Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

25.01.2018 року [PERSON] звернулась до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з [PERSON] у шлюбі, котрий був розірваний за рішенням суду у 2012 році. Від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], котра після розірвання шлюбу проживає разом з нею, а відповідач, в свою чергу, не приймає жодної участі у вихованні дитини, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться навчанням, здоров'ям, моральним та духовним розвитком дитини. Таким чином, у зв'язку з тим, що зв'язок між донькою та батьком втрачено, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав. У судове засідання позивач не з'явилася. Подала до суду заяву, якій просила розглянути справу за наявними у справі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, протии ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього. Третя особа, котра в установленому законом порядку повідомлялась про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, котрий було розірвано за рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 25.09.2012 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачем (а.с. 10, 11). Згідно висновку Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації № 100-4328 від 20.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року по 25.09.2012 року. Мають спільну доньку - [PERSON], 2007 року народження. Наразі малолітня [PERSON], 2007 року народження, проживає разом з матір'ю - [PERSON] Акт обстеження житлово-побутових умов проживання, складений представником Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS], свідчить про те, що малолітня [PERSON], 2007 року народження, проживає разом із матір'ю в однокімнатній квартирі. Для [PERSON], 2007 року народження, виділене окреме спальне місце, письмовий стіл. Наявні речі. іграшки, одяг відповідно до її віку, статі та сезону. Згідно матеріалів справи батько дитини в навчальний виховний заклад, який відвідує дитини не з'являвся. Розглянувши питання позбавлення батьківських прав [PERSON] на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, зважаючи на всі обставини справи та зібрані документи, враховуючи інтереси дитини Комісією прийнято рішення № 4 від 14.03.2018 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], 2007 року народження. Враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини № 4 від 14.03.2018 року, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 30-34). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків, що може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved