Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

24 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , якій належала при житті 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0602 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1211000000:08:583:0016. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 14.11.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю самочинного будівництва, яке не узаконено. Під час проведення технічної інвентаризації будинку 10.04.2019 було встановлено, що у власності [PERSON] знаходиться 1/2 частина домоволодіння яке складається з житлового будинку «А» група приміщень (квартира) № 2 загальною площею 79,8 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м, вбиральня «Е», душ «Л», навіс «М», гараж «К», однак замовником не надано дозвільних документів на будівництво гаражу «К» та реконструкцію житлового будинку «А». За рахунок проведення реконструкції у групі приміщень № 2, житлова площа змінилася з 29,1 кв.м на 41,5 кв.м, загальна площа змінилася з 53,4 кв.м на 79,8 кв.м. Відповідно по житловому будинку «А» житлова площа змінилася з 60,7 кв.м на 73,1 кв.м, загальна площа змінилася з 113,1 кв.м на 139,5 кв.м. Збудований душ «Л», навіс «М» - не підлягають прийняттю в експлуатацію, сарай «Г» знесено. Крім того, при оформленні [PERSON] договору дарування від 14.07.2009 була допущена помилка, а саме: помилково зазначено житловий будинок «В-1», якого ніколи не було. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, покладається на думку суду, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7, 8, 11). Згідно договору дарування від 14.07.2009, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О., [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина житлового будинку з господарським будівлями, а саме: в будинку А-1 квартира № 2 житловою площею 29,1 кв.м, загальною площею 53,4 кв.м (коридор 2-1 площею 5,1 кв.м, 2-2 житловою площею 12,8 кв.м, 2-3 житловою площею 9,3 кв.м, 2-4 житловою площею 12,3 кв.м), сарай Г, вбиральня Е, житловий будинок з господарськими будівлями, який в цілому складається з глинобитного житлового будинку «А-1», житловою площею 60,7 кв.м, загальною площею - 113,1 кв.м, шлакоблок сарай Б площею 21,3 кв.м, шлакоблок сарай Г площею 32,6 кв.м, камінь погріб Д площею 13,2 кв.м, дощаті вбиральня Е площею 1,4 кв.м, цегла вбиральня Ж площею 2 кв.м, цегла душ З площею 2 кв.м, водоколонка І, замощення ІІ, огорожа 1,3, глинобитні обк. цеглою житловий будинок «В-1» житловою площею 11,2 кв.м, загальною площею 24,1 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-15). Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 14.11.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з виявленням помилки допущеної при оформленні договору дарування, а саме: зазначено житловий будинок «В-1», якого згідно матеріалів архівної справи ніколи не існувало. Крім того, не було надано дозвільних документів на реконструкцію житлового будинку «А» та на будівництво гаража «К», за рахунок якої загальна площа приміщень житлового будинку «А» змінилася з 113,1 кв.м на 139,5 кв.м, житлова змінилася з 60,7 кв.м на 49,8 кв.м. Збудовані навіс «М» та душ «Л», не підлягають прийняттю в експлуатацію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 за рішенням № 406 (а.с.16). Згідно листа державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 26.02.2020, встановлено, що після смерті [PERSON] заповіт не складався, на ім`я доньки [PERSON] видана спадщина на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петрівський район, Петрівська селищна рада (а.с.40). За даними архівної справи станом на 31.12.2012 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано право власності по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 17.03.2020 № 274 (а.с.46). Відомостями про технічний стан нерухомого майна встановлено, що при оформленні договору дарування від 14.07.2009 була допущено помилка, а саме: помилкового зазначено житловий будинок «В-1», якого ніколи не існувало за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1258, 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України). Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що до позивача після смерті матері перейшло право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] без самочинного будівництва, та зважаючи на те, що позивач як спадкоємець за законом першої черги позбавлена права отримати спадщину, суд вважає вимоги позивача правомірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved