Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

25 січня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором на загальну суму 39 967,32 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначило, що 22.02.2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір у формі договору приєднання, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також щодо оплати комісії. У порушення умов договору приєднання [PERSON] свої зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 31.10.2016 року у розмірі 39 967,32 грн. Посилаючись на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань, позивач вважав, що є підстави для стягнення з останнього заборгованості у зазначеному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, заяв про причини неявки та розгляд справи у їх відсутності суду не надали, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, в порядку ст.224 ЦПК України, на що представник позивача згоден, висловивши свою позицію в наданому до суду клопотанні про розгляд справи у його відсутності (а.с.44). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2011 року [PERSON] заповнив у відділенні ПАТ КП «Приватбанк» бланк анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «Приват Банку», в якій він заповнив розділи: «персональні дані», «адреса проживання», «контактна інформація». На звороті анкети-заяви графа «вкажіть бажаний кредитний ліміт по платіжній карті кредитка «Універсальна»/Голд не заповнена (а.с.6). Дата 22 лютого 2011 року та підпис відповідача стоїть під зазначенням, що клієнт згоден на те, що вказана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач не довів обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог. Надана копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» від 22 лютого 2011 року не є належним доказом в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки, так як у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, передбачені ст.1054 ЦК України, зокрема, щодо розміру кредиту. Також суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банк», оскільки на них відсутній підпис відповідача, в зв'язку з чим не можливо встановити факт обізнаності відповідача з умовами кредитування, а також факт укладення кредитного договору. Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільно-правові відносини між [PERSON] та банком належним чином не оформлені, тому немає підстав вважати, що позивачем правомірно нараховуються відсотки, пеня та штрафні санкції за платіжною карткою, позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог, а тому суд відмовляє в їх задоволенні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed