Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

25.04.2016 року позивач ТОВ Бахмут Енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON]\~ за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Незалежності, 18/911, підприємство ТОВ Бахмут - Енергія регулярно надавало послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Вказує, що відповідач є власником (наймачем) квартири за вищевказаною адресою, та порушуючи чинне законодавство, він тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.11.2010 року по 01.05.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 11 490 грн. 40 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1\~378 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви. 15 червня 2016 року по справі за вказаним позов було винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ Бахмут - Енергія заборгованість за надані послуги по теплопостачанню за період з 01.11.2010 року по 01.05.2015 року у розмірі 11\~490 грн. 40 коп. та судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп. 04 травня 2018 року до суду звернувся відповідач [PERSON] із заявою про скасувати заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016 року за позовом ТОВ Бахмут Енергія до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. За результатами розгляду цієї заяви, 19.06.2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу про скасування заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2016 року та призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження. У судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність та вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, разом з тим надав заяву про розгляд справи без його участі. У запереченнях зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні у звязку з тим, що позивач просить стягнути з нього борг за комунальні послуги в розмірі 11\~490 грн. 40 коп., оскільки він є власником квартири [ADDRESS], але він у вказаній квартирі ніколи не проживав, не є її власником, та не має до неї ніякого відношення. Він зареєстрований та проживає у кімнаті гуртожитку № 905 в буд. 18 по вул. Незалежності, на підтвердження чого надав письмові докази. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1 рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 344 від 11.08.2010 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Артемівськ» виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є ТОВ «Бахмут-Енергія» (раніше ТОВ «Артемівськ-Енергія»). Відповідно до зазначеного рішення, ТОВ «Бахмут-Енергія» надає послуги з централізованого опалення мешканцям будинку № 18 по вул. Незалежності в м. Бахмут. Згідно з розрахунком позивача, за адресою: м. Бахмут, вул. Незалежності, 18/911, за якою позивач надає послуги з постачання теплової енергії, відкритий особовий рахунок № 1579 на імя [PERSON] (а. с. 5-6). Відповідач [PERSON], порушуючи зобовязання споживача послуг, не сплачував житлово-комунальні послуги (зокрема за теплову енергію), у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2010 року по 01.05.2015 року, яка становить 11 490 грн. 40 коп.. що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Представником позивача на підтвердження того, що [PERSON] проживає за адресою: м. Бахмут (Артемівськ), вул. Незалежності (раніше Артема), 18/911, була надана копія картки прописки КП «Артемівська керуюча компанія ЖКП» (а. с. 88). Однак в ній містяться виправлення, а саме номер квартири, в якій зареєстрований відповідач спочатку записана «905», а потім перекреслений, та вказаний 911-912. Інших доказів того, що відповідач проживав в [INFO] (Радянська) з 1 листопада 2010 року по 1 травня 2015 року і користувався послугами з централізованого опалення, що надавало підприємство, представником позивача не надано. Поряд з\~цим, за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 60267489 від 31.05.2016 року відомості щодо права власності на квартиру за адресою: Донецька область, м. Артемівськ (нині Бахмут), вул. Радянська (Незалежності)[ADDRESS], відсутні (а. с. 24-25). Також, згідно довідки КП «Бахмутська житлова управляюча компанія» № 909 від 22.10.2018 року (а. с. 96) за адресою: м. Бахмут, вул. Незалежності, 18/911 зареєстрованих немає. Крім того, відповідачем була надана копія корінця ордеру № 337 від 12.12.1997 року, з якого вбачається, що [PERSON], який працює санітаром швидкої допомоги, надана житлова площа у гуртожитку, що знаходиться за адресою: вул. Радянська,буд. 18, гурт., кімн. 905 (а. с. 87). Також, у паспорті серії ВВ 617014 на сторінці 11 стоїть печатка про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Артемівськ (нині Бахмут), вул. Радянська (Незалежності), буд.18, гурт., кімн. 905 (а. с. 84-86). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі, оскільки він не є власником квартири № 911, що розташована в буд. № 18 по вул. Незалежності, та не отримував надані позивачем послуги за вказаною адресою, тому позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за теплову енергію в сумі 11 490 грн. 40 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed