Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

25.02.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд: 1) Розірвати договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за номером 3688, укладений 22.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. 2) Скасувати обтяження, зареєстровані за реєстровим номером 3689, встановлені договором довічного утримання, укладеним 22.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., за реєстровим № 3688, шляхом зняття заборони на відчуження житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . 3) Розірвати договір довічного утримання, зареєстрований за реєстровим номером 3686, укладений 22.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. 4) Скасувати обтяження, зареєстровані в реєстрі за номером 3687, встановлені договором довічного утримання, укладеним 22.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., за реєстровим № 3686, шляхом зняття заборони на відчуження земельної ділянки номер 6, площею 0,0574 га, в межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: в`їзд Садовий, м. Зміїв Харківської області. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є літньою жінкою. Її чоловік та син померли, а із близьких родичів у неї залишились лише онук та онука. З онуком вона майже не спілкується, а онука [PERSON] завжди ставилася до неї дуже добре, всіляко підтримувала та допомагала. У 2006 році позивач стала себе погано почувати та хворіти. [PERSON] досить часто відвідувала її та всіляко допомагала. Коли позивач виписалась із лікарні, то запропонувала своїй онуці [PERSON] укласти із нею договір довічного утримання, на що остання погодилась. 22.12.2006 між позивачем та [PERSON] було укладено 2 договори довічного утримання (догляду) у приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І. З моменту укладання договорів довічного утримання відповідачка [PERSON] відвідувала позивача у вихідні, допомагала їй по господарству: прибирати, прати, готувати їжу, але згодом остання припинила робити і це. Матеріально [PERSON] позивачу жодним чином ніколи не допомагала. Нині [PERSON] не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договорами довічного утримання (догляду): не забезпечує харчуванням, одягом, доглядом, необхідним матеріальним забезпечення, а через похилий вік позивачу доглядати себе дуже важко. У зв`язку похилим віком та незадовільним станом здоров`я позивач потребує постійної сторонньої допомоги, загального медичного обслуговування та медичної допомоги. З моменту укладання договору довічного утримання (догляду) з [PERSON] позивач повністю утримувала себе сама і за власний рахунок, а відповідач лише допомагала по господарству. Оскільки [PERSON] не виконує умови укладених 22.12.2006 договорів довічного утримання № 3686 та № 3688: не забезпечує позивача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та матеріальним забезпеченням позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 17.03.2020 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання без її участі. Позов підтримала та просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі, підготовче судове засідання просила провести без її участі та ухвалити рішення. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.12.2006 укладено договори довічного утримання (догляду). Договори посвідчені приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. та зареєстровані в реєстрі за № 3688, 3686. Відповідно до умов договору довічного утримання (догляду) [PERSON] (відчужувач) передала у власність [PERSON] (набувачу) належний їй житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Набувач зобов`язується довічно повністю утримувати Відчужувача, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні житловий будинок з надвірними будівлями. Вартість матеріального забезпечення (догляду) визначена сторонами в розмірі 250 грн на місяць (а. с. 9). Відповідно до умов договору довічного утримання (догляду) [PERSON] (відчужувач) передала у власність [PERSON] (набувачу) належну їй земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0574 га, в межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: в`їзд Садовий, м. Зміїв Харківської області. Набувач зобов`язується довічно повністю утримувати Відчужувача, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в його безкоштовному довічному користуванні земельну ділянку. Вартість матеріального забезпечення (догляду) визначена сторонами в розмірі 250 грн на місяць (а. с. 12). У зв`язку з посвідченням зазначених вище договорів накладено заборону на відчуження зазначеного в них нерухомого майна, що належить Відчужувачу, до припинення чи розірвання договору довічного утримання (догляду) з Набувачем (а. с. 10 - 11, 13 - 14). Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до частини 1 статті 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 Цивільного кодексу України). Як зазначено позивачем, відповідач не виконує умови укладених договорів довічного утримання (догляду) від 22.12.2006, не забезпечує позивача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та матеріальним забезпеченням В свою чергу, відповідач визнала позов в повному обсязі та жодних заперечень проти нього до суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання укладених 22.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] договорів довічного утримання (догляду), повернення майна позивачу та скасування встановлених обтяжень. Відповідно до положень статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, [PERSON] належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В свою чергу, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судовий збір в розмірі 840 грн 40 коп., який сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Outcome: approved