Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

25 квітня 2014 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одесь-кої області з позовом до відповідачів - Редакції Кілійської районної рекламно інформа-ційної газети «Моя візитка» , [PERSON] , [PERSON] про захист честі , гідності , спростування недостовірної інформації та стягнення відшкодування моральної шкоди шляхом : - зобовязання редакції Кілійської районної рекламно інформаційної газети «Моя візитка» опублікувати спростування відомостей, поширених 29.07.2013 року в статті «Дело на полмиллиона» , ПК «Центр» … правда или ложь» , опублікованих у виданні Кі-лійською рекламно інформаційною газетою «Моя візитка» № 30 (304) , які принижують честь , гідність та ділову репутацію [PERSON]. - стягнення в солідарному порядку з авторів статі «Дело на полмиллиона», ПК»Центр» … правда или лож» - [PERSON], [PERSON] та редакції рекламно-інформаційної газети «Моя візитка» на ко-ристь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 15.000 грн. Представник позивача , підтримуючи позов , зазначає , що 29 липня 2013 року редакцією газети «Моя Візитка» надруковано номер газети № 30 (304) в якому було опублі-ковано статтю автора [PERSON] під назвою «Дело на полмиллиона», ПК «Центр» … прав-да или ложь» в формі інтервю з [PERSON] та [PERSON] Відомості в цій статті не відповідають дійсності та принижують честь , гідність та ділову репутацію позивача , а саме : - в статті стверджується, що позивач [PERSON] вчинила розкрадання кош-тів в сумі 200 тис. грн., що належали ТОВ «Титан» , називають її свідченні брехливими і нікчемними; - в статті стверджується , що позивач визнала вчинення розкрадання та доброві-льно повернула частину викрадених коштів , що не відповідає дійсності. Твердження про вчинення позивачем злочину в повному обсязі спростовуються постановою прокурора Кілійського району Одеської області [PERSON] , якою криміналь-не провадження відносно [PERSON] закрито в звязку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді. 10 січня 2014 року позивач звернулася до редакції газети «Моя візитка» з вимогою спростувати недостовірну інформацію, але ця ви-мога залишилась без задоволення та навіть без відповіді. Представник позивача зазначає також, що в зазначеній статті порушується також право позивача на особисту недотор-канність фізичної особи , в статті наводяться нібито надані нею пояснення , які містять в собі деталі її особистого життя. Представник відповідача редакції Кілійської районної рекламно-інформаційної газети «Моя візитка», а також відповідач [PERSON] , належним чином повідом-лені про час та місце розгляду справи , в судове засідання не прибули , заперечень не нада-ли, клопотань не заявили. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, по-яснень не надав. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані сторонами докази по справі , та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов таким , що підлягає част-ковому задоволенню. В судовому засіданні встановлені такі обставини справи : 29.07.2013 року в рекламно інформаційній газеті Кілійського району «Моя Ві-зитка» в № 30 (304) опублікована стаття «Дело на полмиллиона» , ПК «Центр» … правда и лож». Стаття підписана [PERSON]. Стаття складається з кількох розділів. В розділі під заголовком «Так кто же преступил закон ?» автор статті цитує по-зицію , висловлену [PERSON] , начальником юридичного відділу ТОВ «Титан», який повідомив , що 26 липня на пресконференції , яка відбулася по ініціативі громадської організації «Громада» , було розповсюджено відкритий лист звер-нення [PERSON] , в якому вона звинувачувала керівництво підприємства в вимаганні грошей , вилученні її майна , застосуванні фізичного насильства. Далі в статті наведені наступні твердження [PERSON] : « причиной возникновения данного открытого письма от [PERSON] является ее желание избежать уголовной ответственности…. Я, как представитель предприятия официально заявляю , что изложенные обвинения гр-ки [PERSON] являються наглой ложью с целью уклонения от уголовной ответственности. Поясню. … На протяжении длительного времени денежные средства от реализации талонов на пи-тание похищались , чем предприятию был нанесен ущерб на сумму более 200 тысяч грн.., что подтверждается заключением независимого аудитора и материалами уголовного дела. В ходе служебной проверки [PERSON] , которая реализовывала талоны на питание , призналась в хищении и добровольно вернула часть похищенных средств. Она рассказа-ла , что похищенные средства были потрачены на ремонт в доме, помощь дочери , содер-жание свонго автомобиля , его капитальный ремонт на сумму около 20 тыс. грн. , на созда-ние и содержание после смерти мужа семьи , так как новый муж , будучи гораздо моложе ее , не мог обеспечивать семью , … Раскрытие кражи означало прекращение поступления «ле-гких» денег и необходимость возврата похищенного, что могло охладить чувства моло-дого мужа , потому [PERSON] вместо того, чтобы полностью раскаяться перед колек-тивом и возвратить похищенное , стала искать способы уклонения от ответственности и воз-врата похищенных средств , найдя соратников в лице активистов ОО «Громада». (а.с. 8, 10 , 17-18) Постановою прокурора Кілійського району Одеської області [PERSON] від 30.12.2013 року закрито кримінальне провадження № 12013170310000819 від 29.05.2013 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України , відносно [PERSON]. Кримінальне провадження закрито на підставі ч.8 ч.2 ст. 40, п.3 ч.1 ст. 284 КПК України в звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. (а.с. 19) 10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до редакції газети «Моя візитка» з вимогою спростувати поширені про неї відомості , які не відповідають дійсності та при-нижують її честь та гідність. (а.с. 9 ) Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова , на вільне вираження своїх поглядів і переконань. (ст. 34) В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року зазна-чено : разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України , не посягати на права і свободи , честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова , на вільне вираження своїх по-глядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформа-цію та таку , що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростову-вати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя , крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання , використання та поширення конфіденційної інфор-мації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом , і лише в інтересах на-ціональної безпеки , економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакції , засновники , видавці , розповсюджувачі , державні органи , організації та обєднання громадян несуть відповідальність за порушення законодавства про друковані засоби масової інформації. Порушеннями законодавства України про друковані засоби масової інформації є порушення положень статті 3 цього Закону (п.4) . Відповідно до ст. 3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (в редакції від 04.07.2013 року , яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) забороняється використання друкованих засобів масової інформації для втручання в особисте життя громадян , посягання на їх честь і гідність. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сум»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, пошире-на про особу, вважається недостовірною якщо особа, яка її поширила, не доведе протилеж-ного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформа-цію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб , у який вона була поширена. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу його гідності та чес-ті. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також спростування цієї інформації. Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи , а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення , глибини фізичних та душевних страждань , погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливос-ті їх реалізації, ступеня вини особи , яка завдала моральної шкоди , якщо вина є підставою для відшкодування , а також з урахуванням інших обставин , які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливос-ті. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юри-дичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини. Судом встановлено, що 29.07.2013 року редакцією рекламно інформаційної газети Кілійського району «Моя Візитка», в № 30 (304) опублікована стаття , в якій в фо-рмі інтервю з [PERSON] поширена негативна інфор-мація відносно [PERSON] в якій стверджувалось те , що вона вчинила кримі-нальне правопорушення , а саме викрадення чужого майна на суму 200 тис. грн.. Зазна-чена інформація є недостовірною інформацією , оскільки не відповідає дійсності , оскільки винність [PERSON] не встановлена вироком суду , який набрав законної сили , крім того , кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито в звязку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Судом встановлено що поширені відомості , про спростування яких предявлено позов, порочать честь , гідність та ділову репутацію позивача оскільки містять безпідставне твердження про вчинення позивачем кримінального правопорушення , що не відповідає дійсності. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в частині зобовязання редакції рекламно інформаційної газети Кілійського райну «Моя візитка» опублікувати спростування відомостей, поширених 29.07.2013 року в частині тверджень про те, що позивач вчинила кримінальне правопорушення , а також для часткового задоволення позовної вимоги про стягнення з редакції газети «Моя візитка» та [PERSON] відшкодування моральної шкоди. Позов в частині стягнення відшкодування моральної шкоди з [PERSON] непідлягає задоволенню, оскільки з тексту статті «Дело на полмиллиона ….» вбачається, що в частині статті у вигляді інтервю з [PERSON] не міститься ніяких відомостей про [PERSON] (а.с. 17-18)

Outcome: partial