Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

26 листопада 2018 року представник позивача адвокат [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Чаплинської селищної ради [PERSON] було виділено земельну ділянку загальною площею 0,12 га по [ADDRESS], для будівництва житлового будинку на три кімнати, площа якого 42,00 м.кв. по типовому проекту 183-000-155 з навісом, гаражем, підвалом під ним, входом до підвалу, літньої кухнею, сараєм господарчим, прибудованим до будинку туалетом, сараєм для тварин та птахів. На будівництво вказаного будинку було складено будівельний паспорт. Було складено акт передачі геодезичних знаків. Вказаний будинок зі спорудами було побудовано в 2000 році, будинок загальною площею 121,9 м.кв., веранди - 4,7 м.кв., літньої кухні - 30,9 м.кв., підвалу - 6,2 м.кв., навісу - 9,8 м.кв., сараю 21,9 м.кв., та туалету з душем - 3,2 м.кв.. Будинок було підключено до мереж водо-, електро- та газопостачання, зареєстровано всіх членів сім'ї. На будинок складено технічний паспорт. В 2018 році позивач почав оформлювати право власності на вказаний будинок та отримав рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки подані ним документи для проведення державної реєстрації не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами який розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Чаплинська селищна рада Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без представника відповідача, заперечень проти позову немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно рішення Чаплинської селищної ради № 156 від 09.09.1994 року позивачу [PERSON] було виділено земельну ділянку загальною площею 0,12 га по [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка надана для будівництва житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, а саме житлового будинку на три кімнати, площа якого 42,00 м.кв. по типовому проекту 183-000-155 з навісом, гаражем, підвалом під ним, входом до підвалу, літньої кухнею, сараєм господарчим, прибудованим до будинку туалетом, сараєм для тварин та птахів. Згідно будівельного паспорту від 1994 року вбачається, що представник бюро при районному архітекторі [PERSON] склав акт від 23 вересня 1994 року, згідно якого позивачу [PERSON] погоджено зведення накреслених на плані забудови земельної ділянки жилих, виробничих, культурно-побутових будівель і споруд з адресою [ADDRESS]. На вказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок складено технічний паспорт від 16 лютого 2009 року, згідно якого будинок має такі характеристики: А - будинок загальною площею 121,9 м.кв., а - веранда - 4,7 м.кв., Б - літня кухня - 30,9 м.кв., под. Б - погреб - 6,2 м.кв., б - навіс - 9,8 м.кв., В - сарай - 21,9 м.кв., Г - туалету з душем - 3,2 м.кв, №1-№5,№І - побудови. Державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято від [PERSON] заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS], однак у державній реєстрації права власності зазначеного будинку було відмовлено, та винесено відповідне рішення №44084481 від 16 листопада 2018 року. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року від Каховського БТІ було витребувано інвентарну справу на будинок розташований по [ADDRESS], справа № 130/1, згідно якої вбачається та підтверджується наявними в ній документами, що [PERSON] на виділеній йому земельній ділянці загальною площею 0,12 га по [ADDRESS] у 2000 році збудував житловий будинок загальною площею 121,9 м.кв., веранди - 4,7 м.кв., літньої кухні - 30,9 м.кв., підвалу - 6,2 м.кв., навісу - 9,8 м.кв., сараю 21,9 м.кв., та туалету з душем - 3,2 м.кв. З домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку [ADDRESS], вбачається, що в ньому зареєстровані позивач [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.4.1. «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» (далі -Інструкція) від 09.06.1998 року, яка втратила чинність від 06.08.2012 року, тобто чинної на момент побудови спірного будинку, вбачається, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності на за зразком, наведеним в додатку 11 Інструкції: а) місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію. В п.1.8 наведеної Інструкції вказано, що державній реєстрації підлягають тільки ті об'єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об'єкти. Тобто, як вбачається з наведеної Інструкції, яка діяла на час побудови спірного будинку та відповідно до складеної інвентаризаційної справи від 16 лютого 2009 року, а також виходячи з того, що у вказаному житловому будинку зареєстровані члени сім'ї позивача з 2002 року, будинок підєднано до мереж газо-, електро- та водопостачання, все це свідчить про введення на той час вказаного будинку в експлуатацію згідно наведеної та діючої на той час Інструкції. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, оскільки відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, та з наданих позивачем доказів, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved