Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які були визначені рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на даний час вищезазначений розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дитини, а тому просила змінити розмір аліментів і стягувати їх в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2013 року по справі № 669/73/13-ц з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 січня 2013 року та до досягнення ним повноліття. Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 23 січня 2018 року № 514 вбачається, що на утриманні позивача [PERSON] перебуває син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] є працездатним, докази того, що не може працювати за станом здоровя чи з інших причин, в справі відсутні, а тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивача [PERSON], яка сама утримує та виховує спільну з відповідачем дитину, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в іншому розмірі, ніж у визначеному попереднім судовим рішенням. При таких обставинах позов про збільшення розміру аліментів та стягнення їх у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно підлягає задоволенню, оскільки стягнення аліментів у попередньо визначеному розмірі не задовольняє матеріальні потреби дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved