Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

25.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, де передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 526, ч.1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виникнення грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту п. 2.1.1.12.6.3 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) нараховуються в дату їх сплати, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично використані в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) становиться Простроченим кредитом. При цьому, пунктом 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів увесь, кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переведення кредиту (овердрафту) у статус прострочених боргових зобов`язань проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода відсотки за користування кредитом не сплачуються. Як вбачається з змісту укладеного між сторонами договору, відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування, що є невідємною частиною договору визначено порядок та строки погашення кредиту, шляхом сплати мінімального обов`язкового платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним. Наступний платіж, у розмірі та строк визначений умовами договору, а саме до 25 вересня 2016 року, не сплачено, і з цього часу жодного платежу на погашення кредиту відповідач не вносив, отже з 25 вересня 2016 року виникла прострочена заборгованість як по тілу кредиту так і по процентам за користування кредитом. За таких обставин, відповідно до п.п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, з 211 го дня, з моменту виникнення простроченого кредиту чи його частини, а саме з 23 липня 2017 року, весь кредит вважається простроченим. Умовами укладеного між сторонами договору визначені розмір та порядок отримання Банком процентів, згідно яких проценти за користування кредитом нараховуються з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) стає простроченим кредитом (п. 2.1.1.12.6.3.), а з дати переведення кредиту в статус прострочених боргових зобов`язань, нарахування проводяться відповідно п. 2.1.1.12.6.1 (на залишок простроченої заборгованості нараховується пеня). При цьому винагорода проценти за користування кредитом не сплачуються. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку слід здійснити розрахунок відсотків застосовуючи формулу, яку запроваджено банком для розрахунку процентів поточної та простроченої заборгованості, а саме: 7038,68 грн х 36 % / 365 х 210 = 1457,87 грн., де 7038,68 грн - тіло кредиту, 36 % - процентна ставка, 365 кількість днів у році, 210 кількість днів за які здійснюється нарахування. Відповідно до п. 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з п. 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо, банк не лише відправив на адресу відповідача листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розрахунок відсотків, який розраховано банком з квітня 2014 року, є таким, що не може бути застосований до даних відносин, оскільки дані кредитні відносини між банком та відповідачем виникли у 2006 році, а зміни щодо нарахування процентної ставки відбулися у 2014 році, отже позивач мав право змінювати розмір тарифу та інших невід`ємних частин договору після інформування про дані зміни відповідача, як позичальника, але суду не надано доказів, які б підтвердили факт повідомлення відповідача про зміну нарахування відсотків. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Враховуючи викладене вище, а також той факт, що відповідачем визнано суму штрафних санкцій у розмірі 924,83 грн, суд вважає за необхідне стягнути з останнього зазначену суму штрафу. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, як такий, що не відповідає встановленим умовам кредитного договору, та приходить до висновку про необхідність зменшення суми заборгованості за кредитним договором у цій справі з «45763,05 грн» на «9421,38 грн» (7038,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1457,87 грн. - заборгованість за процентами, 924,83 грн. - штраф). Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості. Судові витрати. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 1762,00 грн., вони понесені позивачем і в силу ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на його користь в повному розмірі з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial