Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

26.10.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - встановити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 27.03.2000 року [PERSON], у зв»язку з пропуском його з поважних причин. 26.10.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 26.10.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. В судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2016 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій він відмовляється від своєї частки в спадковому майні, просить суд слухати справу без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій він відмовляється від своєї частки в спадковому майні, просить суд слухати справу без його участі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій вона відмовляється від своєї частки в спадковому майні, просить суд слухати справу без її участі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка підтримала позов, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані та проживають на території Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 27.03.2000 року померла спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. За життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства КСГП «Ударник». У зв'язку з тим, що [PERSON] була членом КСГП їй належало право на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектари, про що Кагарлицькою районною державною адміністрацією було видано сертифікату серія [NUMBER] від 03.07.1996 р. Згідно п. 2 Указу Президента № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) члена КСГП. Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1265 Цивільного кодексу України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Після смерті [PERSON] із спадкоємців за законом залишились її онуки, - [PERSON] (далі-Позивач), [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] (помер 24.08.2005 р.), які є спадкоємцями п'ятої черги 2 ступеню споріднення. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не залишилось. Позивач та інші онуки можуть спадкувати спадщину [PERSON] тільки і як спадкоємці п'ятої черги, а не за право представлення (згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України), оскільки їх мати [PERSON], тобто дочка [PERSON]. померла після її смерті. При цьому, [PERSON] спадщини своєї матері не приймала. При цьому, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не бажають приймати спадщину та не заперечують проти прийняття її лише Позивачем. [PERSON] також спадщини після [PERSON] не успадковував та помер 24.08.2005 р. Після його смерті спадкоємців першої черги не залишилось. Отже, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщини [PERSON] не успадковували, єдиним спадкоємцем,, який бажає та може успадкувати спадщину [PERSON] є її онучка, - [PERSON], тобто Позивач. Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини баби [PERSON] У зв'язку з тим, що Позивачем було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 27.03.2000 р. [PERSON], нотаріус порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. і 272 Цивільного кодексу України. Причини пропуску Позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: - відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив яро відмову від неї. На час смерті спадкодавця [PERSON] Позивачка [PERSON] проживала разом із нею у житловому будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] Оскільки Позивач проживала з бабою, - спадкодавцем по даній справі, то вважала, що прийняла спадщину автоматично. Проте, нотаріус пояснив Позивачу, що їй необхідно поновлювати строк для прийняття спадщини [PERSON] Вищезазначені причини пропуску Позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду є поважними. Як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів справи, спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до положень Цивільного кодексу України, позивачка [PERSON]має право на її прийняття, як спадкоємець за законом. Відповідно, суд вважає, що позивачка [PERSON] має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася по смерті її бабусі, оскільки даний строк пропущений із поважних причин. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до абз. 2 п. 24 Постанови пленуму ВС України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved