Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

26.05.2017 року НТУ «Харківський політехнічний інститут» звернулось до суду поштою з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за навчання у розмірі 13906,66 грн., судовий збір 1600 грн. Як на підставу вимог посилається на те, що у 29.08.2000 року відповідача було зараховано на перший курс університету (інституту) на навчання за контрактом. З 01.02.01р. відповідача переведено з контрактної форми навчання на навчання за рахунок державного кредиту. Між НТУ «ХПІ» та відповідачем було укладено Договір б/н від 01.02.01р. про навчання. 26.11.2003 із відповідачем було переукладено договір на надання державного кредиту для здобуття вищої освіти №37 від 26.11.03 р., за яким він отримав кредит у сумі 9 500 грн. на термін навчання на 10 семестрів. 27.02.2006р. відповідач закінчив НТУ «ХПІ» та отримав диплом спеціаліста. Таким чином, він навчався в НТУ «ХПІ» за рахунок пільгового цільового державного кредиту з 01.02.01р. по 27.02.06р. протягом 10 семестрів та використав на навчання всю суму наданого йому кредиту в розмірі 9 500 грн. Рішенням від 05.08.2008 р. (справа 2-2749/08/15) позовні вимоги НТУ «ХПІ» задоволено в повному обсязі та стягнуто кредитні кошти на навчання у розмірі 9500 грн., 3 відсотки річних та пеню. 19.03.2009 року державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження. Не зважаючи на всі проведені заходи примусового стягнення заборгованості за державним кредитом на навчання, відповідач ухиляється від виконання рішення суду по сплаті заборгованості. Тому станом на 21.03.2017 року заборгованість відповідача у звязка з триваючим невиконанням зобовязання за період з 03.01.2009 по 31.01.2017 рр. складає 13906,66 грн., з яких 4331,04 грн. - індекс інфляції, 941,76 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язань, та пені у сумі 8633,86 грн. Ухвалою суду від 15.06.2017 року відкрито провадження у цій справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Зазначив, що вищевказана заборгованість відповідачем не погашена до теперішнього часу. Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був неодноразово повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив, письмові заперечення (відзив) суду не надавав. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи). Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.08.2000 року [PERSON] зараховано на перший курс Харківського державного політехнічного університету (який було перейменовано на НТУ «Харківський політехнічний інститут») на навчання за контрактом згідно з наказом від 11.09.2000 р. №1059/2000. З 01.02.2001р. [PERSON] було переведено з контрактної форми навчання на навчання за рахунок державного кредиту згідно з наказом № 506-ІІІ від 17.04.2001р. Також між НТУ «ХПІ» та [PERSON] було укладено Договір б/н від 01.02.2001р. про навчання, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 27.05.2000р. «Про затвердження Порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання незалежно від форм власності». Постановою Кабінету Міністрів №916 від 16.06.2003 р. «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» постанова КМУ №844 від 27.05.2000р. була скасована. За новою постановою цільовий пільговий державний кредит на здобуття вищої освіти надається Міністерством освіти і науки України вищим навчальним закладам у розмірі передбаченим Державним бюджетом України. Згідно вказаної постанови КМУ №916, Міністерством освіти і науки України наказом №508 від 31.07.03 р. було затверджено типову угоду про надання цільового пільгового державного кредиту, на підставі чого із студентом [PERSON] було переукладено договір на надання державного кредиту для здобуття вищої освіти №37 від 26.11.2003 р., за яким він отримав кредит у сумі 9500 грн. на термін навчання на 10 семестрів. [PERSON] згідно з наказом №350-ІІІ від 27.02.2006р. закінчив НТУ «ХПІ» та отримав диплом спеціаліста. Таким чином, [PERSON] навчався в НТУ «ХПІ» за рахунок пільгового цільового державного кредиту з 01.02.2001р. по 27.02.2006р. протягом 10 семестрів та використав на навчання всю суму наданого йому кредиту в розмірі 9 500 грн. Згідно з п. 22 Постанови КМУ № 916, наказу МОН №508 від 31.07.2003 р. та п. 3.3., 6.1. Договору №37 від 26.11.2003 р. Одержувач кредиту зобов'язаний повернути суму кредиту через вищий навчальний заклад на рахунки Університету протягом 15 років (з 01.02.2007 по 31.12.2021 рр) зі сплатою трьох відсотків (3%) річних за користування кредитом після закінчення навчання починаючи з дванадцятого місяця. Згідно з п. 7.2 договору №37 від 26.11.2003 р, п. 6.2 угоди №37в, укладених між Інститутом та відповідачем, за у разі ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує університету пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутою в строк суми. Відповідно до п. 8.1 договору №37 від 26.11.2003 р, п. 7.1 угоди №37в, договір діє до дати повернення кредиту та відсотків за користування ним. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2008 р. (справа 2-2749/08/15) позовні вимоги НТУ «ХПІ» задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь Інституту кредитні кошти на навчання у розмірі 9500 грн., 3 відсотки річних за користування кредитом, пеню у розмірі подвійної облікової ставки. 19.03.2009 року Київським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження, однак стягнута рішенням суду від 05.08.2008 року заборгованість за державним кредитом на навчання не погашена, відповідач ухиляється від виконання рішення суду по сплаті заборгованості. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 559 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно з довідкою розрахунку заборгованості за відповідачем за період з 03.01.2009 рр. по 31.01.2017 наявна загальна заборгованість у звязку з невиконанням умов щодо погашення кредитної заборгованості становить 13906 грн. 66 коп., що включає заборгованість за: інфляційними втратами 4331 грн. 04 коп., 3 відсотки річних 941 грн. 76 коп., пенею 8633 грн. 86 коп. Суд, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved