overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

26.03.2014р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивач із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі , який за рішенням Полтаського районного суду від 07.02.2011р. розірвано. Від вказаного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідач припинив надавати матеріалу допомогу на утримання сина, що і спідкало звернутися позивача до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з»явилась надавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач не з»явився попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем уточнених позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

26.03.2014р. позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] до закінчення його навчання. Просила стягнути з відповідача 1/2 частину від його заробітку. Позивач в судовому засідання позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Зазначила, що вона утримує сина, і розмір її заробітної плати - 1500 грн., недостатній для того, щоб оплачувати навчання сина. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 19). До настання повноліття сина [PERSON], до [INFO]., відповідач сплачував аліменти за виконавчим листом на підставі рішення суду. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засідання, [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON], що підтверджується довідкою форми №3 (а.с. 18). Навчається [PERSON] на 1 курсі денної форми навчання у Вищій Школі Економії та Інновацій в м. Люблін (Польща), за спеціальністю «Інформатика», термін закінчення навчання - 31.03.2017 року, плата за рік навчання становить 14 467,00 грн (а.с. 51-52). 23 роки [PERSON] виповниться 18.03.2019р. Як вбачається з матеріалів справи, розмір заробітної плати позивача складає 1500 грн., а відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 2 604, 35 грн (а.с. 49). Враховуючи викладене, суд вважає, що 1/2 частина від розміру песії відповідача буде складати такий же розмір доходу, що й позивача, тобто, не порушить прав відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

26.03.2014 р. цей позов заявлено до суду. Представник позивача для розгляду справи не з»явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини неявки та не надав до суду письмової заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. Відповідно до довідки Відділу державної РАЦС Літинського УЮ у Вінницькій області (а.с.56) відповідач [PERSON] помер [INFO] р. Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори №753/01-16 від 29.04.2014р. спадкова справа до майна померлого [INFO] р. [PERSON] відсутня, що свідчить про відсутність правонаступництва. У позові порушується питання про солідарне стягнення із відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним № 5295 від 18.06.2007 р., в сумі 2464, 25 грн. з яких: основний прострочений борг - 1022,95 грн., пеня за простроченим основним боргом та процентами - 1441, 30 грн.. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що відповідач [PERSON] уклав із позивачем кредитний договір №5295 від 18.06.2007 року (а.с. 5-6), відповідно до якого він отримав кредит в сумі 10000,00 грн. Відповідач [PERSON] згідно договору поруки № б/н від 18.06.2007 р. (а.с.7) поручився , а саме зобов»язався відповідати перед позивачем за зобов»язання відповідача [PERSON], однак помер та за відсутності правонаступництва, відповідно до ст. 37 ЦПК України, у цій частині провадження у справі слід закрити на підставі ч.1 п.6 ст. 205 ЦПК України. Розрахунок вимог банку з неповернення [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №5295 від 13.03.2014р. (а.с.9-11) підтверджує, що станом на 13.03.2014 року заборгованість становить 2462, 25 гривень, з яких основний прострочений борг - 1022,95 грн., пеня за простроченим основним боргом та процентами - 1441, 30 грн., що слід стягнути із відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

26.03.2015 заявниця звернулася в суд з даною заявою. Посилалась на те, що вона в січні 2014 познайомилася з [PERSON], від якого завагітніла і має намір народити дитину. Вони бажають зареєструвати шлюб, проти чого її батьки не заперечують. Оскільки вона не досягла шлюбного віку, але реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, то просила суд надати їй право реєстрації шлюбу з [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду. У судове засідання заявниця не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на заяві наполягала. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.2 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. Згідно ст. ст.22,23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років. Право на шлюб мають особи, що досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надане право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом встановлено, що заявниці [PERSON], [INFO] на сьогоднішній день виповнилося повних 17 років (а.с.3). [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в жіночій консультації Волноваської ЦРЛ із приводу вагітності, строк якої станом на 20.03.2015 становить 15-16 тижнів, що підтверджено довідкою Волноваської ЦРЛ від 20.03.2015 за №446 (а.с.7), тому суд вважає, що реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявниці. Суд вважає, що в задоволенні заяви в частині негайного виконання рішення суду необхідно відмовити, оскільки згідно ст.367 ЦПК України, в якій міститься вичерпний перелік справ, у яких допускається негайне виконання судового рішення, негайне виконання судового рішення у справах про надання права на шлюб не передбачено. На підставі ст.ст. 22, 23 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

26.03.2015 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.06.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

26.03.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

26.03.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 18 серпня 2012 року, який був зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 337. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. З 2013 року вони припинили спільне проживання, в звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Спору про поділ спільного майна вони не мають. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 337, - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; - судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 337 (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що з 2013 року шлюбні відносини позивачки та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про поділ спільного майна немає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

26.03.2015 р. заявниця звернулась до суду з заявою, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту батьківства. На обґрунтування вимог зазначила, що вона з червня 2013 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO]. [INFO] вона від нього народила сина [PERSON]. Оскільки при народженні дитини батько був померлим, в свідоцтві про народження сина прізвище вказано «[PERSON]», а в графі «Батько» відомості про батька зазначені з її слів. Посилаючись на викладене, вона просила суд встановити факт батьківства [PERSON], померлого [INFO], відносно [PERSON], [INFO]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС реєстраційної служби Балтського РУЮ в Одеській області в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду лист про розгляд справи у її відсутність та вказавши, що заперечень по справі немає. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали. Вислухавши думку заявниці, заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона з червня 2013 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] вона від нього народила сина [PERSON]. [INFO] батько дитини [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 5). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] (а.с. 4) вбачається, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що їх син [PERSON] з червня 2013 року до дня його смерті проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу із заявницею. За життя він визнавав, що заявниця є вагітною від нього. Зазначені обставини також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] являвся батьком [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

26.03.2015 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 19.07.2003 року.(а.с.2-4) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з березня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.23) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 08.05.2015 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що з 08.06.2012 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 11.10.2012 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відпвоідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що донька [PERSON] знаходиться лише на її утриманні. Відповідач позбавлений батьківських прав відносно іншої дитини, чи сплачує аліменти невідомо, проте він офіційно працевлаштований і має можливість допомагати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Голубіцька) І.В. зареєстрували шлюб 08.06.2012 року (а.с. 4) і є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає із матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 11). Шлюб сторін не розірваний, однак відповідач проживає окремо від неповнолітньої дочки [PERSON] та дружини, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, який зі слів позивачки офіційно працевлаштований, тому суд приходить до висновку, що 1/4 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на дочку [PERSON] з дня пред`явлення позову до суду, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з тим що, державний акт на право приватної власності на землю, повинен бути виданий Погребищенською районною державною адміністрацією, тоді як в даному випадку він виданий Білашківською сільською радою Погребищенського району Внницької області. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, просив розгляд даної справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 5) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 7). Після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивачка має намір успадкувати майно померлої [PERSON], проте успадкувати майно не має можливості. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку виданий невідповідним органом, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON]

Outcome: approved