Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

25 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 04.05.2012 року між банком та відповідачем було укладено договір № 19 про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою. За умовами договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом у сумі 5000 грн. зі строком дії кредитної лінії на період дії платіжної картки зі сплатою 10,5% річних та 35% річних у разі перевищення витратного овердрафту. Відповідач зобов'язався сплачувати кредит та відсотки за користування ним до 25 числа кожного місяця та у разі подання заяви про звільнення, погасити всю заборгованість по картрахунку до дати звільнення. 31 січня 2013 року відповідача було звільнення із займаної посади, однак заборгованість за кредитом він не сплатив. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1429 грн. 22 коп. та витрати по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп. Представник позивача Діденко М.М. (за довіреністю) до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2012 року відповідач звернувся із заявою до керуючого Березнегуватським територіальним без балансовим відділенням № 10014/048 про надання його ліміту кредиту по картковому рахунку [NUMBER] на рівні 300% від середньомісячної заробітної плати в сумі 5000 грн., та того ж дня був ознайомлений з умовами кредитування (а.с.4,5). 04 травня 2012 року банком та відповідачем було укладено договір № 19 про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово- кредитною схемою (а.с.6-10). За умовами розділу 1 та 7 договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у гривні та видано банківську платіжну картку типу CLASSIK платіжної системи VISA. За п.7.1, 7.2 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 5000 грн. зі сплатою 10,5% річних при користуванні кредитом ( п.7.2.1 Договору) та 35 % річних у разі перевищення витратного ліміту (овердрафту) (п.7.2.2 Договору) ( а.с.8- на звороті). За п.п.6.1.16, 7.3 вказаного договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом та по закінченню дії картки і непродовжені терміну дії або у разі звільнення, погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі. Крім цього, у випадку порушення терміну погашення кредиту сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. 31 січня 2013 року відповідача було звільнено із займаної посади на підставі раніше поданої ним заяви за п. 1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін, що підтверджується витягом із наказу про звільнення від 30.01.2013 року № 41-к філії публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» Миколаївського обласного управління (а.с.11,20). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526, 612, 625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином та не сплатив заборгованість за кредитом до дати звільнення, у зв'язку з чим, згідно розгорнутого розрахунку станом на 25 липня 2014 року у нього утворилась заборгованість в сумі 1429 грн. 22 коп., з яких: 1206 грн. 01 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 34 грн. 69 коп. - заборгованість по простроченим відсоткам, 11 грн. 11 коп. - заборгованість по відсоткам; 23 грн. 43 коп. - штраф за перевищення кредиту, та 153 грн. 98 коп. - пеня (а.с.13-14). Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов укладеного між сторонами договору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, відсотками, штрафом та пенею у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved