Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

25.10.2016р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу з ним вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені, шлюб розірвано 12.06.2014 року. Донька проживає з нею за адресою: Дніпропетровська область м. Першотравенськ вул. Горького, 12-107, вихованням та розвитком дитини також займається вона. У звязку з нестабільною ситуацією в регіоні та проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл для виїзду з дитиною для відпочинку та оздоровлення, а також з метою забезпечення дитини здорового морального та фізичного розвитку. Вона має бажання отримати дозвіл на виїзд дитини до досягнення нею повноліття в будь-які країни ближнього та дальнього зарубіжжя в будь-який час. На теперішній час вона баже виїхати з дитиною до родичів до Російської Федерації з 01.09.2016 року по 01.09.2017 року. На її звернення до відповідача щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України в її супроводі, останній відповів відмовою. Просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України її доньки, яка не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу його батька - відповідача по справі, до Російської Федерації у період часу з 01.09.2016 року по 01.09.2017 року. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, але надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки від них не надійшло, в звязку з чим згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 абз.5 виїзд за межі України громадян які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, ... здійснюється у разі предявлення оригінала, або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, донька проживає з позивачкою за адресою: Дніпропетровська область м. Першотравенськ вул. Горького, 12-107. Відповідно до пояснень позивачки дитина потребує відпочинку та оздоровлення, але не має таку можливість через відсутність згоди другого батька доньки. Донька позивачки та відповідача має право на поїздку разом із матірю. Як убачається із позовної заяви позивачка має намір вивозити дитину на відпочинок, оздоровлення та для спілкування з родичами. Враховуючи наведе, суд вважає, що в інтересах дитини позов підлягає задоволенню й підстав які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», що обмежують права [PERSON] на виїзд за кордон та оформлення проїзних документів немає.

Outcome: approved