Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

26.12.2016 року [PERSON] звернулась із заявою про розяснення судового рішення по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] послалась на те, що після набрання рішенням законної сили звернулась до органів реєстрації нерухомого майна з метою реєстрації права власності на домоволодіння, де отримала відмову, обумовлену не визначенням фактичних приміщень, які відповідають ? частині житлового будинку, власником якої вона стала за рішенням суду. Посилаючись на набрання рішенням суду законної сили, [PERSON] просила розяснити рішення, вказавши з чого складається 1/2 частина домоволодіння, яка належить їй на праві власності. [PERSON] в судове засідання не зявилась, представником надана заява, згідно якої заяву про розяснення рішення суду підтримала, просила розглянути її без участі позивача. Особи, які брали участь у справі були повідомлені про розгляд заяви належним чином, в судове засідання не зявились, їхня неявка відповідно до ст. 221 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду. Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи №521/12234/15-ц суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участі у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Заява про розяснення рішення подана [PERSON] у строк, встановлений ст. 221 ЦПК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 розяснення судового рішення можливо, коли його незрозумілість ускладнює його реалізацію. Суд, відповідно до зазначеної постанови, наділений правом викласти більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення, і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, в тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення. Так, судом встановлено що, 29.02.2016 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого у місті Одесі по провулку Дежньова, 1, що складається в цілому з однієї кам'яної житлової будівлі під літерою «А», загальною площею 27,09 кв.м. господарських та побутових споруд: літньої кухні, під літерою «б», уборної під літерою «в», огорож, розташованих на земельній ділянці площею 515 кв.м. При вирішенні спору судом було встановлено, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] (свідоцтво про народження від 09.02.1996 року, актовий запис №94). Згідно із свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 19.01.1989 року, зареєстрованим старшим державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] за життя заповіла своїй онуці [PERSON] житловий будинок, розташований по вул. Дежньова 1 в м. Одесі, який належав їй на праві власності. [PERSON] заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини не подавала, факту її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини судом не встановлено. Оскільки наявності інших спадкоємців до майна [PERSON] немає, суд визнав право власності в порядку спадкування за позивачем. При вирішенні спору суд керувавсяст.ст. 1218,1220 ЦК України, згідно з якими до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини день смерті особи. Державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено у реєстрації права власності на домоволодіння. Підставою відмови стало не визначенням фактичних приміщень, які відповідають ? частині житлового будинку, власником якої вона стала за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, зокрема, технічного паспорту на спірні приміщення, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.10.2013 року домоволодіння, розташоване в місті [PERSON] по провулку Дежньова, 1 у м. Одесі, яке належало спадкодавцеві [PERSON], померлій 4.11.2005 року складається з: коридору 1-1 загальною площею 4,7 кв.м, коридору 1-2 загальною площею 4,0 кв.м., веранди 1-3, загальною площею 8.8кв.м, житлова 1-4, житловою площею 16,9 кв. м, разом по кв. 1: загальною площею 34,4 кв. м., житловою 16,9 кв.м., кухні 2-1 загальною площею 14,4 кв.м., санвузлу 2-2 загальною площею 2,6 кв.м., веранди 2-3 загальною площею 5,4 кв.м., житлова 2-4, житловою площею 10,6 кв.м., житлова 2-5, житловою площею 8,7 кв.м., разом по кв. 2: загальною площею 41,7, житловою 19,3. Разом під літерою «А», загальною площею 76,1 кв. м., житловою 36,2 кв.м. |літньої кухні літ. «Б», убиральні літ. «Г», гаражу літ «Д», сараю літ. «Е», навісу літ. «3», погрібу літ. «И» огорожі 1-4, вимощення 1 -2. Враховуючи викладене, а також набрання рішенням суду законної сили, заява [PERSON] відповідає вимогам ст.221 ЦПК України.

Outcome: approved