Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

25 травня\~ 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про\~ усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що йому на праві власності належить 67/100 частини житлового будинку № 17 по вулиці Брянській\~ в місті Маріуполі на підставі договору дарування від 08 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 11734217 від 04 січня 2007 року. Проте\~ у даному будинку\~ зареєстрований [PERSON], [INFO], який не проживає в даному будинку з вересня 2014 року, що підтверджується актом про не проживання від 24 травня 2018 року. Отже, не проживаючи у даному будинку з вересня 2014 року, відповідач [PERSON] за комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню домоволодіння не несе. На даний час вартість комунальних послуг виросла, і йому скрутно оплачувати комунальні послуги у тому числі й за відповідача. Просив суд усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщення у житловому будинку № 17 по вулиці Брянській в місті Маріуполі. У судове засідання позивач [PERSON]\~ не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, від якого на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 17 по вулиці Брянській в місті Маріуполі. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 67/100 частин житлового будинку № 17 по вулиці Брянській\~ місті Маріуполі належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування від 08 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 11734217 від 04 січня 2007 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті\~ 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з довідки, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб від 24 травня 2018 року, за адресою: місто Маріуполь вулиця Брянська будинок 17 з 06 листопада 2012 року по теперішній час зареєстрована одна особа: [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 24 травня 2018 року, складеного головою КСН «Азовстальський» [PERSON], за підписами сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований у [INFO] [PERSON], [INFO], фактично не проживає в ньому з вересня 2014 року. Отже, приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON]\~ є власником 67/100 частин житлового будинку № 17 по вулиці Брянській в місті Маріуполі, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому понад рік, перешкоджає у розпорядженні ним своєю власністю, а також враховуючи фактичне визнання позову відповідачем, суд вважає можливим визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування даним будинком. На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]\~ про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved