Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

25.05.2018 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» в особі відокремленого підрозділу Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 29098 гривень 11 копійок, інфляційні витрати\~2787 гривень 66 копійок, 3% річних у розмірі 20268 гривень 06 копійок та стягнути судові витрати у розмірі 1762 гривні 00 копійок. В обґрунтування позову зазначив, що між ДВНЗ «Криворізький національний університет» в особі відокремленого підрозділу Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та відповідачем [PERSON] 16.12.2008 року було укладено договір найму житла в студентському гуртожитку №2 та його реконструкції. Даним договором передбачено користування наймачем житловим приміщенням площею 50,7 кв.м., кімнатою на 5 поверсі в гуртожитку [ADDRESS] . Згідно п. 3.3. Договору відповідач зобов`язувався щомісячно сплачувати плату за житло, однак відповідач належним чином не виконував умови до горову, внаслідок чого і виникла заборгованість, яку позивачі просять стягнути. Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2018, позов ДЕРЖАВНОГО ВИЩОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ» в особі відокремленого підрозділу ГІРНИЧОГО КОЛЕДЖУ ДЕРЖАВНОГО ВИЩОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь ДЕРЖАВНОГО ВИЩОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ» в особі відокремленого підрозділу ГІРНИЧОГО КОЛЕДЖУ ДЕРЖАВНОГО ВИЩОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ» заборгованість в розмірі 29098,66 грн., 3% річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2787,66 грн., інфляційні витрати у розмірі 20268,06 грн. Та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2020, заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2018 року - задоволено та заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2018 року в справі № 212/3506/18 скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 26.10.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову позивача, вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Відповідно до позовної заяви у справі позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 29 098,66 грн., 3% річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2787,66 грн., інфляційні витрати у розмірі 20 268,06 грн., а також судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надає розрахунок заборгованості по оренді житлової площі та комунальним послугам в гуртожитку № 2 Гірничого коледжу ДВНЗ КНУ, з якого вбачається, що позивач нараховує заборгованість за період з січня 2009 по квітень 2018 року. Як, підставу нарахування заборгованості, позивач вказує договір № 12/08-25 найму житла в студентському гуртожитку № 2 та його реконструкції від 16.12.2008. Відповідно до пунктів 7.1, 7.2, 7.3 розділу 7 (ТЕРМІН ДІЇ ДОГОВОРУ) Договору, цей договір вступає в дію після його підписання сторонами і діє з 16 грудня 2008 р. до 16 грудня 2009 р. Кожна із сторін має право розірвати укладений Договір найму житла або укласти його на новий термін, погодивши та письмово попередивши про це іншу Сторону у вказані у Договорі строки. Якщо вказані повідомлення не були зроблені, Договір автоматично припиняється зі спливом встановленого у договорі терміну. Автоматичне продовження терміну дії Договору Найму житла у гуртожитку № 2 забороняється. Він з 16 грудня 2008 року по теперішній час в гуртожитку не проживає та житлово-комунальними послугами не користувався, що підтверджую актом про не проживання. Відповідно до пункту 5.3 розділу 5 (УМОВИ ЗМІНИ ТА РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ) Договору, у разі розірвання договору найму житла, закінчення строку його дії або відмови від його продовження Наймач зобов`язаний залишити об`єкт найму. Отже, Договір припинив свою дію 16 грудня 2009 року. Розрахунковим періодом відповідно до пункту Договору є календарний місяць. Враховуючи, що за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідальність несе він, як відповідач, а заборгованість за послуги позивач нараховував щомісяця, то загальна позовна давність починається за кожним таким щомісячним платежем окремо, останнім з яких є 16.12.2009 року. З позовом позивач звернувся до суду лише 25.05.2018 року. На підставі вище викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просили суд застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між Гірничим технікумом Криворізького технічного університету та [PERSON] було укладено договір № 12/08-25 найму житла в студентському гуртожитку № 2 та його реконструкції. Договором, зокрема, передбачено користування житлом в приміщенні будівлі студентського гуртожитку та надавалось житло наймачу\~відповідачу [PERSON] , площею 50,7 кв.м., кімната на 5 поверсі в гуртожитку [ADDRESS] . Згідно п. 3.3. Договору відповідач [PERSON] зобов`язувався вносити своєчасно, до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), згідно помісячного рахунку позивача, на підставі його розрахунків або показників лічильника, за тарифами, діючими у м. Кривому Розі. Вчасно, до 15 числа наступного місяця, розраховуватись з позивачем за вивіз твердих побутових відходів (сміття) за тарифами, діючими у м. Кривому Розі, відповідно до норм накопичення твердих побутових відходів на одну особу.\~\~\~\~ Згідно п. 7.1 Договору, договір вступає в дію після його підписання сторонами і діє з 16.12.2008р. до 16.12.2009р. Згідно п. 7.3 Договору, автоматичне продовження терміну дії Договору Найму житла у гуртожитку №2 забороняється. Відповідач [PERSON] належним чином Договір не виконував, тому має заборгованість в розмірі 29098,11 грн. Відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, посилаючись на те, що строк дії договору закінчився в 16.12.2009 року і тому з цієї дати починається перебіг строку позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно строк позовної давності сплинув в 16.12.2012 року, а позов пред`явлено 25.05.2018 року. Згідно\~ст.526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.\~Статтею 530 ч. 1 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк\~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Таким чином початок перебігу строку давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається зі закінчення строку дії картки. Зазначена правова позиція зазначена в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2015\~року №6-1926цс15, постанові Верховного Суду від 11.03.2015 року по справі №6-16цс15, а також постанові 19 березня 2014 року №6-14цс14. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду 25.05.2018 року, а Договір № 12/08-25 най \~ \~ \~ \~му житла в студентському гуртожитку від 16.12.2008 діє з 16.12.2008 по 16.12.2009. автоматичне продовження терміну дії договору найму житла забороняється. Відповідно строк позовної давності сплинув в 16.12.2012 року. Таким чином судом встановлено, що позивач, подавши позовну заяву в 25.052018 року, звернувся в суд із пропуском трирічного строку позовної давності, який по даним правовідносинам сплив 16.12.2012 року і який обчислюється з моменту закінчення дії договору найму. Поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду не встановлено, заяви про поновлення строку на розгляд суду не надходило. Застосуванню підлягають положення ст.257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. (правова позиція ВСУ, висловлена в постанові від 19.03.2014 року). Частинами 4, 5 ст.267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до п. 11\~№ 14 від 18.12.2009 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити в зв`язку з пропуском строку на звернення до суду\~за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України\~витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed