Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», Поморянської селищної ради про про надання дозволу на проведення приватизації земельних ділянок, площею 0,43 га та 0,15 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]., без погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем [PERSON]. Свої вимог Позивач обґрунтовує тим, що рішенням Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області №333 та №334 від 24.10.2014 року їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок, площею 0,43 га та 0,15 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], у власність. Одним із етапів виготовлення такої документації є складання Акту погодження меж земельної ділянки, який має бути підписаний суміжними землекористувачами чи землевласниками. Однак, суміжний землекористувач [PERSON] відмовляється підписати. Позивач таку відмову вважає неправомірною та безпідставною, тому звернулася до суду захистом свого порушеного права. Відповідач заявлені позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки межові знаки між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не встановлені до сьогодні, а тому площі та конфігурації відповідних ділянок є орієнтовані. У зв'язку з чим не може бути погоджена технічна документація без визначення і встановлення меж ділянки в натурі, що в цілому впливає на площу та конфігурацію землі, яка передається у власність. В судовому засіданні представник Позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Представник Відповідача [PERSON] в суді проти позову заперечилА, вважаЄ його безпідставним та необґрунтованим. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Частиною 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Зокрема, вказаною статтею встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Тобто, вказаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Судом встановлено, що 24.10.2014 року рішенням Поморянської селищної ради №333 та №334 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,43 га та 0,15 га по [ADDRESS] Згідно Акту встановлення меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] при Поморянській селищній раді Золочівського району від 28 жовтня 2013 року неможливо встановити межові знаки через відсутність генерального плану забудови селища. Згідно Акту встановлення меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] при Поморянській селищній раді Золочівського району від 23 травня 2014 року межова границя між суміжними землекористувачами не встановлена, про що свідчить відсутність графічної частини Акта. [PERSON] як суміжний землевласник, відмовилась поставити підпис у протоколі встановлення та узгодження суміжних меж ділянки з передачею межових знаків землевласнику, що визнано в судовому засіданні сторонами та підтверджується даними наявних у справі копій зазначених документів з відсутнім підписом [PERSON] Системний аналіз норм, які регулюють порядок приватизації, дозволяє зробити висновок про те, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. У статті 198 ЗК України вказано, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу акту погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося, і процедура приватизації має зупинитися. Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки, повинен виходити не з самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови, наприклад, провести додаткову перевірку, чи має місце «накладання» ділянок. Отже, підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Виходячи з цього, в позові слід відмовити, оскільки спір про право у випадку не підписання акту погодження меж відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed