Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

26.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову зазначив, що йому разом із іншими співвласниками ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] )) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 2006 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У квітні 2021 року йому стало відомо, що 19.05.2004 року реєстратором - Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (Колишня Перша Харківська ДНК) на підставі повідомлення ВДВС Київського району м. Харкова від 19.05.2004 року було проведено реєстрацію арешту на вказану квартиру за реєстраційним № 12461. Власником нерухомого майна (квартири) станом на час накладення даного обтяження було Харківське інженерно-будівельне об`єднання «СОЮЗ». Зважаючи на те, що квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та іншим співвласникам з 28.04.2006 року та вони не мають будь-яких зобов`язань перед Харківським інженерно-будівельним об`єднанням «СОЮЗ» та іншими особами, накладений 19.05.2004 року арешт підлягає скасуванню. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року у справі відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 23 червня 2021 року (а.с. 27-28). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Тарасенко Д.Ю. про витребування доказів задоволено, витребувано з Першої Харківської міської державної нотаріальної контори: - інформацію про підстави накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження № 12461), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та про особу, в інтересах якої накладено арешт на вказане майно; - копії відповідних документів, що стали правовою підставою для накладення арешту на майно (реєстраційний номер обтяження № 12461), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Розгляд справи відкладено до 13год. 00хв.05 серпня2021року. (а.с.35-37) 19.07.2020 завідувачем Першої Харківської міської державної нотаріальної контори подано відзив на позов, у якому зазначено, що нотаріальна контора була реєстратором накладених відповідними органами заборон та арештів по місту Харкову і нею було проведено не накладення арешту, а реєстрацію арешту на нерухоме майно (а.с.41). 05.08.2021 року представником позивача по справі у підготовчому судовому засідання заявлено клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів, а також надано клопотання про витребування доказів з Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові (а.с. 48-50). 02.09.2021 року представником позивача подано клопотання про заміну відповідача (а.с.54). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2021 року первісного відповідача - Першу Харківську міську державну нотаріальну контору замінено на належного відповідача - Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.61-62). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.09.2021 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Тарасенко Д.Ю. задоволено, витребувано у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 03355057, місцезнаходження: м. Харків, майдан Павлівський, 4) довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів (I Інформація з паперових носіїв до 31 грудня 2012 року; II Інформація за результатами перевірки внесених відомостей до Реєстру прав власності на нерухоме майно до 31 грудня 2012 року): тип об`єкта квартира; адреса об`єкта: [ADDRESS] (а.с. 67-68). 21.10.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.81-83). Представник позивача [PERSON] - адвокат Тарасенко Д.Ю. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, просили їх задовольнити (а.с. 30). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи та зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 2006 року, реєстраційний номер № [NUMBER] , виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.05.2004 року реєстратором - Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (Колишня Перша Харківська ДНК) на підставі повідомлення ВДВС Київського району м. Харкова від 19.05.2004 року було проведено реєстрацію арешту на вказану квартиру за реєстраційним № 12461. Власником нерухомого майна (квартири) станом на час накладення даного обтяження було Харківське інженерно-будівельне об`єднання «СОЮЗ». Відповідно до листа Київського ВДВС м. Харкова від 17.05.2021 року № 43897, відділом проведено перевірку автоматизованої системи виконавчого провадження, у тому числі розділу АСВП, ВД/ВП (спецрозділ) та ВД/ВП (архів) встановлено, що виконавчі документи про стягнення боргу з [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають (а.с. 19, 52). З долученої Першою Харківською міською державної нотаріальною конторою до відзиву копії повідомлення про накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ВДВС Київського РУЮ м. Харкова накладено заборону, зокрема на квартиру [ADDRESS] . В графі «Інформація про власника майна» зазначено Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз», інформація про стягувача відсутня, зведене виконавче провадження № 4404/03 від 12.04.2004 року (а.с. 42). Відповідно до листа Київського ВДВС м. Харкова № 84951 від 18.08.2021 року перевіркою даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що зведеного виконавчого провадження № 4404/3 від 12.04.2004 року, за яким Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз» (код ЄДРПОУ 14063688) є боржником, на виконанні у відділі не перебуває. У зв`язку з тим, що строк зберігання переданого до архіву виконавчого провадження № 4404/3 від 12.04.2001 року на даний час сплинув, надати інформацію щодо виконавчого провадження не вбачається можливим (а.с. 55). 13.10.2021 року КП «ХМБТІ» ХМР надано до суду довідку про наявність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів станом на 31.12.2012 року стосовно об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (а.с. 74). Відповідно до довідки КП «ХМБТІ» про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів ХМР від 29.09.2021 року квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 1-06-262839. Інформація щодо реєстрації інших речових прав з матеріалів інвентаризаційної справи відсутня (а.с. 76). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.05.2021 року Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз» припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом 07.09.2005 року, дані про юридичних осіб-правонаступників відсутні (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Ст. 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Непорушність права власності регулюється ст. 321 ЦК України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч.ч. 2, 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, арешт знімається в разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до п. 2, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У відповідності до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII арешт на майно боржника може бути знятий у тому числі і за рішенням суду. При цьому, вказаною правовою нормою не обмежується коло підстав (обставин), за яких власник нерухомого майна може звернутись до суду з позовом про зняття арешту. При цьому зняття арешту з нерухомого майна за позовом його власника не ставиться в залежність від необхідності скасування в адміністративному (судовому або позасудовому) порядку постанови державного виконавця про обтяження майна боржника. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Зважаючи на те, що арешт на вказану вище квартиру було накладено 19.05.2004 року, та в той період власником квартири було Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз», а право власності позивачем набуто 28.04.2006 року, зібрані докази у справі не дають можливість суду встановити належну рівновагу між потребою продовження арешту та інтересами власника. Тобто відсутній справедливий баланс між суспільними інтересами та правами позивача на повагу до його права власності, закріпленої у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини, оскільки тривалий арешт майна заважає позивачу в повному обсязі здійснювати права власника. За змістом ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для скасування реєстрації обтяження є, в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. У відповідності до ч.2 ст. 16 ЦК України, а також виходячи із положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» власник арештованого майна вільний на власний розсуд обирати спосіб захисту свого майнового права, у тому числі і шляхом зняття арешту з майна. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивач не мав статус боржника у зведеному виконавчому провадженні, судом не встановлено стягувача, в інтересах якого 19.05.2004 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту майна, виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, з довідки КП «ХМБТІ» ХМР вбачається, що станом до 31.12.2012 року інформація щодо обтяжень на квартиру відсутня, попереднього власника квартири (боржника за зведеним виконавчим провадженням) - Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз» станом на час розгляду справи припинено, а дані про юридичних осіб-правонаступників відсутні, судом не встановлені дані щодо визнання свідоцтва про право власності на житло від 28.04.2006 року недійсним, суд дійшов до висновку про необхідність зняття арешту з квартири, з подальшим виключенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження. Вирішуючи питання щодо визнання Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) відповідачем у справі та задоволення позовної вимоги, суд керується наступним. Відповідачем у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Зважаючи на те, що боржника за виконавчим провадженням - Харківське інженерно-будівельне об`єднання «Союз» було припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом 07.09.2005 року, а правонаступники відсутні, особу, в інтересах якої накладено арешт на квартиру встановити не виявилось можливим у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання, суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо боржника або стягувача за виконавчим провадженням, як то зазначено у пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо пред`явлення до позивача, який є співвласником квартири з 2006 року, стягувачем за зведеним виконавчим провадженням вимог або претензій, зважаючи на закріплений ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини принцип поваги до права власності, суд дійшов висновку про задоволення даного позову, пред`явленого до Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)

Outcome: approved