Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

25 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з травня 1999 року по жовтень 2015 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. 18 квітня 2017 року між ними вдруге було зареєстровано шлюб, який відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2018 року розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дитини належним чином, матеріальну допомогу надає не періодично, раз на декілька місяців. Просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 26 листопада 2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, про який просить позивач. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Судом встановлено, що сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про їхнє народження. Відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки №1594, виданої 27 вересня 2019 року ПП «УК «Управдом», слідує, що [PERSON] дійсно проживає по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності та, враховуючи, що відповідач разом з дитиною не проживає, систематично не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року становить 2027 грн. 00 к., з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року становить 2118 гpн. 00 к., з 01 грудня 2019 року пo 31 грудня 2019 року - 2218 гpн. 00 к., обов`язок обох батьків утримувати дітей, які в рівній мірі несуть обов`язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача, а також визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про встановлення його у розмірі 5000 грн. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved