overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

24.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що 28.12.1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадського м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №8. Відповідно до довідки КСН «Центральний 1» від 24.11.2014 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона зареєструвала свій шлюб із відповідачем 17.07.2010 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження характерів та поглядів на життя на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З 2013 року спільне життя припинене. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини. Збереження шлюбу вважає неможливим. За спільною домовленістю з відповідачем дитина мешкає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає нерегулярно та у недостатніх розмірах. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дітини у ? частини від всіх видів його доходів. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсяз, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління у м. Донецьку, актовий запис № 301 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дітину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

24.11.2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010р., мають дитину - сина [PERSON], 2010р.н. Сімейне життя не склалося через втрату любові та поваги, постійні сварки, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.03.2010р., актовий запис №14. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

24.11.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, отримує регулярний дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є поштові повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

24.11.2014 року позивач подав в суд позов, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2003 року по 31 жовтня 2014 року у розмірі 3192 грн. 46 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року у розмірі 22 грн. 85 коп. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються останньому за адресою: [ADDRESS]. При цьому, через не сплату даних послуг утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути. Відповідач просив застосувати трирічний строк позовної давності, а вимоги по стягненню заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2011 року по 30.04.2014 року у розмірі 38 грн. 81 коп., З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Квартира підключена до центрального водопостачання та водовідведення, яке здійснюється КП «Харківводоканал». Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Поряд з цим, суд вважає можливим застосувати до вимог КП «Харківводоканал» строки позовної давності, виходячи з того, що заяву про видачу судового наказу було подано в суд 12.06.2014 року, тобто позивачем пропущений трирічний строк звернення з вимогою за період з 01.06.2003 року по 01.05.2011 року без поважних причин.Відтак, заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.05.2011 року по 30.04.2014 року становить 38 грн. 60 коп. і підлягає стягненню з відповідача. Заборгованість за послуги водовідведення за вказаний період відсутня. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

24.11.2014року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитною угодою в сумі 13335,47 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк» Дельта») та відповідачем, було укладено кредитну угоду № 002-14567-231111 (далі Договір), за яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 30000 тис. грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 11.09.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 13335 грн.47 коп.грн., яка складається з: тіла кредиту 13335 грн.47 коп.Позивач вказує, що відповідач добровільно розрахуватись не бажає, також крім стягнення заборгованості в сумі 13335 грн. 47 коп. просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 243 грн.60 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позовній заяві просив справу розглядати у відсутність їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Так, згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позиції сторін і роз'яснивши їм наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного, в силу ст. 526, 589, 610, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

24.11.2014 року Ювілейний селищний центр соціальної служби для дітей, сім'ї та молоді в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме про встановлення народження особи в певний час. В обґрунтуванні своїх вимог, заявник посилається на те, що в будинку де проживала сім'я [PERSON] сталася пожежа під час якої всі документи про народження були знищені. Звернувшись до архіву Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено, оскільки інформація про народження відсутня. Відновити актовий запис про реєстрацію народження неможливо. Факт реєстрації народження [PERSON] потрібен їй, для оформлення документів на доньку, яку вона народила [INFO]. Тому заявниця вимушена звернутися до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт, а саме встановити факт реєстрації її народження про що постановити рішення, яким встановити факт, що вона [PERSON] народилася [INFO], викликати в судове засідання в якості свідків [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], [PERSON], яка мешкає [ADDRESS]. У судове засідання представник заявника не з'явилась, але надала письмову заяву в якій просила вимоги заяви задовольнити у повному обсязі. У судове засідання свідки не з'явились, але надали письмові пояснення, про те, що вони давно знають [PERSON], та підтвердили заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового розгляду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що в будинку де проживала сім'я [PERSON] сталася пожежа під час якої всі документи про народження були знищені. Звернувшись до архіву Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено, оскільки інформація про народження відсутня. Відновити актовий запис про реєстрацію народження неможливо. Факт реєстрації народження [PERSON] потрібен їй, для оформлення документів на доньку, яку вона народила [INFO]. Довідкою №148 від 16.04.2014 року виданою директором Підгородненської СЗШ №2 Каліберда С.А. підтверджується той, факт що вона навчалась з 1986 по 1993 рік у філії Підгородненської СЗШ №2.(а.с.8). Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтверджується факт, того, що вони її дійсно давно знають, та що вона проживає по [ADDRESS]. На підставі викладеного суд вважає, що дійсно датою народження [PERSON] є [INFO]. Відповідно до ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення юридичного факту. Тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.11.2014 р. позивачка звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 11.02.1999 р. вони з відповідачем уклали шлюб, від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом не знаходять взаємопорозуміння, відповідач почав зловживати спиртними напоями внаслідок чого між ними часто виникають сварки, конфлікти, що створює обстановку неможливості спільного з відповідачем проживання і негативно впливає на виховання дитини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач перестав піклуватися про дитину, не цікавиться її фізичним, моральним вихованням, матеріально не забезпечує, тому просить розірвати шлюбі та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити, та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 11.02.1999 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше пів року, не підтримують жодних стосунків. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну неповнолітню дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує одну неповнолітню дитину, ніде не працює, має третю групу інвалідності і отримує соціальну виплату по інвалідності у розмірі 1000 грн. на місяць, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає, що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі 1/4 частки усіх його заробітків (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

24.11.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 06.06.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, актовий запис № 193. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано в липні 2013 року. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 1999 р. актовий запис № 195, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якої позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

24.11.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 02 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №781, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони з 02 липня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №781. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON] а батьком - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved