Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

25.11.2014 року до Солом'янського районного суду м. Києва, через свого представника [PERSON], звернулась позивачка [PERSON] із позовною заявою до відповідача Київська міська рада, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], та після її смерті залишилось спадкове майно - квартира [NUMBER] в будинку [NUMBER], що розташована по [ADDRESS]. Посилалася на те, що вона є єдиною спадкоємицею до майна померлої, та звернулась до п?ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 24.07.2014 року державний нотаріус п?ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв'язку із відсутністю у Позивачки правовстановлюючого документу на квартиру. Вказані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з позовом. [PERSON] просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. [INFO] Позивачка [PERSON] померла. Ухвалою суду від 05.02.2015 року провадження у справі було зупинено в зв'язку зі смертю позивача [PERSON] до залучення до участі у справі її правонаступника. 28.07.2015 року через канцелярію суду надійшли матеріали спадкової справи №4/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи, заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана [PERSON], на ім'я якої спадкодавець залишила заповіт від 11.03.2014 року. Інших спадкоємців, за інформацією, що міститься у спадковій справі, у [PERSON] немає. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року до участі у справі залучено правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON]. [PERSON], в свою чергу, як правонаступник позивача [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до тих самих Відповідача та третьої особи та просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обгрунтовувала свої вимоги тим, що за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. В судовому засіданні, посилаючись на зазначені вище обставини, позивачка [PERSON] та її представник просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Відповідач подав до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач фактично позов визнає, та заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Третя особа, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання свого представника не направила. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки свого представника у судове засідання третя особа суд не повідомила. З урахування положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 27). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [NUMBER] в будинку [NUMBER], що розташована по [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку та строки 29.11.2013 року, через свого представника [PERSON], звернулася до п?ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно із матеріалами спадкової справи до п'ятої Київської державної нотаріальної контори звернулась також [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 07.05.2014 року заступник завідувача п'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В. повідомила [PERSON] що вона не заклякається до спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та не має права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як є живою рідна племінниця спадкодавця, яка подала заяву про прийняття спадщини. Вказана відмова [PERSON] не оскаржувалася. Таким чином, згідно із матеріалами спадкової справи № 669/2013, заведеної 29.11.2013 року до майна померлої [INFO] [PERSON], [PERSON] є єдиною спадкоємицею до майна померлої [PERSON]. В рамках заведеної спадкової справи № 669/2013, Державний нотаріус [PERSON] зробив запит до КП Київське міське бюро технічної інвентаризації щодо надання Інформаційної довідки про належність квартири [NUMBER] в будинку [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] на праві власності [PERSON]. КП Київське міське бюро технічної інвентаризації надало відповідь, в якій вказується, що «квартира, яка спадкується, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого головним управлінням житлового забезпечення 15.12.2005 року, наказ №2312-С від 07.12.2005року». Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданого головним управлінням житлового забезпечення 15.12.2005року наказ №2312-С від 07.12.2005 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. 24.07.2014 року державний нотаріус п?ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В. винесла постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [NUMBER] в будинку [NUMBER], що розташована по [ADDRESS], що належала [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 28). Вказані обставини змусила [PERSON], в листопаді 2014 року, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, який вона обґрунтовувала тим, що в іншій, ніж за рішенням суду, спосіб вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, спірну квартиру. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 23.01.2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, який залишила [PERSON] на її і`мя, та за цією заявою нотаріусом відкрита спадкова справа № 4/2015 після смерті [PERSON], що підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру та копією заповіту. Згідно із заповітом [PERSON] заповідала [PERSON] все майно, яке буде належати їй на день смерті. З матеріалів спадкової справи № 4/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею до майна померлої [PERSON]. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом здійснюється почергово. За змістом ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК Ураїни право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що померла [INFO] [PERSON] виконала всі умови закону щодо прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON]. Але реалізувати своє право на спадкове майно в установленому законом порядку в державній нотаріальній конторі не мала можливості у зв?язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та провести його державну реєстрацію в зв'язку зі смертю. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. До неї згідно із ч. 1 ст. 1276 ЦК України переходить право на прийняття належної [PERSON] спадщини - квартири [ADDRESS], яка на час розгляду справи зареєстрована на праві власності за [PERSON], померлою [INFO]. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 386 ЦК, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За змістом ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на спірну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і в зв'язку з цим не встигла оформити право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла [INFO], знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді і підлягають задоволенню, оскільки наданими суду доказами підтверджено право позивача на спадкування зазначеного майна, і обраний нею спосіб захисту її спадкових прав є єдиним можливим способом захисту, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved