Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

26.07.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку. В позові позивач посилався на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 27.08.2015 року, відкрилася спадщина зокрема на земельну ділянку площею 0,22 га, розташовану за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Новозлатопіль вул. Миру 8, надану для обслуговування житлового будинку, яку мати придбала 14.03.2007 року у [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, та яку заповіла йому. Однак після купівлі земельної ділянки його мати не виготовила Державний акт на земельну ділянку та не зареєструвала право власності. Він як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після своєї матері, однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Посилаючись на неможливість реєстрації права власності на земельну ділянку за померлою особою, прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер 2321884500:02:004:0013, розташовану за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Новозлатопіль вул. Миру 8, надану для обслуговування житлового будинку. 30.08.2016 року до суду звернувся позивач [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.23). 30.08.2016 року до суду звернулася представник позивача: [PERSON] з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.22). Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, повторно в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, про причини неявки суду не повідомив, справа розглянута без його участі в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказах. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 23.10.1948 року народився позивач [PERSON], матірю якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії ЯС № 913940 від 23.10.1948 року (а.с.5). 14.03.2007 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,22 га, надану для обслуговування житлового будинку, що розташована на території с. Новозлатопіль Новозлатопільської сільської ради, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.6). 14.03.2007 року Гуляйпільською державною нотаріальною конторою зареєстровано договір купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.7). 09.12.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] зокрема належну їй земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 0,22 га, яка розташована на території Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області по вул. Миру 8, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем сільської ради [PERSON] (а.с.30). 28.08.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії 1-ЖС № 330658 від 01.09.2015 року (а.с.13). 03.09.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після своєї матері (а.с.29). 03.09.2015 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] заведена спадкова справа № 178/2015 спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.28-30). 29.02.2016 року постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,22 га в зв`язку з тим, що [PERSON], придбавши земельну ділянку в 2007 році не виготовила на своє імя Державний акт та не зареєструвала право власності на земельну ділянку (а.с.13). Інвентаризаційна вартість земельної ділянки для обслуговування житлового будинку розміром 0,22 га, яка розташована на території Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області по вул. Миру 8, складає 136069,70 грн., що підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.14). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як спадкоємець за заповітом на земельну ділянку після померлої матері, який прийняв спадщину після померлої матері, так як звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак якому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в зв`язку з тим, що його мати, придбавши земельну ділянку не виготовила на своє імя Державний акт та не зареєструвала право власності на земельну ділянку, чим не визнається його право на дану земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. А тому суд доходить висновку, що право позивача на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер 2321884500:02:004:0013, розташовану за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Новозлатопіль вул. Миру 8, надану для обслуговування житлового будинку, як спадкоємця за заповітом після померлої матері, яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2007 року, може бути захищено судом лише шляхом визнання за ним права власності на дану земельну ділянки в порядку спадкування. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 п.1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який діє з 01.01.2013 року, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 п.5 ст.19 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. А тому позивачу необхідно після набрання рішенням суду законної сили звернутися до органу державної реєстрації з заявою про реєстрацію речового права на земельну ділянку на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Outcome: approved