Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

26 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 листопада 1997 року. Від подружнього життя мають повнолітню доньку, [INFO] . Однією сім`єю проживали до червня 2018 року, з того часу сім`я розпалася. Основою до розпаду сім`ї послугувала несхожість характерів. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, суперечить його інтересам, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу заслухати без його участі, позов задовольнити та шлюб розірвати. На примирення він не згоден, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Двічі повідомлялася поштовим відправленням про дату та місце розгляду справи за адресою реєстрації: [ADDRESS], але конверти так і не були отримані відповідачем. Відповідно до пункту 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 1997 року Виконавчим комітетом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку. Шлюбні стосунки між подружжям припинились з червня 2018 року через несхожість характерів, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, враховуючи те, що відповідач свою думку щодо зміни прізвища не висловила, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище, присвоєне при одруженні, - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved