Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

26 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 січня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 3840 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 92 грн. 16 коп. Посилаючись на те, що [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 16 жовтня 2013 року у розмірі 40446 грн. 16 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшла заява представника позивача Тимошенка О.А., в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 19 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника за № NKXRRХ11950010 разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] строковий кредит у сумі 3840 грн. строком до 19 січня 2010 року, в обмін на його зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 92 грн. 16 коп. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 640 грн. Відповідно до п. 5.1 Умов, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Крім того, відповідно до п. 5.3 Умов при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлений сторонами тривалістю 5 років відповідно до п. 5.5 Умов. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Відповідач неналежно виконував умови договору, оскільки проводив оплату нерегулярно та не у повному обсязі. Згідно з розрахунком, станом на 16 жовтня 2013 року заборгованість за даним кредитним договором складає 40446 грн. 16 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 2640 грн. 01 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 267 грн. 81 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1382 грн. 40 коп., пеня - 33753 грн. 74 коп., штрафи - 500 грн. ( фіксована частина) та 1902 грн. 20 коп. (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту є обґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки можу бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, наданим позивачем, вбачається, що збитки останнього внаслідок порушення умов договору складають 4290 грн. 22 коп. із них: 2640 грн. 01 коп. заборгованість за кредитом; 267 грн. 81 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1382 грн. 40 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. Конституційний суд в Рішенні у справі № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року зазначив, що положеннями частин першої, другої статті 18 Закону про захист прав споживачів встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В частинах третій, четвертій статті 18 Закону про захист прав споживачів наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4 частини першої статті 21 Закону про захист прав споживачів встановлено, що для цілей застосування цього захисту та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь - якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Конституційний Суд України виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Аналізуючи наведені обставини, суд з урахуванням незначного розміру збитків, заподіяних Банку з вини відповідача, а також критеріїв справедливості та добросовісності в межах дії свободи договору, приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК, для зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку, з 33753 грн. 74 коп. до 4290 грн. 22 коп. Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність зменшення штрафу (процентна складова) до 429 грн. 02 коп. (8580 грн. 44 коп. х 5%). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача слід стягнути заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 2640 грн. 01 коп., заборгованості по процентам у розмірі 267 грн. 81 коп., заборгованості по комісії у розмірі 1382 грн. 40 коп., пені у розмірі 4290 грн. 22 коп., штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина), та штрафу у розмірі 429 грн. 02 коп., а всього 9509 грн. 46 коп. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial