Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

25 квітня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 серпня 2013 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснював і станом на 31 березня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 53080 грн. 53 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 серпня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню. Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов, за користування кредитом банк нараховує процент в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 31 березня 2018 року заборгованість за даним кредитним договором визначена у розмірі 53080 грн. 53 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 261 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 44638 грн. 28 коп., заборгованість за пенею та комісією - 5176 грн. 85 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 2503 грн. 84 коп. (процентна складова). При цьому, з розрахунку вбачається, що розмір ставки для нарахування процентів збільшено з 01 вересня 2014 року до 34,80% річних, з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних. Однак договором - заявою та правилами надання банківських послуг не передбачено збільшення процентної ставки до вказаних розмірів. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження з відповідачем збільшення процентної ставки. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту у розмірі 261 грн. 57 коп. є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає що банк збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому проценти на прострочену заборгованість слід стягнути виходячи з 30% річних: на суму заборгованості за кредитом 261 грн. 57 коп. за період з 01 вересня 2014 року по 30 березня 2018 року, тобто за 1338 днів, що складає 294 грн. 36 коп. (261 грн. 57 коп. х 30% : 360 х 1338). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 вересня 2014 року згідно розрахунку у розмірі 287 грн. 64 коп., а всього 582 грн. 00 коп. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 5176 грн. 85 коп., яка задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня - це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія -це грошова винагорода за надання банківських послуг, однак позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та не обґрунтована зазначена сума. Крім цього, як вбачається з копії розрахунку заборгованості, [PERSON] за порушення строків виконання грошових зобовязань нараховано пеню разом зі штрафами, що протирічить статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є неправомірним. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1385 грн. 75 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 261 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 582 грн. 00 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 42 грн. 18 коп. (процентна складова у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом 261 грн. 57 коп. та заборгованості за відсотками 582 грн. 00 коп.). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1762 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 46 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial