Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

26.06.2017 року мід ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць (43,2 % на рік), що підтверджується анкетою - заявою, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Станом на 25.12.2019 року має заборгованість в сумі 71497,88 грн., яка складається з: 50162,25 грн. - заборгованість за тілом (простроченим) кредиту, 3680,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 13773,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст 625; а також штрафи - 500 грн. - фіксована частина, 3380,85 грн. - процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується Статутом АТ КБ «Приватбанк», погодженим НБУ 06.09.2019 року, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише письмові докази позивача. Таким чином, суд вважає, що у зв`язку із не належним виконанням зобов`язань по кредитному договору у відповідача утворилася вищевказана заборгованість. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути штрафи в сумі 3880,85 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ та м. Макіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до довідки № 16742 про реєстрацію місця проживання особи від 06.04.2020 року, зареєстрований: [ADDRESS] , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 3880,85 грн.. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 25.12.2019 року складає в розмірі 67617,03 грн.: 50162,25 грн. - заборгованість за тілом (простроченим) кредиту, 3680,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 13773,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст 625. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково - з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 67617,03 грн. Відповідно до ст 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що також не заперечує в позовній заяві представник позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2017 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог. Позовні вимоги задоволено у розмірі 67617,03 грн., що складає 94,57 % від ціни позову (67617,03 *100: 71497,88). Відповідно платіжного доручення судові витрати позивача за подання позовної заяви складають 2102 грн.. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 1987,86 грн. (2102*94,57%) на відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial