Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

25 червня 2020 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської областві з даною в інтересах ТОВ «Агро 2012» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди звернувся адвокат Батієнко Я.І. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами укладено цивільно-правовий договір № 4/1 про надання послуг, на підставі якого відповідачу було доручено навантаження зерна кукурудзи, власником якого є позивач, у вагон залізничного потягу на залізничній станції Миргород з метою подальшої реалізації. Виконання робіт по навантаженню здійснювалося, окрім відповідача ще десятьма особами, з використанням навантажувача з ковчегом. 05.05.2020 після завершення виконання даних робіт, частину зерна вантажниками залишено у ковчегу не завантаженою у вагон в результаті чого, зерно промокло під дощем. Наступного дня, 06.05.2020 року вологе зерно з ковчега було завантажено до вагону потягу, в результаті чого весь об`єм зерна кукурудзи, який був завантажений у вагон під дією вологи зіпсувався. Актом № 1 від 21.05.2020 року комісією ТОВ «Агро 2012» встановлено, що винними діями Відповідача та решти вантажників, позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 338 590,00 грн з розрахунку 69,1 тони зіпсованого зерна кукурудзи за ринковою вартістю 4900,00 грн за 1 тону. На підставі ст.ст. 1166,1192 ЦК України прохав стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану неналежним виконання договору про надання послуг № 4/1 від 03.06.2019 року у розмірі 30 780,91 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року відкрито провадження по справі з призначення проведення першого судового засідання (а.с.28). У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними. Вважає, що роботу визначену договором виконав належним чином. До завданої шкоди ніякого відношення не має. Вважає, що шкоду було завдана внаслідок неправильного зберігання зерна, що є провиною лише самого позивача. Вважає, свою вену недоведеною, а тому у задоволенні позову прохав відмовити у повному обсязі. (а.с.40). В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову заперечив, прохав відмовити у його задоволені з підстав, наведених у відзиві. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами укладено 03 червня 2019 року цивільно-правовий договір № 4/1. У відповідності до 1.1. Виконавець, [PERSON] , зобов`язується надати Замовнику, ТОВ «Агро 2012», послугу (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Згідно з п.1.4 Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку Виконавця буде засвідчуватися Актами прийому наданих послуги (виконаної роботи). Згідно п.1.5. Акт прийому надання послуг (виконаної роботи) підписується Сторонами після надання послуги (виконання робіт) та є невід`ємною частиною договору. У відповідності до п.5.2 Якщо невиконання або неякісне виконання завдань Виконавцем заподіяло Замовнику матеріальну шкоду то дана шкода є матеріальною відповідальністю Виконавця в повновму обсязі. У відповідності до п.6.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше ніж 03 червня 2020 року (а.с.13). Сторонами визнається, що саме на виконання умов вказаного договору, відповідачем 05 та 06 травня 2020 року надавалися послуги по навантаженню зерна кукурудзи, власником якого є позивач, у вагон залізничного потягу на залізничній станції Миргород з метою подальшої реалізації. 21 травня 2020 року директором ТОВ «Агро 2012» видано наказ № 7 «про створення комісії» у зв`язку з виявленням заподіяння шкоди ТОВ «Агро 2012» 06.05.2020 року (а.с.18). Цього ж дня, 21 травня 2020 року, працівниками ТОВ «Агро 2012» майстром [PERSON] , головним бухгалтером - [PERSON] , начальником зміни - [PERSON] , складено акт № 1 про «встановлення розміру збитків при навантаженні вагонів», де зазначено, що в ході перевірки встановлено що працівниками Бази № 2 ТОВ «Агро 2012» в період навантаження кукурудзи 06.05.2020 року не було перевірено наявність зерна кукурудзи у ковчегу. Це зерно завантажено вологим у вагон, що призвело до заподіяння шкоди підприємству у розмірі 338 590,00 грн. Зіпсоване зерно в кількості 69,1 тони по ціні 4900,00 грн за тону. Під час завантаження кукурудзи працювало 11 чоловік. Вартість заподіяної шкоди кожним становить 30 780,91 грн (а.с.19). До матеріалів справи також долученні пояснюючі записки робітниці [PERSON] та вантажника [PERSON] датовані 21 травня 2020 року, аналогічні за змістом, в яких дані особи вказуються на свою присутність 06.05.2020 року під час погрузки зерна, неперевіривши ковчег на відсутність зерна, працівники [PERSON] та [PERSON] вологе зерно загрузили у вагон (а.с. 20-21). У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов, таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 у справі № 591/5118/14-ц. У відповідності до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Здійснюючи оцінку доказів по справі, суд зауважує на наступному. Укладений між сторонами договір, не конкретизує які саме послуги відповідач повинен надати позивачу, їх обсяг. Окрім того, договором не визначався обов`язок відповідача по здійсненню збереження майна позивача від дощу чи інших погодних чинників. Сторонами визнається, що між ними виникли правовідносини, з приводу надання послуг лише щодо завантаження вагонів зерном кукурудзи. Будь-яких застережень, щодо порядку надання відповідних послуг, договір, укладений між сторонами, не містить. Решта доказів по справі не є достатніми, для однозначного висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань. На переконання суду, позивачем не доведено протиправності поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та матеріальною шкодою позивача, а також вини, що виключає можливість деліктної відповідальності. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed