Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

26 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу, в якому просив суд встановити факт належності йому архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Старобільського району» Старобільської районної ради Луганської області за № 1001 від 19 жовтня 2017 року наданої на імя [PERSON]. Заяву обґрунтував тим, що у звязку з досягненням ним 60 років та набуття необхідного стажу роботи, у листопаді 2017 року він звернувся із заявою до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за призначенням трудової пенсії за віком. До заяви були долучені необхідні документи, що підтверджують його право на пенсію і необхідний для її призначення стаж роботи. При перевірці документів, заінтересованою особою були виявлені розбіжності у вказівці його прізвища у трудовій книжці та у архівній довідці про заробітну плату за період з 1980 по 1985 роки. Так з архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Старобільського району» Староібільської районної ради Луганської області за № 1001 від 19.10.2017 випливає, що у відомості нарахування заробітної плати за 1980-1985 працівникам Старобільського автотранспортного підприємства 12662 проходить [PERSON] (російською мовою). Відповідно до трудової книжки його прізвище вказано як [PERSON]. Отже, у архівній довідці помилково вказано прізвище «Ципун», що не збігається з прізвищем «Ціпун» у трудовій книжці, паспорті громадянина України серія, номер ЕК 290822 виданого 11.11.1996 Сватівським РВ УМВС України в Луганській області та обліковій картці платника податків. Невідповідність прізвища виключає частину середньомісячного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 60 календарних місяців роботи, тобто за період 1980 року по 1985 рік включно. Внести виправлення в архівну довідку за № 1001 від 19.10.2017 в даний час неможливо, оскільки юридична особа Старобільське автотранспортне підприємство 12662, яке вносило записи до відомості про нарахування заробітної плати на прізвище «Ципун» вже не існує. Тому заявник поновити свої права може лише через звернення з даною заявою в суд. В судовому засіданні заявник [PERSON] просив задовольнити заяву обґрунтовуючи свої вимоги доводами викладеними у заяві. Представник заінтересованої особи Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області направив суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, оскільки участі в судовому засіданні брати не буде, розгляд справи поклав на розсуд суду. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які працювали з заявником підтвердили факт про задоволення якого просить [PERSON] Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутність представника заінтересованої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5\~визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК України від 1963 року\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, з узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного Суду України за 2010 рік вбачається, що «коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилка відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим». Стаття 28 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що ім'я фізичної особи складається з прізвища, імені та по батькові. Відповідно до копії паспорта заявника серії ЕК 290822 виданого Сватівським РВ УМВС України у Луганській області 11.11.1996 року, прізвище заявника зазначено - [PERSON] /а.с. 8/. У копії ідентифікаційного номеру вказано ім'я заявника аналогічне паспортним даним /а.с.9/. В трудовій книжці книжці виданій на імя заявника вказано мовою оригіналу «[PERSON], [INFO]» та вказано про те, він був прийнятий на роботу до Старобільського автотранспортного підприємства 12662 в якості водія згідно до наказу № 42-к від 09 липня 1979 року, де працював до 1988 року /а.с. 7/. З архівної довідки за № 1000 від 19.10.2017 вбачається, що тим же самим наказом № 42-к начальника Старобільського автотранспортного підприємства 12662 від 09 липня 1978 року, що вказаний і у трудовій книжці, на роботу був прийнятий [PERSON]. Отже, суд прийшов до висновку, що дійсно в наказі № 42-к про прийняття на роботу від самого початку була допущена помилка у зазначенні прізвища, що у подальшому призвело до помилки у відомості про заробітну плату. Встановлення факту належності архівної довідки необхідно заявнику для оформлення пенсії. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON], оскільки від правильності зазначення в архівній довідці прізвища заявника залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав, зокрема права на пенсійне забезпечення.

Outcome: approved