Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 99 871,03 грн. грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER], 2009 року випуску, який є спільним сумісним майном подружжя та сплаченого судового збору, мотивуючи тим, що вказаний автомобіль було придбано сторонами під час шлюбу і є неподільною річчю. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Не заперечували проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони уклали шлюб в 21.06.2008 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ, актовий запис №415. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2015 р. шлюб між ними розірвано. Також судом встановлено, що під час шлюбу у 2010 році сторони за спільні гроші придбали у спільну сумісну власність автомобіль SKODA FABIA д.н.з. [NUMBER] 2009 року випуску. З огляду на те, що сторони не змогли дійти згоди про порядок поділу спільного сумісного; майна, а автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом, у якому, у зв'язку з тим, що автомобіль є річчю неподільною, остання ставить питання про стягнення з [PERSON] на свою користь грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Skoda Fabia, 2009 року випуску, ринкова вартість якого становить 199 742,06 грн. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі виділу частки із майна або у разі поділу майна частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При цьому згідно з ч. 3 ст. 370, ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інших обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved