Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком, [PERSON], він навчається на денній формі у Білоцерківському національному аграрному університеті і потребує постійних фінансових витрат на навчання, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, повне її утримання здійснює мати, яка не може в повному обсязі забезпечити потреби сина, тому просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити з підстав наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що він має на утриманні неповнолітню дитину, на яку сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку. Окрім того він не працює, є пенсіонером, а тому стабільного заробітку не має, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти на навчання сина у розмірі який просить позивач. Вказав, на те, що він має змогу сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання у сумі 200 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає часковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 травня 1999 року (а.с.8). Відповідно до ст. 198, 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і потребують в зв'язку з цим матеріальної допомоги, а перші можуть таку допомогу надавати. З позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на період навчання сина не надає, витрати по навчання здійснює мати - позивач по справі. Згідно довідки № 01-12/1207 від 30 листопада 2017 року виданої Білоцерківським національним аграрним університетом [PERSON] являється студентом другого курсу денної форми навчання, термін навчання з 1 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. У зв'язку з навчанням [PERSON] не працює. Законодавцем зазначено про обов'язок надання допомоги обома батьками, а також, що аліменти можуть бути стягнуті лише в разі наявності можливості надавати матеріальну допомогу іншим з батьків і вони не є обов'язковими, так як це стосується неповнолітніх дітей. Позивач, на підтвердження можливості надавати відповідачем матеріальну допомогу, доказів не надав. Судом встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, на яку щомісячно сплачує аліменти, що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України № 784/06 від 2 листопада 2017 року. В свою чергу, мати позивача працює та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Смілянський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» № 23 від 24 липня 2017 року (а.с.19). Виходячи з наведеного та враховуючи, що обоє з батьків зобов'язані в рівній мірі приймати участь у витратах, пов'язаних з навчанням доньки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд відповідно до вимог ст. 182, 200 СК України враховує, матеріальний стан позивача, яка офіційно працює, так і ту обставину, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, є пенсіонером, не працює, а тому розмір, який просить стягнути позивач, на думку суду є явно завищеним, та вважає допустимим стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 300 грн. щомісячно. Оскільки законодавством встановлений строк, до якого повнолітня дитина має право на отримання допомоги в зв'язку з навчанням, а термін навчання закінчується 30 червня 2019 року, вимоги позивача підлягають задоволенню до закінчення сином навчання. Так як позивач звільнена від сплати судових витрат, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, відповідно до ст.. 88 ЦПК України у розмірі 640 грн. Згідно п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.

Outcome: approved