Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

25.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 18.05.2020 року уточнив та просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] ; визнати за ним,в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,2003 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:5122086300:02:001:0086; - цінні папери, а саме, акції прості бездокументарні імені Приватного акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода», код ЄДРПОУ 05529219, кількістю 9698 штук, загальною номінальною вартістю 9698 гривень, які належали [PERSON] , померлому [INFO] ; - цінні папери, а саме, акції прості бездокументарні імені Приватного акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода», код ЄДРПОУ 05529219, кількістю 4496 штук, загальною номінальною вартістю 4496 гривень, які належали [PERSON] , померлій [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1667 від 16.12.2019 року; - земельна ділянка площею 0,2003 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:5122086300:02:001:0086, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№332443, виданого 02.11.2009 року; - цінні папери, а саме, акції прості бездокументарні імені Приватного акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода», код ЄДРПОУ 05529219, кількістю 9698 штук, загальною номінальною вартістю 9698 гривень, що підтверджено довідкою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.3/1590БТ від 30.04.2020 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.07.2017 року (а.с. 9), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2003 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:5122086300:02:001:0086; цінні папери, а саме, акції прості бездокументарні імені Приватного акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода», код ЄДРПОУ 05529219, кількістю 9698 штук, загальною номінальною вартістю 9698 гривень. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 17.05.2017 року, посвідченого секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Волчковою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 35, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50441217 від 27.12.2017 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 17.05.2017 року, зареєстрований за № 35, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особою, яка має право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , являється дружина [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважаться таким, що спадщину прийняв. Крім того, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , від прийняття спадщини відмовились. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] , являючись спадкоємцем першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.1965 року, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.06.2018 року (а.с. 10), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять цінні папери, а саме, акції прості бездокументарні імені Приватного акціонерного товариства Агрокомпанія «Свобода», код ЄДРПОУ 05529219, кількістю 4496 штук, загальною номінальною вартістю 4496 гривень, що підтверджено довідкою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.3/1590БТ від 30.04.2020 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 56468368 від 10.06.2019 року, наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 30) та син [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] , що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що позивач проживав разом із [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] . Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. від 21.06.2019 року за № 548/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved