Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

25.03.15 р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» невиплачені суми коштів з рахунків, відкритих у відділенні № 90 АТ даного банку, а саме: з рахунку 2620.7.2879928.004, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 20.08.15р. 8010,28 доларів США, з рахунку 2620.7.2879928.003, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 30.07.15р. 706,81 доларів США, з рахунку 2620.7.2879928.001, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 02.07.15р. 0,73 доларів США. Заяву мотивує тим, що 02.07.2014 року між нею та АТ «Банк» Фінанси та кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозит) № 300131/79003/6-14, строком на 6 місяців, згідно якого вона внесла на вкладний рахунок № 2630.7.287928.001 кошти в розмірі 2 540,00 доларів США. За час користування коштами, Банк зобовязався нараховувати і виплатити вкладнику відсотки за ставкою 12,5 % річних. По закінченню строку дії договору, 02.01.15р., вона звернулась до Банку для отримання коштів з нарахованими відсотками, однак їй було відмовлено, мотивуючи тимчасовими проблемами Банку, натомість запропоновано переукласти свій депозит на новий термін до 27.02.15р. Так, між сторонами було укладено новий договір № 300131/164255/1-15, на який вона перевела 9000 доларів США, а залишок коштів в сумі 683 долари США залишився на поточному рахунку для отримання. За вказаним договором вона отримала всі суми нарахованих відсотків. По закінченню строку дії договору, 27.02.15р. вона звернулась в Банк з вимогою повернути належний їй вклад. Однак останній знову було відмовлено, у звязку з тим, що в неї більша сума, як гарантований вклад відшкодування коштів Фондом гарантування, а такі вклади не видаються, їх можна лише продовжувати. В подальшому, на її неодноразові звернення про повернення коштів, Банк відмовляв, ухиляючись у поверненні депозиту, таким чином порушивши зобовязання за договором та прострочив його виконання. Враховуючи наведене, змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позові та уточненнях обставини та факти, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2014 року між [PERSON] та АТ «Банк» Фінанси та кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозит) № 300131/79003/6-14, строком на 6 місяців, згідно якого вона внесла на вкладний рахунок № 2630.7.287928.001 кошти в розмірі 2 540,00 доларів США. За час користування коштами, Банк зобовязався нараховувати і виплатити вкладнику відсотки за ставкою 12,5 % річних. Згідно п.п.2, 6 вказаного договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти щомісячно. Після закінчення строку, визначеного п.1 договору, - заяви, вклад повертається. Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору. Так, позивач, користуючись своїм правом, вказаним вище, звернулась до Банку по закінченню строку дії договору, 02.01.15р., з вимогою отримати свої кошти з нарахованими відсотками. Однак їй було відмовлено, мотивуючи тимчасовими проблемами Банку, натомість запропоновано переукласти свій депозит на новий термін до 27.02.15р. Так, 27.01.15р. між сторонами було укладено новий договір № 300131/164255/1-15, на який вона перевела 9000 доларів США, а залишок коштів в сумі 683 долари США залишився на поточному рахунку для отримання. За вказаним договором вона отримала всі суми нарахованих відсотків. 27.02.2015 року, тобто в день закінчення строку дії Договору, позивач звернулась до Банку з вимогою повернути належний їй вклад. Проте, їй знову було відмовлено у звязку з тим, що в неї більша сума, як гарантований вклад відшкодування коштів Фондом гарантування, а такі вклади не видаються, їх можна лише продовжувати. Заявами від 06.01.2015року, від 27.01.2015року, вхідний № 326, письмовою вимогою від 06.03.2015 року, вхідний №1440, скаргою від 10.03.2015року [PERSON] намагалася повернути належний їй депозит, але жодного розяснення про її вклад, Банком не було надано. Крім того, у звязку з тим, що вона відмовилась від продовження вкладу(депозиту), жодних відсотків їй не нараховують. Відповідно до ч.1. ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та відсотки на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до п.3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003року за договором банківського вкладу(депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ст.73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути предметом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до ст.66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та /або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню має право застосувати заходи впливу. Відповідно до вимог ст.1066 Цивільного кодексу України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Банк не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено недопущення обмежень прав клієнта щодо розпорядження його вкладом. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Оскільки, станом на день звернення до суду такі обмеження відсутні, а відтак, дії відповідача, направлені на ухилення від повернення вкладу позивачу та є протиправними. Згідно ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, зобовязання за вищевказаними договорами, Банком залишились невиконаними та позивачу не повернуто вкладені нею кошти а також нараховані відсотки в повному розмірі, чим порушено її законні права та інтереси. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договорами депозитного вкладу відповідач допустив заборгованість перед позивачем, яка, згідно наданого [PERSON] розрахунку від 12.10.15р. становить: по рахунку 2620.7.2879928.004, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 20.08.15р. 8010,28 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.10.15р. становить 181 112,43 грн., по рахунку 2620.7.2879928.003, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 30.07.15р. 706,81 доларів США, що еквівалентно 15 980,97 грн., та по рахунку 2620.7.2879928.001, згідно договору № 300131/198068/07-15 від 02.07.15р. 0,73 доларів США, що еквівалентно 16,50 грн., загальною сумою 197 109,91 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати.

Outcome: approved