overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

25 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 15 лютого 2014 року (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння між сторонами. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, але надав письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.ст.10,11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін. Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з січня 2016 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

25 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 11 серпня 2004 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 11 серпня 2004 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецької області (а.с.3), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецької області (а.с.5). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

25 березня 2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 18.05.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість 13725,85 грн., що складається з 1378,37 грн. - заборгованість за кредитом, 8467,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 1129,80 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13725,85 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 18.05.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4-6). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 31.12.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 13725,85 грн., що складається з: 1378,37 грн. - заборгованість за кредитом, 8467,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф - 1129,80 грн. (а.с. 3). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 13725,85 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 03 червня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 236. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з січня 2017 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Сім`я розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, судові витрати просив покласти на нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 03 червня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 236. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1451. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 12 вересня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 691. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем припинене рік тому, сім`я розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 вересня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 691. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 23 лютого 1974 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 89. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23 лютого 1974 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 89. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені близько восьми років тому через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2017 року Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через прояв з боку відповідача неповаги та ненадання матеріальної допомоги, сумісне життя неможливе, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить відновити її дошлюбне прізвище; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2017 року Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний запис за № 759. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Причинами розпаду сімї стали прояв неповаги з боку відповідача та ненадання матеріальної допомоги. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має\~ юридичне значення. Зокрема, остання, з метою реалізації права на пенсію,\~ просила\~ встановити\~\~ факт належності їй трудової книжки серії БТ - І № 4152812, заповненої 03 липня 1978 року Полтавським міжколгоспним будівельним управлінням № 28. Ухвалою суду від 26 березня 2019 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі\~ відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження, у звязку з чим розгляд справи\~ призначено на\~ 08 год. 00 хв.\~ 18 квітня 2019 року / а.с.17 /.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Заявник [PERSON] у\~ судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про проведення\~ розгляду\~ справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала / а.с.20 /. \~\~\~\~\~\~ Представник заінтересованої особи, - Великобагачанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи / а.с.21 / у судове засідання також не зявився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи та жодних заперечень\~ щодо заяви [PERSON] не надав. Положенням ч.1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності з вимогами ч.3\~ ст. 211\~ ЦПК України, учасник\~ справи\~\~ має право заявити\~ клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути\~ справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в\~ ній доказами в\~ їх сукупності та\~ взаємозвязку,\~ суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

25 березня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. З доданих до заяви матеріалів видно, що 12 липня 2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб (а.с.6), [INFO] народилась [PERSON] , батьком дитини записаний відповідач (а.с.8). Згідно з довідкою № 3846, виданою 22.03.2019 року КП МІРАЦ, [PERSON] разом з дитиною зареєстровані у [ADDRESS] (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу у розмірі 860 грн на місяць. На виконанні у державній виконавчій службі знаходиться судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатною особою, має можливість докласти зусиль для працевлаштування та надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку. Інших осіб на утриманні крім дитини та дружини відповідач не має. Тому позов підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved