Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

24 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 29 липня 1995 року по 25 листопада 2008 року. Рішенням Білопільського районного суду від 25 листопада 2008 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач його не утримує, не надає ніякої матеріальної допомоги. Син навчається на денному відділенні машинобудівного коледжу Сумського державного університету на умовах повної оплати вартості навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Добровільно [PERSON] допомогу сину не надає. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку на час навчання сина, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на період його навчання. Третя особа - [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши сторони, 3-тю особу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 29 липня 1995 року по 06 грудня 2008 року. Рішенням Білопільського районного суду від 25 листопада 2008 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішення суду набрало законної сили 06 грудня 2008 року (а.с.4, 5). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18). З довідки машинобудівного коледжу Сумського державного університету вбачається, що [PERSON] навчається на денному відділені 2 курсу машинобудівного коледжу на умовах повної оплати вартості навчання, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року (а.с. 7-8). З довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 17 вересня 2014 року № 2385 вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], позивачки у справі (а.с.6). Відповідач проживає сам, не працює, є інвалідом 3 групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949 грн., що підтверджується довідками з Жовтневої селищної ради та управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі (а.с. 19, 20). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку на час його навчання підлягає задоволенню з урахуванням всіх чинників, наведених вище. В частині позовних вимог про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму, то в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, так як мінімальний розмір аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку стосується лише неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial