Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

25.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.1999 року, який зареєстрований в БТІ м. Краматорська, йому належить будинок [ADDRESS]. В вищевказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] З 23.03.2006 року та по теперішній час [PERSON] в будинку не проживає, його особистих речей не має та він мешкає за іншою адресою. Відповідач комунальній послуги не сплачує, будинком не цікавиться. В зв'язку з тим, що в будинку зареєстрований відповідач, позивач не має можливості оформити субсидію, та вимушений за нього сплачувати комунальні платежі. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, та пояснив, що відповідач є його другом, який попросив його зареєструвати, але на теперішній час добровільно не знімається з реєстрації. Не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, судовими повістками. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. За таких обставин суд на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 26.07.1999 року, який зареєстрований в БТІ м. Краматорська, [PERSON] належить жилий будинок [ADDRESS]. Позивачу також належить на праві власності земельна ділянка по [ADDRESS], що підтверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку. Згідно довідки Комітету мікрорайону № 6 Краматорської міської ради, за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту про не проживання від 20.04.2017 року за адресою: [ADDRESS], громадянин [PERSON], [INFO], зареєстрований та не проживає з моменту реєстрації по теперішній час. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідач порушує його право в користуванні власністю, а тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved