Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

25.08.2016р. [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначила, що з 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі, від яких народився син [PERSON], [INFO] З жовтня 2015р. сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю перебуває на утриманні матері, хоча батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, у звязку з чим просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що він не працює, а тому сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. він не здатен. Також його мати хвора на серце, за матірю він здійснює нагляд, має підсобне господарство, іноді продає сільськогосподарську продукцію, за рахунок якої і живе, утриманців не має. Крім того, він возить дитині солодощі, а тому у звязку з викладеним просить у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд прийшов до висновку про задоволення \~позовних вимог у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №399968, виданим 22.07.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №445 (а.с.4). Дитина проживає разом з матірю, що визнається сторонами. Відповідач проживає окремо. Позивачка [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує матеріальну допомогу у розмірі 860,00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою з Управління соціального захисту населення, яка є в матеріалах справи (а.с.6). Відповідач [PERSON] ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ст. 180 СК України покладає обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей до їх повноліття на обох батьків в рівній мірі. \~ Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в \~частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З тексту ст.184 СК України вбачається, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якій підлягає індексації відповідно до закону. Позивачка мешкає разом з неповнолітньою дитиною, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує матеріальну допомогу у розмірі 860,00 грн. в місяць, тобто має дуже невеликий дохід, на який повинна існувати сама та утримувати дитину. Відповідач [PERSON] не працює взагалі, посилаючись на відсутність роботи та поганий стан здоровя своєї матері, за якою, з його слів, він здійснює нагляд, однак документально не підтверджено перебування хворої матері на утриманні відповідача, в Центрі зайнятості як шукаючий роботу на обліку відповідач не перебуває. Інших утриманців у відповідача також немає. Крім того, мінімальний розмір аліментів для дитини віком до 6 років на теперішній час складає 368 грн. 40 коп., але судом не встановлено підстав для стягення з відповідача аліментів в мінімальному розмірі. Таким чином, суд вважає, що відповідач не працює без поважних причин, офіційно він є працездатним, крім того, судом не встановлено, щоб відповідач вживає взагалі будь-яких заходів для свого працевлаштування та намагається будь-яким іншим чином утримувати свою дитину. Ніяких доказів на підтвердження своїх доводів відповідач суду не надав. Викладені відповідачем в судовому засіданні обставини не звільняють його від обовязку в рівній мірі з позивачкою утримувати власну дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд, зважаючи на положення ст.ст.141, 180-182, 184 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та той факт, що доходи позивачки є невеликими, що відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, що він є працездатним, не має інших утриманців, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved