Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

25.02.2014р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що Гостинцівською сільською радою видано рішення №44 від 27.08.1998р. для приватизації [PERSON] земельної ділянки в с.Гостинцево по рішенню Гостинцівської сільської ради №53 від 08.12.1993р. Вказує, що на підставі такого відповідач отримав державний акт на право власності на землю №4059 від 15.09.1998р. Стверджує, що спірна земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], співвласником яких є вона (позивачка). Зазначає, що відповідачем під час приватизації всієї земельної ділянки порушені її права на 1/2 частку земельної ділянки. Стверджує, що з цих підстав звернулась до суду з позовом про визнання незаконним рішення виконкому Гостинцівської сільської ради №44 від 27.08.1998р., який було задоволено постановою суду від 06.06.2013р. та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2013р. таку залишено без змін. З огляду на наведене, просить визнати незаконним та скасувати вищевказаний державний акт на право власності на землю, виданий на ім'я [PERSON] (відповідача). Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Мостиському районі Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутності і вирішення спору покладає на розсуд суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території с.Гостинцеве Мостиського району, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ЛВ №4059, виданим 15.09.1998 року. Земельна ділянка передана відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Гостинцівської сільської ради народних депутатів №53 від 08.12.1993року та рішення виконавчого комітету Гостинцівської сільської ради народних депутатів №53 від 08.12.1993року та спірного рішення №44 від 27.08.1998року «Про затвердження матеріалів обміру земельної ділянки гр.[PERSON] жителя с.Гостинцеве». Зазначене вище рішення органу місцевого самоврядування скасоване постановою Мостиського районного суду Львівської області від 06.06.2013р., ухваленою в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, [PERSON], про визнання незаконним рішення. Зокрема, у вказаній постанові суду встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гостинцівської сільської ради народних депутатів №53 від 08.12.1993року земельна ділянка, площею 0,30 га у власність [PERSON] не передавалась, а спірним рішенням №44 від 27.08.1998року було затверджено матеріали обміру земельної ділянки [PERSON] по даному рішенню. Постанова суду набрала законної сили 29.11.2013р. Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу УРСР, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин передача земельних ділянок у приватну власність проводиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, на підставі відповідного рішення ради народних депутатів. Право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними,міськими, районними радами народних депутатів ( статті 22, 23 ЗК України УРСР, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), тобто на момент видачі спірного державного акту, право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. Статтями 17, 19 ЗК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що вся робота щодо організації видачі державного акта на право власності на землю, у тому числі і роботи щодо підготовки проектної документації, покладаються на ради народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки були документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. З огляду на норми земельного законодавства, на думку суду, у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Так, згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Судовим рішенням від 06.06.2013 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] до Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, [PERSON], про визнання незаконним рішення, встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого у [PERSON] виникло право власності на згадану вище земельну ділянку, визнано незаконним і як наслідок скасовано. Відповідно з частиною 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином судом установлено, що відповідач набув право власності на земельну ділянку на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, як наслідок наявні підстави для визнання державного акту незаконним і його скасування. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати у виді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved