Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

24.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ПрАТ «Український страховий дім» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27.04.2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася по вул. Озерна в м. Києві з вини громадянина [PERSON], було пошкоджено належний позивачу на праві приватної власності автомобіль [NUMBER]. Згідно полісу страхування АС/4533621 від 04.09.2013 року цивільно-правова відповідальність громадянина [PERSON], як власника транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ «Український страховий дім». 29.04.2014 року позивач звернулася до відповідача із повідомленням потерпілої особи про подію, разом із якою відповідачу було надані документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На замовлення позивача було проведено дослідження та складено звіт №35/11/14 від 12.11.2014 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Peugeot», д/н [NUMBER], згідно якого матеріальний збиток складає 8 357,09 грн. 30.07.2014 року позивач звернулася до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, однак до цього часу звернення залишено без відповіді. Вважає, що небажання відповідача сплатити належне їй страхове відшкодування порушує її право на відшкодування понесених нею збитків, а також вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому просить стягнути з відповідача на її користь 8 357,09 грн. - страхового відшкодування, відшкодувати 700,00 грн. за оцінку майнового збитку та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду телеграму про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно зі ст. 74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що 27.04.2014 року по вул. Озерна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Wolksvagen», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіль марки «Peugeot», д.н.з [NUMBER] який на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно полісу страхування АС/4533621 від 04.09.2013 року цивільно-правова відповідальність громадянина [PERSON], як власника транспортного засобу, була застрахована в ПрАТ «Український страховий дім» (а.с.5.). 20.05.2014 року постановою Оболонського районного суду м. Києва винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду про адміністративні правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та вчинені вони цією особою. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пункт 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлює, що страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На замовлення позивача від 12.11.2014 року було проведено дослідження та складено звіт №35/11/14 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Peugeot», д.н.з [NUMBER] згідно якого матеріальний збиток складає 8 357,09 грн. (а.с.16-22). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З урахуванням наведеного, враховуючи ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого в розмірі 50 000 грн. з 500,00 грн. франшизою, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Український страховий дім» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальні збитки, понесені в результаті ДТП в розмірі 7 857,09 грн. (8 357 грн. 09 коп. - 500 грн.). Разом з тим, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на складання звіту №35/11/14 від 12.11.2014 року в розмірі 700,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки таке відшкодування не передбачено нормами чинного законодавства. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, пропорційно до задоволених вимог, документально підтверджена сума сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial