overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

25.11.2016 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON]. «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 24.04.2015 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні інтереси, погляди на шлюб і сімю, розбіжності у веденні спільного господарства, із-за чого постійно виникали суперечки та лайки. Фактично шлюбні відносини припинені з 7 лютого 2016р., спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2015, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 159. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, від шлюбу дітей також не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

25.11.2016р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.10.2012р. він з відповідачкою зареєстрував шлюб, від якого у них 03.12.2014р. народилася дочка [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого з березня 2016 року вони стали проживати окремо, тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.2-3). Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с.17). Відповідачка в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дочки [PERSON] біля неї не заперечувала, при цьому просила залишити незмінним її прізвище, а справу розглянути без її участі (а.с.16). Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, дитина проживає біля відповідачки, позивач на примирення не згоден і відповідачка не заперечує проти позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і відповідачки, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.8 ст.235 ЦПК України та ч.1 ст.113 СК України, а також вимоги відповідачки щодо надалі іменуватися прізвищем «Шпитко» після розірвання шлюбу, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Суд розяснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

25.11.2016 р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 23.08.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.11.2016 року шлюб між ними було розірвано. Вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона зараз не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 усіх видів його заробітку, починаючи з дати подання до суду позовної заяви та до досягнення донькою [PERSON], 16.01.2014 р.н, віку 3-х років. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.11.2016 р. та до повноліття [PERSON] Вирішуючи питання стосовно стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходив з урахуванням наданих позивачем [PERSON] доказів того, що вона знаходиться у оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років і отримує доход, відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.11.2016р. і досягнення донькою [PERSON] віку трьох років, тобто до 16.01.2017 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір розмірі 551 гривен 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин обґрунтовуючи її тим, що [INFO] померла його бабка, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину йому не може, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкодавця та спадкоємця, у зв'язку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Мар'янівської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON] є бабкою [PERSON], [INFO] Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: копією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 4), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), копіями довідок Мар'янівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (а.с. 6-7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8) повідомленням ГТУЮ в Одеській області Ширяївського РВ ДРАЦС (а.с. 9), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10), копією паспорта [PERSON] (а.с. 11-12), повідомлення Любашівської РДНК Одеської області (а.с. 13), копіями інформаційних довідок за СР (а.с. 16-17). Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

25.11.2016року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] Дана квартира належить Львівській міській раді. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки ОСББ «Окуневського 3» в зазначеній вище квартирі зареєстрований, окрім неї, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач по справі, її колишній чоловік, зареєстрований в даній квартирі з 24 жовтня 1980року, але фактично там не проживає з 1989року і по теперішній час. В судовому засіданні позивач та її представник, третя особа позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, покази свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], , [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з долучених до матеріалів справи актів ОСББ «Окуневського 3» від 05.02.2012року, 21.06.2012року, 20.04.2012року, 08.11.2016року [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS], там не проживає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою [ADDRESS] а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, порушує право позивача на володіння та користування належним позивачам майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON]народився 17.12.2011 року та його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-БК № 290202. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоровя, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки, [PERSON] ухиляється від цього обовязку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 12.01.2016 року по теперішній час перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У звязку з постійними сварками на побутовому грунті сторони проживають окремо Син залишився проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився 10 жовтня 2016 народився, що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого його батьки є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради № 02-28-17068 від 25.11.2016 р. неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з матер`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст. 184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 25.11.2016 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] Едоардо, [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] Едоардо в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною. 25.11.2016 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про зміну розміру аліментів, просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Едоардо, [INFO], в розмірі по 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, та стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності , змінені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо стягнення з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Едоардо, [INFO], в користь позивача аліментів в розмірі по 600 гривень щомісяця. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. До задоволення також відповідно до ст.84 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 700 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с. 27,28 ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 05.06.1998 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №113. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 2013 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі,\~ повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.06.1998 р., шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної ради м. Дніпропетровська,\~ актовий запис №113 (а.с.3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з 2013 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved