Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

25 серпня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 21 вересня 2021 року позивачкою надана уточнена позовна заява. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що 20 лютого 2014 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 500462293 на отримання грошових коштів на суму 70000 гривень, який був погашений шляхом надання їй грошових коштів у розмірі 69542,04 гривень за кредитним договором від 27.08.2014 року за № 500957908 для погашення заборгованості за кредитом № 500462293. 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис № 4090 від 24.03.2021 року, за яким з неї стягнуто заборгованість у розмірі 99358,22 гривень. Вважає вчинення вказаного виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, тому як нотаріус не вправі здійснювати нотарільну дяльність за межами свого нотаріального округу; приватним нотаріусом та ТОВ «Вердикт Капітал» не дотримано вимоги п. 2 Переліку документів, якими стянгенення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, оскільки виконавчий напис не вчинений на оригіналі кредитного договору: не надана стягувачем виписка, яка не підтверджує безспірність заборгованості боржника, так як не містить інформації про суми коштів, які надійшли на рахунок стягувача за період з 29.01.2019 року по 22.03.2021 року. Крім того, нотаріусом стягнута заборгованість з [PERSON] , але після розірвання шлюбу 19 червня 1997 року її прізвище змінилося у 1997 році з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] . Крім того, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21.03.2016 року нею була повністю сплачена сума у розмірі 91483,37 гривень по кредитному договору № 500957908. З 28 січня 2019 року її зобов`язання припинилися у зв`язку із закінченням строку кредитування. Вона не погоджується з сумою боргу, вказаному у виконавчому написі, тому що здійснювала платежі за вказаним кредитом, але докази цього нотаріусу подані не були. Просила суд визнати виконавчий напис № 4090, виданий 24.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, таким, що не підлягає виконанню, щодо стягнення з неї суми заборгованості за виконавчим документом у розмірі 97858,22 гривень на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», та за вчинення виконавчого напису витрат у розмірі 1500 гривень. Разом із позовом позивачкою надане клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу, зареєстрованого в реєстрі № 4090, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем 24.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 99358,22 гривень. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маіруполя Донецької області від 26 серпня 2021 року відкрите провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича та у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича відповідні докази. Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року за заявою [PERSON] про забезпечення позову зупинено стягнення по виконавчому провадженню ВП № 66188146 відкритому на підставі виконавчого напису № 4090, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем 24.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 99358,22 гривень. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Литвин Л.П. витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича відповідні докази. Позивачка та її представник адвокат Литвин Л.П. надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №4090, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке в свою чергу, є правонаступником АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором № 600957908 від 27.08.2014 року у розмірі 97858,22 гривень, а саме: прострочена заборгованість за відсотками та комісіями у розмірі 97858,22 гривень. Також стягнуто 1500 гривень за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 90). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 березня 2016 року за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500957908 від 27 серпня 2014 року, позовні вимоги задоволено: стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2014 року у розмірі 91483,37 гривень (а.с. 65-67). Рішення набрало законної сили 16.05.2016 року. Отже, заборгованість за кредитним договором № 500957908 від 27 серпня 2014 року, щодо якої вчинений виконавчий напис №4090, стягнута з [PERSON] рішенням суду від 21 березня 2016 року. Згідно постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маіруполя ГТУЮ у Донецькій області Трушкіної А.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2018 року, виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 91483,37, закінчено у зв`язку з повним погашенням заборгованості (а.с. 62). Крім того, як вбачається з довідки ПАТ «Альфа-Банк» від 19.09.2021 року [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 500462293 від 20.02.2014 року, отриманим в АТ «Альфа-Банк», не має (а.с. 50). Тобто сума заборгованості за договором № 500957908 від 27 серпня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , яка визначена у спірному виконавчому написі, не може бути безспірною, оскільки вона повністю погашена. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» та від позивачки первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, рішення суду від 21 березня 2016 року та відомості щодо закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за відсотками є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог фінансової компанії до позивачки. Отже, позивачкою доведено той факт, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність розміру заборгованості. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved