Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

26 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та на день смерті проживав в [ADDRESS] Російської Федерації разом з [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона як дочка померлого є спадкоємицею разом з відповідачами. До складу спадщини входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] , власниками інших часток є вона та [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] важко хворів і вона приймала участь у його лікуванні та похованні, на що витратила значні кошти, самостійно оплачує комунальні послуги за квартиру, не має постійного доходу, достатнього для проживання. Саме через такі обставини та матеріальні труднощі вона не змогла своєчасно оформити свої спадкові права. У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, їх представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнають. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Власниками інших часток є також позивачка та [PERSON] . [PERSON] є спадкоємицею першої черги як донька померлого [PERSON] . Іншими спадкоємцями є дружина спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , свідоцтвом про право власності на житло від 01 липня 1996 року, свідоцтвом про народження [PERSON] , витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , довідкою від 16 липня 2018 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №62408457 від 10 листопада 2020 року про те, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] . На час відкриття спадщини позивачка не була зареєстрована разом із померлим, визначений законом строк на прийняття спадщини [PERSON] пропустила через матеріальні труднощі. Причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини суд уважає поважною. При цьому суд ураховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якого втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважних причин, тому їй слід визначити додатковий строк - шість місяців для подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка не заявляла вимог про стягнення судових витрат і не подавала відповідного розрахунку, тому судові витрати на її користь не стягуються.

Outcome: approved