Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 14 липня 2017 року в сумі 28113,51 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що вона до вересня 2016 року працювала у структурному підрозділі «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» Державного підприємства Донецька залізниця» прибиральником службових приміщень, а з 02 вересня 2016 року по 17 липня 2017 року виробничого підрозділу «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». З березня 2017 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. Станом на 17 липня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року в сумі 10241,73 грн, а також з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 17871,78 грн. Загальна сума невиплаченої заробітної плати становить 28113,51 грн, що підтверджується довідками, виданими за місцем роботи. Однак ці довідки не засвідчені печаткою відповідача, оскільки усі печатки із структурних підрозділів відповідача, що залишились на території, непідконтрольній органам державної влади України, були ним вилучені. Отримати від відповідача належним чином засвідчені довідки про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року та з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року вона не може. Первинні документи для нарахування заробітної плати знаходяться у регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (вул. Привокзальна м. Лиман Донецької області), куди вони були здані нею особисто в жовтні 2017 року. Добровільно сплатити заборгованість по заробітній платі відповідач відмовляється. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача АТ «Українська залізниця», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, отриманих представником, а також розміщення оголошення на офіційному сайті суду, повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд приймає рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах до вересня 2016 року із структурним підрозділом «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» Державного підприємства Донецька залізниця», а з 02 вересня 2016 року по 17 липня 2017 року з виробничим підрозділом «Ясинуватське будівельно-монтажне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», де працювала прибиральником службових приміщень. Наказом від 10.07.2017 року №5965/ДН-ос звільнена у зв`язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки з відповідними записами (а.с.14-17). \~ \~ \~ \~Частиною четвертою\~статті 43 Конституції України передбачено\~право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу\~від визначеної законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею\~1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою\~\~статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена,\~ як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~ \~ \~ \~Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації\~\~і максимальним розміром не обмежується. \~ \~ \~ \~Статтею\~47 КЗпП України передбачено\~обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею\~116 КЗпП України при\~звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.\~Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~ \~ \~ \~У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений\~у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. \~ \~ \~ \~Отже, виходячи з положень\~КЗпП України,\~Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. \~ \~ \~ \~Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість. \~ \~ \~ \~Проте в матеріалах справи відсутні розрахунково-платіжні відомості [PERSON] \~\~та інші документи з обліку праці та зарплати за спірний період. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті\~12 ЦПК України цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами третьою, четвертою статті\~12, частинами першою, шостою статті\~81 ЦПК України учасники\~справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог\~або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних\~із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. \~ \~ \~ \~Згідно положень статей\~115,\~116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті\~77, частина друга статті\~78 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті\~82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості із виплати заробітної плати у відповідача перед ним\~у зазначеному розмірі, а надана нею довідка не є належним доказом того, що їй нараховувалася заробітна плата, оскільки вона не містить необхідних реквізитів, а саме: штампа підприємства, дати, вихідного номеру довідки, підпису керівника, головного бухгалтера та штампу підприємства. \~ \~ \~ \~Згідно наданої на запит суду Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачу за березень 2017 року була нарахована заробітна плата\~у розмірі 2944,59грн (а.с.32). \~ \~ \~ \~Доказів виплати вказаної суми позивачці відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України\~від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України», введеного в дію\~Указом Президента від 15 березня 2017 року № 62/2017, нарахування заробітної плати працівникам підприємства було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», а також відсутність передачі з непідконтрольної території первинних документів, які є підставою бухгалтерського обліку господарських операцій. \~ \~ \~ \~Сам по собі факт звільнення позивача з АТ «Українська залізниця» не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до частини першої\~статті 94 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. \~ \~ \~ \~Указане узгоджується з правовим висновком, який викладений Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 11 квітня\~2019 року у справі № 408/2445/17-ц (провадження №61-36644св18), а також у постанові від 02 березня 2020 року у справі №233/4474/19 (провадження № 61-22805св19). \~ \~ \~ \~Закон України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02\~вересня 2014\~року №\~1669-VII не\~скасовує обов`язків роботодавця, визначених статтями\~47,\~116 КЗпП України, та не передбачає особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених\~статтею 116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 10 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі\~№ 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18) вказано, що: «зважаючи на вимоги позивача - виплата заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсацію за затримку видачі трудової книжки та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також встановлені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), застосуванню підлягають положення трудового і цивільного законодавства.\~Статтею 617 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої\~статті 263 ЦК України\~наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою\~є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Відповідно до\~статті 117 КЗпП України\~підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати\~в Україні»\~торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»)». \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду\~від 24 жовтня 2019 року у справі № 266/4637/18\~(провадження № 61-7583св19) вказано, що «встановивши, що у трудових правовідносинах між позивачем та відповідачем з 20 березня 2017 року виникли обставини, які відповідач не міг передбачити чи відвернути, та\~\~у період існування яких останній об`єктивно, з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати зобов`язання, передбачені умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язки згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників, у тому числі щодо позивача, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини\~ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»\~ у несвоєчасній виплаті заробітної плати, у зв`язку з чим правильно відмовив у задоволенні позову». \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при\~виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом України\~у постановах: від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2159цс15,\~\~ від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16, від 11 травня 2016 року,\~у справі № 6-383цс15, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку ТПП України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно АТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьку.\~ З 20 березня 2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно АТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі у м. Донецьку, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення виконання АТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей\~47,\~83,\~115,\~116 КЗпП України\~спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму на території м. Донецька, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)\~є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням вимог статей\~12,\~81 ЦПК України, встановивши, що у трудових правовідносинах між позивачем та відповідачем, з 20 березня 2017 року виникли обставини, які відповідач не міг передбачити чи відвернути, та\~у період існування яких останній об`єктивно, з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати зобов`язання, передбачені умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язки згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників, у тому числі щодо позивача, дійшов висновку про відсутність\~вини\~АТ «Українська залізниця» у несвоєчасній виплаті заробітної плати при звільненні, у зв`язку з чим задовольняє позов частково. \~ \~ \~ \~Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 про по серпень 2016 року у сумі 10241,73 грн. Але, згідно трудової книжки наданої довідки, у цей період позивач не перебував із відповідачем АТ «Українська залізниця» у трудових правовідносинах. \~ \~ \~ \~Так, Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі Товариство). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 2 вказаного Закону Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1. \~ \~ \~ \~За змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». \~ \~ \~ \~Разом з тим, в п. п. 4 п. 5постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з подальшими змінами, визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМ № 604 від 12 листопада 2014 року. \~ \~ \~ \~У п. 1 ч. 2постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~листопада 2014\~року №604\~«Деякі питання\~інвентаризації майна\~підприємств та\~установ залізничного\~транспорту загального\~користування,\~яке розміщене\~на тимчасово\~окупованій території\~та території\~проведення антитерористичної\~операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України. \~ \~ \~ \~У п. 2 ч. 2 цієї постанови зазначено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно із законодавством. \~ \~ \~ \~Отже, майно Державного підприємства «Донецька залізниця» (з яким саме і перебував позивач у трудових правовідносинах протягом лютого-червня 2016 року) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція міститься в постановах Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 910/10474/16, від 23 листопада 2016 року у справі №910/9323/16, від 20 грудня 2016 року у справі № 910/8325/16, від 20 грудня 2016 року у справі №910/7788/16 та інших. \~ \~ \~ \~Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що перебування юридичної особи у стані припинення підприємницької діяльності та вчинення дій, пов`язаних з припинення у зв`язку з реорганізацією, зокрема передача майна, ще не означає, що юридична особа вже є припиненою, тому відсутні підстави вважати, що до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перейшли всі права і обов`язки ДП «Донецька залізниця». \~ \~ \~ \~Таким чином,\~враховуючи,\~що АТ\~«Українська залізниця»\~не є\~належним відповідачем\~по справі суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в частини вимог до АТ «Українська залізниця» за період з лютого по серпень 2016 року, роз`яснивши позивачу, що ця відмова не перешкоджає їй звернутися до суду із позовом до належного відповідача. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно до пп.1\~\~п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 768,40 грн. (1921,00 грн. х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір, пропорційно задоволених вимог в сумі 80,48 грн.

Outcome: partial