overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

26 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року, від цього шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини у в розмірі ? частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2017 до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, а.с.3), яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1884 від 24.10.2017 виданою Комишнянською селищною радою Миргородського району (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

26 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 28 вересня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі в них народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникають сварки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати та залишивши їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сімї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважає, що сімя дійсно розпалась і збережена бути не може. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

26 жовтня 2017 року до суду звернувся [PERSON] Ейнар з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №683. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. З жовтня 2016 року подруддя проживає окремо. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надавав (а.с.9). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідно через оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 07 грудня 2017 року, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи без його участі та заперечень щодо заявленого позову суду не надіслав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, суд проводить заочний розгляд справи.\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 683 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення позивач не згоден, оскільки стосунки між подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить його інтересам. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач в судове засідання не зявилася, заяв до суду не подавала про зміну прізвища, чи бажання залишити теперішнє прізвище, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу відповідачу\~ [PERSON], слід залишити теперішнє прізвище «Молдестад». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

26 жовтня 2017 року до суду подано цей позов. В позовній заяві вказано, що 07.08.2011 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори не зверталася, в звязку з важким матеріальним становищем, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник Спичиницької сільської ради в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом померлого 07.08.2011 року [PERSON], однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через скрутне матеріальне становище, суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

26 жовтня 2017 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 4 ч. ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення не вказано щодо стягнення судового збору та звільнення від оплати витрат по справі. З урахуванням викладеного, виходячи з вимог заяви, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким вказати щодо стягнення судового збору та звільнення від оплати витрат по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

26 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 08.06.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 800 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.08.2017 року - 37865,77 грн., а саме: за кредитом - 321,68 грн.; 30525,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4739,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1779,32 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.286-287 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 08.06.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 800 грн. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконав, станом на 31.08.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 321,68 грн.; 30525,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4739,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1779,32 грн. - штраф (процентна частина). Загальна сума заборгованості складає 37865,77 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

26 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 12.02.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 9464,28 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 18.10.2017 року - 11227,77 грн., а саме: за кредитом - 6482,31 грн.; 1157,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2592,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 995,36 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 12.02.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 9464,28 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 18.10.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 6482,31 грн.; 1157,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2592,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 995,36 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Загальна сума заборгованості складає 11227,77 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

26 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 13.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 30.09.2017 року - 16689,17 грн., а саме: за кредитом - 1904,72 грн.; 13751,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована складова); 782,82 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 13.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 30.09.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1904,72 грн.; 13751,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована складова); 782,82 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 16689,17 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

26 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 16.03.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 30.09.2017 року - 19457,73 грн., а саме: за кредитом - 1983,70 грн.; 16071,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 902,75 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 16.03.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 30.09.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1983,70 грн.; 16071,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 902,75 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 19457,73 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved