Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

25 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.05.2013 року за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області було стягнуто зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх його видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи стягнення з 03.04.2013 року. Рішення набрало законної сили 01.06.2013 року та на його підставі видано виконавчий лист, відкрито виконавче провадження. Далі в позові зазначила, що старша дочка [PERSON] вже досягла повноліття та аліменти на її утримання не стягуються з відповідача з 2014 року. [PERSON] має лише 11 років, проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідача на утримання доньки стягується щомісячно в середньому від 400 до 600 грн., що не відповідає вимогам ст. 182 СК України та порушує права дитини. Прохає суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання спільної дочки [PERSON], [INFO], із мінімальних 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати ці аліменти у подальшому з відповідача у розмірі 1/4 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року і до настання повноліття дитиною. 23.03.2018 року відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду письмові додаткові пояснення та відзив, у якому прохав стягнути з нього користь позивача щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON], 09.07.2006 року аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що офіційно працевлаштований, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з діагнозами кардиопатія та перинатальне ураження ЦНС. Його мати [PERSON], [INFO], пенсіонерка, отримує мізерну пенсію, має незадовільний стан здоровя. Його теща [PERSON], [INFO], пенсіонерка, отримує мізерну пенсію та тяжко хворіє. Оскільки він має допомагати не лише дітям, але й батькам, заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (а.с. 18, 20-23). В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково в заяві зазначила про те, що не заперечує щодо стягнення з відповідача 1/6 частину з усіх видів його доходу, але наполягає на зміні відсоткової ставки з 30 % на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 62, 103). В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав свій відзив на позов, прохав стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 61, 104). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.05.2013 року, яке набрало законної сили 01.06.2013 року, стягнуто зі [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи стягнення з 03.04.2013 року (а.с. 6). На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист від 21.05.2013 року (а.с. 7) та відкрито виконавче провадження ВП № 38291791 від 04.06.2013 року (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 024835, виданого 18.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON], [INFO], є донькою сторін по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 385 від 18.01.2018 року, виданої [PERSON] в тому, що вона зареєстрована за адресою: [INFO] і має наступний склад сімї: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки про доходи, виданої КП «Комунсервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області [PERSON] в тому, що вона дійсно отримувала аліменти від [PERSON] на утримання доньки [PERSON], загальна сума доходу за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 6231,87 грн. (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 130473, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 27.09.2013 року, [PERSON] з 27.09.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 66 (а.с. 27). Від даного шлюбу відповідач має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 280034, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 28). [PERSON] відповідача від другого шлюбу [PERSON] хворіє та перебуває на обліку з діагнозами кардиопатія та перенатальне ураження ЦНС, що підтверджується копією її медичної картки та іншою медичною документацією (а.с. 29-35). Мати дружини відповідача, його теща [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою, тяжко хворіє, що підтверджується копіями посвідчення серії ААА № 1027751 виданого УПФУ м. Гуляйполе (а.с. 37) та копіями з медичної документації (а.с. 38-47). Мати відповідача [PERSON], [INFO], також є пенсіонеркою, тяжко хворіє, що підтверджується копією посвідчення серії АД № 222567, виданого Гуляйпільським УПФУ Запорізької області (а.с. 48) та копією медичної довідки КУ «Гуляйпільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської РР від 20.03.2018 року (а.с. 49). Згідно довідки КП «Комунсервіс» вих. № 83 від 20.03.2018 року, головний економіст КП «Комунсервіс» [PERSON] знаходилась по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку з 01.06.2015 року по 12.03.2018 року (а.с. 53). Згідно довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 20.03.2018 року № 867, виданій [PERSON] (дружина відповідача), яка зареєстрована за адресою: [INFO] і має наступний склад сімї: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] (а.с. 54). Відповідно до довідки про доходи КП «Комунсервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області, виданої [PERSON], який працює водієм в КП «Комунсервіс», про те, що загальна сума його доходу з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року без врахування аліментів становить: 28086,88 грн. (а.с. 55). Копії матеріалів виконавчого провадження, надані державним виконавцем, містять виконавчий лист у справі № 315/443/13-ц від 21.05.2013 року, виданий Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення зі [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 09..07.2006 року народження, у розмірі 1/3 частини з всіх видів його прибутку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи стягнення з 03.04.2013 року (а.с. 69). За даним виконавчим листом 04.06.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 38291791 (а.с. 70). 07.06.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Гуляйпільського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 315/443/13-ц від 21.05.2013 року, винесено постанову про проведення утримання із заробітної плати боржника [PERSON] у розмірі: одноразово витрати в сумі 100 грн., 1/3 частину поточних платежів починаючи стягнення з 03.04.2013 року до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (а.с. 73). 10.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Гуляйпільського РУЮ [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 315/443/13-ц від 21.05.2013 року виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області винесено постанову, за якою з усіх видів заробітку (доходу) що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити стягнення в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця поточні платежі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнення починати з 15.05.2014 року (а.с. 75). Постанову направлено 10.07.2014 року за місцем роботи боржника КП «Комунсервіс» м. Гуляйполе (а.с. 74). В матеріалах виконавчого провадження, також міститься звіти КП «Комунсервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області про здійснені відрахування та виплати за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року (а.с. 77), за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року (а.с. 79), за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року (а.с. 81), за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року (а.с. 82), за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року (а.с. 84), за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року (а.с. 86), за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року (а.с. 88), за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року (а.с. 90), з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року (а.с. 92), з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року (а.с. 94), за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року (а.с. 98 на звороті). Державним виконавцем направлялись запити до Пенсійного фонду щодо осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи, за якими інформація відсутня (а.с. 96, 97). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В цьому випадку, згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.05.2013 року судом були встановлені певні обставини, які додатковому доведенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому визначення розміру аліментів за рішенням суду у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законом не передбачено. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» від 17.05.2017 року були внесені зміни до ст. 182 СК України, які набрали законної сили 08.07.2017 року. Відповідно до них розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Судом приймаються до уваги обставини та матеріальне становище відповідача, який має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу, яка перебуває на обліку в лікарів. Сам відповідач має задовільний стан здоровя, працює та отримує стабільний дохід. Його друга дружина є працевлаштованою та отримує заробітну плату. Також, у відзиві відповідач просив врахувати наявність у нього матері та тещі, які є пенсіонерками та потребують лікування в звязку з хронічними захворюваннями. Дослідивши матеріали в цій частині, встановлено, що обидві жінки з родиною відповідача не проживають та до її складу не входять, самі знаходяться на пенсійному забезпеченні, тому факт необхідності надання їм постійної допомоги з боку відповідача є недоведеним. При цьому, судом враховується, що позивач має на утриманні двох дітей, до її складу сімї, окрім неї, будь-які працездатні особи не входять. Про трудову зайнятість старшої доньки сторін [PERSON] відомостей не надано. Відповідно до заяв від 10.05.2018 року та 18.06.2018 року, позивач погодилася з відзивом на позов відповідача та не заперечувала щодо стягнення з останнього 1/6 частину з усіх видів його доходу. Але, при цьому, зазначила, що наполягає на ухваленні рішення щодо зміни мінімального розміру таких виплат з 30 % на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття\~8 Закону України «Про охорону дитинства»\~зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За цих\~обставин,\~виходячи з\~інтересів дитини,\~суд вважає,\~що для\~забезпечення необхідного та достатнього гармонійного розвитку малолітньої [PERSON], відповідач моє можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу. При цьому, суд бере до уваги те, що у позові позивачем не зазначено будь-яких підстав для зміни раніше визначеного мінімального розміру аліментів з 30% на 50%, зокрема як тільки набрання законної сили змінами внесеними до ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Втім, суд вважає, що збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. І в даному випадку, навіть якщо у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Нове судове рішення у даному випадку не потрібно. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності Законом, тобто, з 08.07.2017 року та винесення відповідної постанови державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача до суду. На це вказує пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»в якому зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.\~182\~СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Аналогічне положення міститься й у ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи щодо матеріального становища сторін, їх стану здоровя та дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і обов'язок кожного з батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] можливо збільшити до 1/4 частки доходу відповідача. В частині ж зміни мінімального розміру аліментів з 30 % на 50 % позов підлягає залишенню без задоволення, що не позбавляє можливості позивача звернутися до державного виконавця з відповідною заявою про перерахунок відповідно до діючого законодавства. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення зміненого розміру аліментів з 08.07.2017 року, оскільки у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial