Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, де просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до 100 грн. на місяць та звільнити від сплати заборгованості за період з червня по грудень 2013 року на суму 3 675 грн.. Позов мотивує тим, що у відділі ДВС Олександрійського МРУЮ на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.02.2013 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Зазначає, що з лютого 2013 року він не працює. В червні 2013 року захворів та з 13 червня по 20 червня 2013 року, з 01 липня по 04 липня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 07.10.2013 року лікувався в різних медичних установах; а також в період з червня по грудень 2013 року проходив комп'ютерну томографію в різних медичних закладах. Станом на 01.11.2013 року у нього утворилась заборгованість по аліментам у сумі 4683,00 грн.. Просить з врахуванням стану його здоров'я та того, що він не працює і на даний час перебуває в стані реабілітації, та знаходиться на утриманні батьків, які є пенсіонерами, з врахуванням того, що його матеріальний стан суттєво змінився, зменшити розмір аліментів стягнутих з нього за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини заробітку (доходів) до 100 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з тих же підстав просить частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з червня по грудень 2013 року. Посилаючись на ст., ст. 184, 192, 197 СК України просить вимоги задовольнити. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові, пояснивши, що у сина інсульт, зараз він лікується в Харкові, але їй не відомо в якому лікувальному закладі. Нерухомого та рухомого майна на праві власності він не має, аліментів іншим особам не платить. Вона з чоловіком у зв'язку з лікуванням сина оформили на себе кредити по 10 000 грн., кожний, щоб вилікувати сина. Інвалідності чи часткової втрати працездатності сину не встановили. Згодна з тими умовами, на які погоджується відповідачка, щоб зменшили розмір стягнутих з сина аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що зі слів відповідачки зараз становить 360 грн.. Відповідачка надала до суду письмово викладене заперечення по суті заявлених вимог, пояснивши, що їх син хворіє та в зв'язку з цим перебуває на диспансерному обліку у дитячій міській лікарні, він схильний до частих простудних захворювань, а тому потребує належного харчування та матеріального утримання. Дитина відвідує дитячий садок, вартість оплати за місяць відвідування складає - 130 грн.. Вважає, що скрутне матеріальне становище позивача на яке він посилається є штучно створеним, він має в користуванні автомобіль ВАЗ 2199, придбаний ними у шлюбі, який використовує для здійснення його неофіційної діяльності. Надані ним довідки з медичних установ, дійсно свідчать про незначні відхилення стану його здоров'я від норм, однак тяжкість хвороби та її наслідки, значно завищенні самим позивачем. Йому не встановлено стійку втрату працездатності та не визначено групи інвалідності. При цьому, відповідачка в судовому засіданні не заперечує, якщо судом буде зменшено стягнення аліментів на утримання дитини до 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням того, що позивач має проблеми зі здоров'ям, але просить не звільняти його від сплати заборгованості. Представник третьої особи на розгляд справи не явився, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність неявившихся осіб та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст., ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 192 Сімейного Кодексу України Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішення суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та у інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Судом встановлено, що згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2013 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 06.01.2026 року (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, після прийняття Олександрійським міськрайонним судом рішення від 20 лютого 2013 року про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), встановлено обставини, які впливають на матеріальний стан позивача та погіршення стану його здоров'я. В порядку з'ясування обґрунтованості вимог та наявності підстав для зменшення розміру аліментів, встановлено, що [PERSON], має 30 років, з 18 квітня 2012 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] в приватному будинку зі своїми батьками. Згідно записів трудової книжки на час звернення відповідачки з заявою про стягнення аліментів він працював на посаді експерта сектору продажів в ПАТ «Платинум Банк» та мав постійний заробіток, звідки звільнився 13.02.2013 року за угодою сторін (а.с.10, 11). Після звільнення, постійного місця роботи не має, даних про те, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості до суду не надано,також не має даних, що він отримує допомогу по безробіттю; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не має; не є інвалідом, однак має захворювання, що підтверджено витягами з медичної документації. З наданої до суду медичної документації на підтвердження погіршення стану здоров'я позивача з часу стягнення аліментів в лютому 2013 року, вбачається, що позивач з 13 червня по 20 червня 2013 року, з 01 липня по 04 липня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 07.10.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах, що підтверджується дослідженням Кіровоградської обласної лікарсько - консультативної комісії від 12.08.2013 року (а.с.15); випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1778/914 від 07.10.2013 року, звідки вбачається, що відповідач лікувався на стаціонарі з 23.09.2013 р. по 07.10.2013 року (а.с.14); довідкою № 126 з Олександрійської центральної районної лікарні № 126 від 21.06.2013 року, звідки вбачається, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.06.2013 року по 20.06.2013 року (а.с.19). На теперішній час позивач не працює, допомогу від держави не отримує, проживає в сільській місцевості, зі слів його представника, він зараз проходить курс лікуванні в лікарні в м.Харкові, але доказів в підтвердження цього до суду не надано. Відповідачка не заперечує проти зменшення розміру аліментів на утримання сина до 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не згодна з тим, щоб позивач сплачував на утримання дитини по 100 грн. щомісячно, так як їх дитина потребує належного харчування та матеріального утримання, оскільки хворіє простудними захворюваннями, а вона одна не взмозі його матеріально забезпечити, оскільки в зв'язку зі скрутним матеріальним станом вимушена була взяти кредит, який зараз виплачує. Суд приймає до уваги на те, що після стягнення аліментів, у позивача погіршився стан його здоров'я, він втратив роботу, але оскільки позивач за віком та станом здоров'я є працездатним та має можливість працювати, так як інвалідності не має, але суд вважає безпідставними його вимоги щодо зменшення розміру аліментів стягнутих з нього за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 20.02.2013 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до 100 грн. щомісячно; при цьому, з врахуванням встановлених вищевикладених обставин по справі та думки відповідачки, яка не заперечує проти зменшення розміру аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вважає можливим зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини заробітку (доходів) до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Також судом встановлено, що станом на 01.01.2014 року у [PERSON] існує заборгованість по аліментам у сумі 6066,48 грн., позивач просить звільнити його від сплати заборгованості, за період з червня по грудень 2013 року, тобто з того часу як він захворів. Однак, суд прийшов до висновку, що буде справедливим, якщо позивача звільнити від сплати заборгованості за період з 13 червня по 20 червня 2013 року, з 01 липня по 04 липня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 07.10.2013 року, тобто на той час, коли позивач знаходився на лікуванні, що підтверджується наданими доказами (а.с.15, 17, 19) та вважає, що у випадку звільнення відповідача від заборгованості, яка виникла з червня по грудень 2013 року в повному обсязі, матеріальне забезпечення дитини, що зараз перебуває на утриманні матері, буде значно погіршуватись.

Outcome: partial