Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

26 квітня 2013 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] в її користь 18600 грн. і 500 доларів США боргу . Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.11.2013 року рішення суду залишено без зім , а апеляційна скарга [PERSON] відхилена. [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] інфляційних витрат, а також 3 % від простроченої суми, що за її підрахунками становить 1039,6 грн. В підтвердження позову зазначає, в листопаді 2012 року [PERSON] позичив у неї гроші на загальній сумі 42800 грн., які зобов'язався повернути через місяць. 18.01.2014 року відповідачем повернуто лише частину коштів в сумі 22600 грн. після рішення суду. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Прострочена сума становить 22600 грн. і за період з грудня 2012 року по січень 2014 року, відповідач повине сплатити їй 3 % річних , тобто 678 грн. і 361,60 грн. інфляційних втрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився вдруге , хоча був повідомлений про день розгляду справи , що підтверджено розпискою про вручення йому судової повістки . Він подав письмове заперечення проти позову. Вказує в ньому , що в розписці не було вказано терміну виконання зобов`язання , а позивачка ніякої вимоги в порядку ст.530 ЦК України йому не пред`являла. Тому суд вирішив справу в його відсутності і вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Оцінивши подані докази , суд прийшов до переконання , що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як видно з копії рішення Золочівського районого суду від 26.04.2013 року , то цим рішеням суд ухвалив стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 18600 грн. і 500 доларів США боргу . З копії ухвали апеляційного суду Львівської області від 12.11.2013 року убачається , що це рішення суду залишено без змін , а апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Районний суд в рішенні від 26.04.2013 року вказав , що [PERSON] 8.11.2012 року позичив у [PERSON] 38 800 грн. і 500 долірів США і повинен був повернути ці кошти до 8.12.2012 року. У відповідності до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ у який беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини. Отже доведений є той факт , що відповідач повинен був повернути позивачці кошти до 8.12.2012 року. Виконавчой лист про стягнення з відповідача боргу 18600 грн. і 500 долрів США був направлений у відділ державної виконавчої служби Золочівського районного упраління юстиції. Як видно з заяви [PERSON] від 17.01.2014 року то вона повідомила виконавчу сужбу , що [PERSON] борг їй сплатив в повному обсязі. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки [PERSON] від 8.11.2012 року видно , що у ній не було обумовлено сплати процентів. Тому суд виходитиь з вимог ст.625 ч.2 ЦК , яка поширюється на ці правовідносини. Отже , прострочення поверненя боргу , яке допустив відповідач тривало з 8.12.2012 року і до 17.01.2014 року. Суму цього боргу позивачка вказала 22600 грн. , якщо врахувати перевод 500 доларів США на гривні. Без цього переводу прострочний борг відповідача становив 18 600 грн. Термін просторочення за цей період становить 1 рік 1 місяць і 9 днів . Від суми 18600 грн. № річних становить 606,05 грн. Провівши розрахунок інфляційних втрат суд встановив , що за період з 8.12.2012 року по 17.01.2014 року від суми 18600 грн. вони становлять більше ніж 361,60 грн. Але , враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства , передбачений ст.11 ЦПК України , суд не може вийти за межі позовних висмог і тому стягненню з відповідача підлягає 361,60 грн. інфляційних втрат. Отже , всього відповідач повинен сплатити [PERSON] 967,65 грн. Що стосується інфляційних витрат щодо 500 доларів США , то діюче законодавство України щодо інфляції не поширюється на іноземну валюту , долари США , а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: partial