Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

24.09.2014 року до суду надійшов позов поданий представником адвокатом [PERSON] в інтересах позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи: Третя Харківська державна нотаріальна контора і [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповідальним розпорядженням [PERSON], яка померла у місті Харкові [INFO] У позовній заяві позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що [INFO] року у місті Харкові померла [PERSON], яка за життя склала заповідальне розпорядження на користь позивачів і третьої особи - [PERSON]. 24.09.2014 р. представник позивачів при ознайомленні у суді із іншою цивільною справою дізнався про заповідальне розпорядження. З тих причин, що раніше позивачі не знали про заповідальне розпорядження на їх користь, то вони не зверталися до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після смерті [PERSON] та пропустили 6-місячний строк для такого звернення. Просять суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У суді представник позивачів адвокат [PERSON] позов підтримав та пояснив, що до нього звернувся [PERSON], який проживає у м. Бєлгороді, Російської Федерації з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті брата його батька - [PERSON], який помер у м. Харкові у 2011 році. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на предмет спадщини на квартиру [ADDRESS] у якій проживав померлий, він подав до Московського районного суду м. Харкова позов, та вважає, що достатнім доказом про подачу позову до суду є долучений до позову лист із нотаріальної контори, який містить відомості про справу. 24.09.2014 р. у суді із матеріалів цивільної справи № 643/9466/14-ц він дізнався про те, що дружина [PERSON] - [PERSON], яка проживала разом із покійним своїм чоловіком, залишила заповідальне розпорядження на користь спадкоємців - позивачів у справі і третьої особи - [PERSON], на 1/2 частину квартири [ADDRESS], співвласницею якої вона була наряду із покійним [PERSON] Через те, що 6-місячний строк для звернення до нотаріальної контори за спадщиною був пропущений, він підготував від імені позивачів позов до суду. Угоди із позивачами [PERSON] і [PERSON] він уклав за сприяння [PERSON], який отримав від нього бланки заповнених угод та повернув їх йому із підписами співпозивачів. Оскільки позивачам не було відомо про наявність складеного [PERSON] заповіту то вони не зверталися до нотаріуса з питання прийняття спадщини і з цієї причини з поважних причин пропустили строк для звернення за прийняттям спадщини, який належить поновить терміном не більше як один місяць. 24.09.2014 року він отримав у Третій державній нотаріальній конторі м. Харкова письмову відмову щодо неможливості оформлення спадщини через пропуск 6-місячного строку. Представник відповідача Харківської міської ради Саньков Ю.В., діючи по довіреності, позов не визнав та подав заяву про розгляд справи у його відсутності із урахуванням поданих до суду письмових заперечень. У письмових запереченнях представник Саньков Ю.В. зазначив, що позивачі не надали суду доказів про те, коли їм стало відомо про наявність заповіту, та що необізнаність позивачів про наявність спадкового майна не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. Вважає, що поважними причинами пропуску такого строку є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами спадкоємця для вчинення дій з прийняття спадщини. Представник третьої особи [PERSON] - його мати [PERSON] у суді заявила про обізнаність позивачів із наявністю заповіту і заперечила проти надання їм строку для прийняття спадщини. Представник третьої особи [PERSON] пояснила суду, що у 2008 році при святкуванні 80-річного ювілею [PERSON] повідомив присутніх про те, що від його імені і від імені його дружини складені заповіти на ім'я його рідних племінників - позивачів у справі та двоюрідного племінника [PERSON] При цьому він просив, щоб після його смерті його квартиру не продавали, щоб у ній поселився його двоюрідний племінник [PERSON], який сплатив би по одній чи дві тисячі доларів його рідним трьом племінникам, які житлом забезпечені, але він як бездітний, бажав таким чином залишитися у пам'яті своїх племінників. Він також говорив про те, що про складання заповітів він зателефонував своїм родичам, які проживають у Республіці Білорусь та повідомив їх про складання заповітів і про свої побажання з приводу його реалізації. [INFO] року [PERSON] помер і під час похорон і поминальних процедур вона піднімала питання про те, хто буде доглядати за паралізованою вдовою - [PERSON], на що батько позивача [PERSON] сказав, щоб вона із членами своєї сім'ї доглянула вдову та про те, що квартиру у спадок отримає її син. [INFO] року померла [PERSON] Вона зателефонувала родичам у Білорусь та у Бєлгород, а також усім іншим про смерть і батько позивача [PERSON] по телефону їй сказав, що на похорони вони не приїдуть, і щоб вона поховала померлу. Усім родичам було відомо про наявність двох заповітів, ніхто спадковим майном не цікавився, спадкодавців доглядала вона, їй допомагали її сини. Позивачі [PERSON] і [PERSON] були останній раз у м. Харкові кілька десятків років назад, ще у дитинстві, спілкувалися по телефону, у тому числі і з їх матір'ю, сестрою [PERSON] Позивач [PERSON] та його батько уникали спілкування з [PERSON], висловлювали про неї свої негативні думки, вважали що вона була недостойна їх родича, та могли навіть не знати про те, що [PERSON] уже кілька десятків років перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з яким протягом цих років спільно проживала. Позивачі не мають матеріальних проблем, житлом забезпечені, матеріально заможні, ніколи не виказували намірів про отримання спадку після бездітного подружжя [PERSON] і [PERSON] За клопотанням представника третьої особи [PERSON] суд допитав свідків, які показали про наступне: -свідок [PERSON] показав у суді про те, що [PERSON] приходився йому двоюрідним братом. При святкуванні 80-річного ювілею у своїй квартирі [PERSON] повідомив про те, що ним і його дружиною [PERSON] складені заповіти на їх квартиру на користь чотирьох племінників. У 2011 році на похоронах [PERSON] позивач [PERSON] та його батько заявили, що не претендують на отримання у спадок квартири, яка належала покійному. На час смерті [PERSON] вдова [PERSON] через хворобу не могла ходити, вона сиділа, або лежала. [PERSON] за 2-3 роки до смерті стала вести себе неадекватно, її доглядали [PERSON] та його мати [PERSON] У 2012 р. на похорони [PERSON] зі сторони позивачів ніхто не приїхав. [PERSON] і [PERSON] він ніколи не бачив. Свідок [PERSON] у суді показав, що він є братом [PERSON] [PERSON] приходився 2-рідним братом його баби [PERSON]. З [PERSON] він та його близькі родичі підтримували добрі особисті стосунки. У зв'язку із тим що стали виникати захворювання [PERSON] та його дружина до 2002 року склали заповіти і пояснили, що не хочуть щоб їх квартира була продана стороннім особам, просили, щоб у їхній квартирі після їх смерті став проживати їх двоюрідний племінник [PERSON], який би сплатив по тисячі доларів США рідним племінникам спадкодавця [PERSON] - позивачам у справі. У 2011 році стався інсульт у [PERSON], його доглядали [PERSON] з матір'ю. [PERSON] хворіла протягом десяти років і за нею доглядали ті ж особи. Після смерті [PERSON] [PERSON] став жити у квартирі з [PERSON], доглядаючи за нею. [PERSON] і [PERSON] він ніколи не бачив. Свідок [PERSON] показав у суді, що [PERSON] це його син. Під час святкування у 2008 році 80-річного ювілею [PERSON] оголосив про складення ним та його дружиною заповітів на чотирьох племінників з його сторони. Його воля була наступною: щоб [PERSON] після смерті [PERSON] став проживати у їх квартирі та сплатив по тисячі доларів США іншим трьом спадкоємцям, зазначених у заповітах. При цьому були присутніми позивач [PERSON] із батьком, які проживають у м. Бєлгороді, які сказали, що вони житлом забезпечені і щоб [PERSON] доглянули [PERSON] і його дружину та отримали у спадок квартиру. Крім того, [PERSON] розповів, що написав листи своїм племінникам та повідомив їх про складання заповітів, та про свою волю, яким чином належить розпорядитись спадком після смерті його та його дружини. Сестра [PERSON], яка проживає у Білорусії, у телефонній розмові з ним підтверджувала про отримання листа від [PERSON] у якому була викладена його воля щодо розпорядження спадковим майном. Після смерті [PERSON] його дружина дзвонила усім родичам та повідомляла про її смерть, та мала з ними розмови, у тому числі із питань спадкування. Він опікувався організацією похорон та участі у тих розмовах не приймав. Свідок [PERSON] у суді показала, що на протязі останніх дванадцяти років подружжя [PERSON] вона проживала з ними у одному будинку та підтримувала із ними дружні стосунки. У листопаді 2011 року на похоронах [PERSON] брат померлого із м. Белгорода просив [PERSON] доглянути за [PERSON] та говорив, що після її смерті [PERSON] успадкують квартиру, що належала подружжю [PERSON]. Завідувач третьої особи - Третьої Харківської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 14). Суд, заслухавши пояснення представників позивачів і третьої особи, та дослідивши письмові докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 10.04.2002 року [PERSON] зробила нотаріально посвідчене заповідальне розпорядження за яким все своє майно заповіла порівну [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], а крім того, заповіла грошовий внесок в ощадбанку [PERSON]. (а.с. 5) [INFO] року у віці 90 років у місті Харкові померла [PERSON] (а.с. 4) 06.04.2012 року у нотаріуса відбулася реєстрація спадкової справи (а.с. 6). Згідно змісту довідки Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 18.09.2014 р. № 2041/01-16 після померлої [INFO] року [PERSON], яка постійно була зареєстрована в [ADDRESS], до нотаріальної контори звернувся 06.04.2012 року з заявою про прийняття спадщини [PERSON]. (а.с. 7). Згідно змісту довідки Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 24.09.2014 р. № 2074/02-14 зазначено про неможливість оформити спадщину після померлої [INFO] року [PERSON] згідно її заповіту через те, що довірителям [PERSON] необхідно було звернутися на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотконтори та подати заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі всупереч встановленого ст. 60 ЦПК України для кожної сторони обов'язку довести обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надали доказів на підтвердження своїх вимог та на спростування заперечень третьої особи, а саме, не надали суду документів, на підставі яких можливо було б встановити їх особу, не надали докази щодо місця їх реєстрації, не надали суду письмових пояснень та доказів щодо обставин, через які вони не були обізнані із складанням заповітів, щодо спілкування зі спадкодавцями, не спростували заперечень третьої особи [PERSON], представника третьої особи та свідків щодо повідомлення спадкодавцями спадкоємців про складання заповітів та щодо виконання волі спадкодавців після їх смерті. За таких обставин у суду відсутні підстави для встановлення поважності причин пропуску кожним із позивачів строку для подання заяви про прийняття спадщини і відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed