overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

25 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 08 березня 1975 року в Нововолинському міському відділі ЗАГС. Від шлюбу в подружжя діти повнолітні. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони постійно жили та живуть кожен своїм життям, не намагаючись перейматися проблемами іншого. Відповідач часто їздить на заробітки за межі України, кожного разу по приїзді додому зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого виникають сварки, скандали. З січня 2008 року не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через міськвідділ РАЦС, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що вони з відповідачем стали чужими людьми, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, дебоші, що негативно впливає на психіку онуків, які проживають разом з ними. Зазначає, що в січні 2010 року вона вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак повіривши у можливість зміни поведінки відповідача, надала йому шанс і позов за її заявою було залишено без розгляду. В свою чергу чоловік продовжував зловживати спиртними напоями, вчиняти відносно неї та дочки психологічне насильство, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати, так як його збереження суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу не визнав, однак не заперечив доводи позивача щодо фактичних обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], яка ствердила, її батьки тривалий час не підтримують шлюбних стосунків через аморальну поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, постійно влаштовую сварки, дебоші, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, примирення між ними не доцільне, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

25 січня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила відповідачам грошові кошти у розмірі 50 000 грн., про що останні надали розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але посилаючись на зайнятість [PERSON] не з'являється до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 25 січня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.19). Відповідач - [PERSON], яка діє також на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.20). Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частки у квартирі [ADDRESS]. 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09.11.2011 року. 25 січня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила відповідачам грошові кошти у розмірі 50 000 грн., про що останні надали розписку (а.с.14) та домовились засвідчити договір нотаріально, але посилаючись на зайнятість [PERSON] не з'являється до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

25 січня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 13 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 146. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у в'язку з тим, що він зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Шлюбні стосунки припинили з 2013 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені з квітня 2013 року у зв'язку із зловживанням відповідачем спиртних напоїв. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з квітня 2013 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з квітня 2013 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

25 січня 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком, однак, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується матеріалами справи (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» станом на 1 січня 2014 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, позивачка навчається в ДНЗ «Охтирський центр ПТО» і отримує стипендію 275 грн. та допомогу по догляду за дитиною, дитина проживає з нею, батько дитини є фізично здоровим, працює по найму, отримує мінімальний дохід. З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципів розумності та справедливості в даному випадку, суд вважає, доцільним позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], про що не заперечувала в суді позивачка та погодився відповідач У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 243 гривень 60 копійок судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають доньку-Кіфорук [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя. Наполягає на розірванні шлюбу, на даний час однією сім»єю не проживають, сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач зловживає спиртними напоями. Вважає, подальше збереження сім»ї є неможливим, на примирення не погоджується. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовільнити. Відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує, згоден на розірвання шлюбу. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку достатньо підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

25 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що в 2007 році отримала Державний акт на право приватної власності на землю, а саме - на земельний пай площею 3,9328 га, який знаходиться на території Великоберезнянської сільської ради. В 2015 році виявила, що в акті її прізвище помилково зазначено як «[PERSON]». У зв'язку з цим не може провести реєстрацію права власності на землю в державного реєстратора. Просить встановити факт належності їй Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 19 лютого 2007 року. В суд представник заявниці [PERSON] не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, доводи заяви підтримує. Заявниця в суд не прибула. Представник відділу Держгеокадастру Хоменко Н.М. подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представників, не заперечує проти задоволення заяви. Представник Великоберезнянської сільської ради в суд не прибув, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши докази , суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що прізвище заявниці «[PERSON]», а в Державному акті на право приватної власності на землю - на земельний пай площею 3,9328 га, який знаходиться на території Великоберезнянської сільської ради, її прізвище зазначено як «[PERSON]». Дані обставини встановлені з доводів заяви та письмових доказів - паспорта заявниці, свідоцтва про укладення шлюбу, Державного акта на право власності на земельну ділянку. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявниці належить Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 19 лютого 2007 року, а прізвище вказано помилково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 9 серпня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного, різні характери і різні погляди на сімейне життя. Відповідач постійно їй погрожує. Однією сім'єю вони не проживають. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. У судове засідання відповідач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с. 6, 7). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного, різні характери і різні погляди на сімейне життя. Відповідач постійно їй погрожує. Збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Разом сторони не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Ужиті судом заходи щодо примирення сторін, виявилися безрезультатними. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 листопада 2003 року Левківською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 9. Від подружніх стосунків дітей не мають. Посилається на те, що сім'я розпалась, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують з серпня 2015 року. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 22 листопада 2003 року Левківською сільською радою Ізюмського району Харківської області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 9. (а.с.10) Сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини з серпня 2015 року, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало непорозуміння в питаннях сімейних відносин. Сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, 16 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 261. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що він та відповідач [PERSON] з 2012 року не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в звязку з протилежними поглядами, різницею характерів, в звязку з чим, виникали суперечки і сварки, з 2013 року він зустрічається з іншою жінкою, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнала, просила суд розірвати шлюб, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 261, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2012 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, оскільки вона змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу та має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved