Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

24 травня 2017 року, позивачка, звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 грудня 2008 року Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 18), в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу позивачка просила залишити проживати з нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що за час спільного життя вони зрозуміли, що не зійшлись характерами, в наслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, які призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, спільного господарства вони не ведуть. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 13). \~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 13 грудня 2008 року Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 18), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 093538, виданого 13.12.2008 р., в період якого у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 186011 від 02.07.2009 р. (а.с. 4,5). Суд з`ясував, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося через те, що за час спільного життя вони зрозуміли, що не зійшлись характерами, в наслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, які призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, спільного господарства вони не ведуть. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитині та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved