Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

25 жовтня 2016 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що 10 серпня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], котрий в подальшому 28 березня 2013 року було розірвано на підставі рішення суду. Вказувала на те, що 11 грудня 1996 року у них з відповідачем народився син, - [PERSON], котрий проживає разом із нею, і перебуває на її утриманні, та котрому 11 грудня 2014 року виповнилося 18 років. Зазначала, що на теперішній час, їх з відповідачем спільний син навчається на 3-му курсі денного відділення Харківського національного технічного університету сільського господарства. Термін навчання, з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2018 року. Посилалася на ті обставини, що її заробіток в середньому складає 3500,00 гривень щомісячно, та з цієї суми вона сплачує комунальні платежі та перераховує сину грошові кошти на навчання та прожиття в м. Харків. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість. Їй відомо, що відповідач офіційно не працює, але займається ремонтними роботами, має нерухомість, а саме 1/2 частину житлового будинку по вул. Читачів, буд.№31 в м. Кривому Розі, а також частину приватизованої житлової квартири по вул. Орджонікідзе, буд.№46, кв.№29 в м. Кривому Розі, а також транспортний засіб, його щомісячний дохід складає більше 6000,00 гривень. Іншим особам відповідач аліменти не сплачує. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення терміну навчання, або до досягнення ним 23 років, зважаючи на те, яка із вказаних подій наступить раніше. Присутня в залі суду позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Третя особа, - [PERSON] до зали суду також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахуванням наступного. Відповідно до ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 10 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб (а.с.6), котрий в подальшому 28 березня 2013 року було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.9). Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають повнолітнього сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.3, 5). З довідки №372 від 02 вересня 2016 року вбачається, що спільний повнолітній син позивача та відповідача, - [PERSON] є студентом 3-го курсу денного відділення Харківського національного технічного університету сільського господарства. Термін навчання, з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2018 року (а.с.8). З пояснень позивача та наявних матеріалів, судом встановлено, що оплату навчання сина здійснює саме позивач [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що спільний син позивача та відповідача навчається за кошти матері, доказів того, що відповідач не має можливості надавати допомогу останнім до суду не надано. Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, і до, - закінчення останнім навчання у вищому навчальному закладі чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, - зважаючи на те, яка з зазначених обставин настане першою. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551,20 грн., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved