Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

26 березня 2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначено, що 11 жовтня 2017 року, [PERSON] надав [PERSON] позику у сумі 10\~000 доларів США, які останній зобовязався повернути в строк до 31 грудня 2017 року. На підтвердження факту отримання грошових коштів, укладання договору та його умов, [PERSON] видав позивачу розписку про отримання вищезазначених грошових коштів. [PERSON] свої зобовязання з повернення отриманої грошової суми не виконав, грошові кошти не повернув, від повернення боргу ухиляється. Станом на дату звернення до суду, сума основного боргу відповідача складає 10 000 доларів США. Позивач [PERSON] вимагає стягнути з [PERSON] на свою користь суму основного боргу в розмірі 10000 доларів США та суму 3% річних від простроченої суми основного боргу в розмірі 366,58 доларів США. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити повністю. [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги але зауважив, що увесь розмір боргу не зможе віддати відразу. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.10.2017 року [PERSON] надав [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США на строк до 31.12.2017 року, що підтверджується доданою складеною власноруч та підписаною відповідачем, розпискою від 11.10.2017 року. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики\~\~одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З частини другої\~статті 1047 ЦК України\~випливає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України,\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики. Відповідач належним чином зобов'язання за договором позики не виконав та не повернув [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 дол. США. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з Постанови [PERSON] Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа №373/2054/16-ц), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов'язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики та не повернув кошти, в передбачений договором строк, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти, саме в іноземній валюті. Крім того, згідно зі\~статтею 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Оскільки\~стаття 625 ЦК України\~розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5\~ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Як зазначено в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 січня 2019 року, при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 3% річних також в іноземній валюті. Згідно наданого позивачем і перевіреного судом розрахунку, у відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, розрахунок 3% річних за період з 01.01.2018 року по 22.03.2019 року складає: 10000 доларів США х 3% х 446 днів : 365 : 100% = 366,58 доларів США. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за борговою розпискою необхідно задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 794 грн. 93 коп.

Outcome: approved