу з 01.10.2014 року по 30.06.2016 року в сумі 3256,68 грн.; інфляційні втрати по прострочених відсотках з 01.08.2014 року по 30.06.2016 року в сумі 8758,14 грн.; три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.10.2014 року по 08.08.2016 рік в розмірі 527,05 грн.; три проценти річних по прострочених відсотках з 01.08.2014 року по 08.08.2016 рік в розмірі 1262,12 грн. (а.с.28-29) У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та інфляційних втрат за кредитним договором. Отже, сума заборгованності виходячі з 09.08.2016 року (кінцева дата розрахунку на момент подачі первісного позову) по 30.03.2017 рік (дата винесення ріщення) складає 20077,25 грн., у тому числі складається з процентів за користування кредитом в сумі 12727,17 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту в сумі 2069,18 грн.; інфляційні втрати за прострочення сплати процентів в сумі 3607,23 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредит в розмірі 589,63 грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів в розмірі 1084,04 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved