Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

26.05.2021 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом в якому просять скасувати усиновлення [PERSON] та [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (після усиновлення [PERSON] , [INFO] ) та внести зміни до актового запису №1286 від 11.12.2013 року про народження [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року подружжя [PERSON] та [PERSON] усиновили малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного рішення було внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [PERSON] , а саме прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] ». Усиновивши малолітніх дітей, позивачі вважали, що створили повноцінну сім`ю та зможуть надати дітям, які були позбавлена батьківського піклування, максимально комфортні умови, необхідні для їх життя та виховання, та перш за все показати дітям, що вони має батьків, які про них піклуються. З перших днів спільного проживання, позивачі забезпечили доньок всім необхідним для проживання, навчання, розвитку. Для налагодження контакту з дітьми проводили багато часу разом, відвідуючи при цьому зоопарк, театри, цирк, парки тощо. Однак, майже від самого початку спільного проживання вони почали помічати в поведінці старшої доньки [PERSON] агресію, неадекватну поведінку, донька не проявляла і не проявляє уваги до навчання, в колективі з дітьми постійно конфліктує і веде себе неадекватно, на зауваження вчителів не реагує. Дитина не сприймає позивачів, як батьків, ставиться як до чужих людей, та зазначає що любить тільки свою рідну матір. Почала красти речі, обманювати, на зауваження взагалі не реагує. Як батьки, позивачі вжили всіх заходів щодо виховання дитини, маючи надію на виправлення дитини, але жодних позитивних результатів це не дало. Подальше виконання обов`язків як усиновлювачів є неможливим та недоцільним. Вважають дані обставини суперечать інтересам дитини, а тому відповідно до ст. 238 СК України, просять усиновлення скасувати, внести зміни до актового запису про народження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2021 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 07.06.2021 року через канцелярію суду від позивачів [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вищевказаною справою та призначено до судового розгляду по суті. Витребувано у Виконавчого комітету Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування висновок про доцільність скасування усиновлення [PERSON] , [INFO] , усиновлювачами [PERSON] , [PERSON] за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2021 року, справа №33/2961/18. 13.09.2021 року на адресу суду надійшов висновок виконавчого комітету ЗМР №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року про недоцільність скасування усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2021 року закрито провадження у справі у частині позовних вимог до Служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Позивачі підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, та усно доповнили, що за час розгляду справи у суді, не зважаючи на їх зусилля, стосунки з дитиною ще більш погіршились та дитина не сприймає їх як батьків, проживати у їх сім`ї не бажає. Представник відповідача - Виконавчого комітету ЗМР, як органу опіки та піклування,у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пославшись на висновок №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року щодо недоцільності скасування усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Рішення просить ухвалити на розсуд суду з урахуванням норм чинного законодавства. Суд, вислухавши позивачів, допитавши в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року, у цивільній справі №333/2961/18 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] оголошено (визнано) усиновлювачами дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] , у м. Запоріжжя, Запорізької області, Україна, та зареєстрована Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис про народження дитини №1286, свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ; [PERSON] , яка народилася [INFO] , у м. Запоріжжя, Запорізької області, Україна, та зареєстрована Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис про народження дитини №643, свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . Зобов`язано Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести наступні зміни до актового запису про народження № 1286 від 11 грудня 2013 року [PERSON] , складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції: - записати громадянина України [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , виданий 09 березня 1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - батьком дитини. - записати громадянина України [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , виданий 13 жовтня 2005 року Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - матір`ю дитини. У зв`язку з усиновленням зобов`язано присвоїти дитині [PERSON] прізвище « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », ім`я, дату та місце народження залишити без змін, про що внести зміни до актового запису про народження дитини № 1286 від 11 грудня 2013 року. Зобов`язано Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видати нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] з урахуванням цих змін. Зобов`язано Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести наступні зміни до актового запису про народження № 643 від 22 червня 2016 року [PERSON] , складеного Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: - записати громадянина України [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , виданий 09 березня 1999 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - батьком дитини. - записати громадянина України [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , виданий 13 жовтня 2005 року Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - матір`ю дитини. У зв`язку з усиновленням зобов`язано присвоїти дитині [PERSON] прізвище « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », ім`я, дату та місце народження залишити без змін, про що внести зміни до актового запису про народження дитини № 643 від 22 червня 2016 року. Зобов`язано Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видати нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] з урахуванням цих змін. 31.07.2018 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено місце народження: «Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя», батько: « [PERSON] », мати [PERSON] », про що 11.12.2013 року складено відповідний актовий запис № 1286. Як вбачається з характеристики учениці 1-А класу [PERSON] , виданої директором Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради Максимовим В. та вихователя [PERSON] дитина проявляє емоційну лабільність: емоційний стан нестійкий, залежить від зовнішніх обставин та відношення оточуючих. Настрій може швидко змінюватися протягом незначного проміжку часу, при цьому сила емоцій не завжди відповідає силі подразника. Самооцінка відповідає межам норми даної вікової категорії, але не достатньо стабільна, що впливає на впевненість як в навчальній так і в позаурочній діяльності. Соціально-комунікативні навички розвинені на достатньому рівні. В спілкуванні відкрита, доброзичлива, почувається впевнено, сама ініціює спілкування, виявляє інтерес, прихильність та симпатію до співрозмовників. Під час бесіди з дорослими веде себе імпульсивно: ставить багато запитань, що не стосуються теми розмови, перебиває, відповідає не дослухавши запитання до кінця. Володіє моральними та етичними нормами співжиття у колективі. Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 23.06.2020 року №ІРЦ-85006/2020/119368, [PERSON] , [INFO] страждає на дизартрію, анартрію, розлад експресивного мовлення, має порушення опорно-рухового апарату. Батькам рекомендовано спостереження у психіатра, невролога, участь у розробці індивідуальних програм розвитку дитини, виконання рекомендацій лікарів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила що працює вчителем у Комунальному закладі «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» та була класним керівником в 1 класі, де з вересня 2020 року по серпень 2021 року навчалась [PERSON] , яка була активною дівчиною, іноді неслухняною. До інтернату приводили її батьки, була чиста та одягнута. Крім того зазначила, що була свідком розмови [PERSON] з хлопчиком про те, як вона налила в чайник розчинював, після цього пішла з дому. По п`ятницям не хотіла йти додому, а бажала залишатися в інтернаті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] (мати позивача [PERSON] ) пояснила, що [PERSON] весь час говорила, що хоче жити в інтернаті. Зажди вчиняла недобрі поступки, наприклад насипала піску в пральну машину, в магазині вкрала шоколадку, в її ліки налила якусь речовину, вночі коли всі спали, підійшла до неї та взяла її за шию. Її поведінка була незрозумілою. Батьки відносились однаково з любов`ю до обох дівчат, однак [PERSON] робила все на зло. Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із висновком виконавчого комітету ЗМР №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року орган опіки та піклування вважає недоцільним скасування усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року, об`єктивних причин для скасування усиновлення не виявлено, усиновлювачі [PERSON] , [PERSON] не до кінця усвідомили свою відповідальність за долю дитини, не в повній мірі були враховані психологічні особливості дитини, а також те, що пристосування дитини до умов проживання в сім`ї є стресовою ситуацією для дитини, не можуе бути короткочасною і потребує від батьків терпіння, любові, підтримки та розуміння,. В позовній заяві позивачі крім іншого посилаються на підставу скасування усиновлення, визначену п.3 ч.1 ст.238 СК України, відповідно до якої скасування усиновлення можливо в разі, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року суд бере до уваги, що зміст висновку зводиться до загальних відомостей про дитину та її незадовільний стан здоров`я, за відсутності будь-яких обґрунтувань прийнятого рішення при дослідженні наявності обставин, визначених п.3 ч.1 ст. 238 СК України. Орган опіки у своєму висновку, хоч і звернув увагу на напружені сімейні відносини та факт небажання дитини проживати у родині, однак не врахував ці обставини у разі подальшого спільного проживання дитини та усиновлювачів і можливості виконання ними своїх батьківських обов`язків. Частиною шостою статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З огляду на те, що висновок виконавчого комітету ЗМР №04/03-28/02793 від 07.09.2021 року щодо недоцільності скасування усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , є недостатньо обґрунтованим, тому приймаючи до уваги інші докази по справі в сукупності, враховуючи інтереси дитини про необхідність скасування усиновлення, суд не погоджується з ним. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивачі проживали однією сім`єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов`язки, зумовлені спільним проживанням однією сім`єю. Між тим на час вирішення спору суд констатує суттєве погіршення стосунків позивачів та неповнолітньої дитини, яка не бажає проживати в родині, втікає з дому, що об`єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачами усиновленої в умовах сім`ї. Судом встановлено, що між усиновлювачами та дитиною склалися такі відносини,які не залежать від їх волі, унеможливлюють подальше виховання ними дитини та їх спільне проживання, та суперечать інтересам усиновленої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи бажання позивачів та самої дитини, яка у судовому засіданні наполягала на скасуванні усиновлення та підтвердила, що не бажає жити однією сім`єю із усиновлювачами, з метою дотримання принципу пріоритетності інтересів дитини, суд дійшов до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи суд, знайшов об`єктивне підтвердження факту того, що між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved