Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

24 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 10 січня 2006 року Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 01. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що від шлюбу з відповідачем дітей немає. З вересня 2016 року вони проживають окремо, фактично шлюбні стосунки припинено. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливими. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстровано 10 січня 2006 року у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10 січня 2006 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено. Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). За змістом ч.1ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 352,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (704,80 х 0,5 = 352,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved