overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

26.05.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.02.2003. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки фактично припинили своє існування з березня 2014 року. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Примирення вважає неможливим. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з нею, спору про поділ майна між ними немає. Просить не відновлювати дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.02.2003 у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 219 (а.с.3). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

26.05.2014 ку в суд поступила позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві позивач вказує, що 12 липня 2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає, однак відповідач не бажає оформляти розлучення через органи РАЦС. Спільне життя між сторонами не склалось через розбіжність характерів та погляди на сімейне життя. Відповідач негативно відноситься до неповнолітньої дочки позивачки від першого шлюбу. Між сторонами постійно виникають скандали, внаслідок чого сторони остаточно припинили спільне проживання у червні 2013 року. Враховуючи наведене позивачка просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 12 липня 2012 року у Підгірцівській сільській раді Стрийського району Львівської області. Актовий запис № 6. Справу слухати за місцем проживання позивачки, оскільки у неї неповнолітня дитина. Після розірвання шлюбу змінити прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні наведене в позові підтримала та просила розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 12 липня 2012 року у Підгірцівській сільській раді Стрийського району Львівської області. Актовий запис № 6. Справу слухати за місцем проживання позивачки, оскільки у неї неповнолітня дитина. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON]. Відповідач [PERSON] повторно на виклики в судові засідання на 26.06.2014 р. та 18.07.2014 р. не з»явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином про час та місце слухання справи був повідомлений, заперечення на позв не подав. Поясненнями позивачки та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.07.2012 року , сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2012 року у Підгірцівській сільській раді Стрийського району Львівської області. Актовий запис № 6. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і має для неї істотне значення, оскільки сторони остаточно припинили спільне проживання у червні 2013 року, тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зберегти сім»ю не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

26.05.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розiрвати шлюб мiж нею i відповідачем, зареєстрований 17.08.2012 р. в вiддiлi РАЦС Дзержинського району м. Харкова Харкiвського міського управлiння юстиції, актовий запис № 502. Пiсля розiрвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON]. В обгрунтування вказаної вимоги, позивачка вказує, що 17.08.2012 р. мiж нею i вiдповiдачем було зареєстровано шлюб, однак з грудня 2013 р. шлюбнi стосунки мiж ними були припиненi, оскiльки вони мають рiзнi погляди на життя, мiж ними немає взаєморозумiння, через що часто виникають сварки, конфлiкти. Позивачка зазначає, що дiтей вiд шлюбу вони з вiдповiдачем не мають, проти розiрвання шлюбу позивач не заперечує. Позивачка в судове засiдання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязi, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засiдання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вiдповiдно до свiдоцтва про шлюб серії [NUMBER] вiд 17.08.2012 р., 17.08.2012 р. Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрацiйної служби Харкiвського мiського управлiння юстиції було зареєстровано шлюб мiж [PERSON] i [PERSON], про що в Книзi реєстрацiЇ шлюбiв 17.08.2012 р. зроблено вiдповiдний актовий запис за № 502. Пiсля реєстрації шлюбу прiзвище [PERSON]. змiнено на «[PERSON]». Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору немає, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

26.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва №1135 від 06.06.1994 р. про право власності на житло на квартиру по [ADDRESS] на ім'я «[PERSON]», та технічного паспорту. Вказує, що згідно даних паспорта її прізвище «[PERSON]», встановлення факту їй необхідно для реалізації своїх прав як власника. Заявник надала до суду заяву про підтримання поданої заяви. Заінтересована особа виконком Тернівської районної у місті ради надав до суду відгук про визнання заявленого позову. Суд вважає що заяву слід задовольнити частково. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України слід встановити факт належності [PERSON] свідоцтва свідоцтва №1135 від 06.06.1994 р. про право власності на житло на ім'я [PERSON] а.с.4. Судом встановлено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, паспортом а.с.3-5, що прізвище «[PERSON]» помилково зазначено у вказаному свідоцтві. Оскільки ім'я, та по батькові співпадають, написання прізвища різниться однією літерою, вказаний факт належності документу підлягає встановленню, оскільки має для заявниці правове значення, пов'язаний з реалізацією її прав власника. Заява в частині технічного паспорту задоволенню не підлягає, оскільки вказаний паспорт не є правовстановлюючим документом, факт належності якого суд може встановити. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

26.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.05.2014 року до досягнення ним повноліття. В обгрунтовування позову [PERSON] посилається на ті обставини, що від сумісного життя з відповідачем має неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. На теперішній час вона з відповідачем сумісно не проживає, відповідач добровільну фінансову допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, а їй самій дуже важко утримувати дитину. Тому і просить суд стягнути з [PERSON], на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.05.2014 року до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги у визначенні частки відрахування аліментів із заробітку відповідача, оскільки їй стало відомо, що відповідач [PERSON] отримав тяжку травму ноги та хребта та йому потрібні гроші на лікування, а тому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.05.2014 року до досягнення ним повноліття (а.с. ). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову, з урахуванням уточнень до нього, не заперечував (а.с. ). Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - із свідоцтва про народження (а.с. ) [PERSON], [INFO], вбачається, що [PERSON] є його батьком; Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.05.2014 року до досягнення ним повноліття. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

26.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка [PERSON] про стягнення 4613,77 грн. оплачених комунальних послуг по квартирі [ADDRESS]. Вказує що шлюб з відповідачем розірвано 09.07.2008 р., в 2009 р. згідно рішення виконкому договір найму переоформлено на її ім'я. Відповідач користується послугами як член сім'ї наймача, але не виконує обов'язок по оплаті комунальних послуг, які позивач змушена виконувати самостійно як наймач квартири. З 01.05.2011 р. по 01.05.2014 р. включно несплачена частка послуг відповідача становить 4613,77 грн. З травня 2011 р. по липень 2013 р. вона сплачувала за 4 членів сім'ї 14138, 83 грн., з липня 2013 р. по травень 2014 р. за сімох зареєстрованих сплатила 7553,41 грн. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про згоду на заочний порядок розгляду справи, підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином. Двічі суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем прожвання, але судові повістки поверталися до суду за закінченням терміну зберігання. З цього суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню. Судом встановлено рішенням суду, довідкою з місця проживання а.с.29-30, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], відповідач [PERSON] шлюб з яким розірвано 09.07.2008 р. а.с.6, є колишнім членом сім'ї наймача. Членами сім'ї також є донька [PERSON], син [PERSON], а також онуки [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ст..64 ЖК України - наймачі та члени їх сім»ї мають рівні права, та несуть рівні обов'язки яки витікають з договору найма житлового приміщення. Таким чином відповідач, як і інші повнолітні члени сім'ї мають рівний обов'язок по оплаті послуг по договору найма. Згідно наданих квитанцій по оплаті, та квитанцій по утриманню з заробітної плати а.с.10-28 послуги по обслуговуванню будинку, водопостачання, опалення, користування газом, електроенергією, вивозу сміття за період з 01.05.2011 р. по 01.05.2014 р. оплачувала позивач [PERSON] З травня 2011 р. по липень 2013 р. сплатила 14138,83 грн. частина відповідача як одного з чотирьох зареєстрованих членів сім'ї склала 3534,71 грн. / 14138,83 :4/. З липня 2013 р. по 01.05.2014 р. сплатила 7553,41 грн. частина відповідача як одного з сімох членів сім'ї склала 1079,06 грн. /7553,41 :7/. Таким чином всього відповідачем, який не виконує обов'язок по оплаті не сплачено 4613,77 грн., які слід стягнути на користь позивача. При задоволенні позову судовий збір в сумі 243.60 грн. сплачений позивачем згідно квитанції а.с.1, слід стягнути з відповідача на користь [PERSON] відповідно до ст.81, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.14 ч.1, 16 ч.3 ст.20 ч.3,5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.526, 541, 610-611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

26.05.2014р. до суду подано цю заяву. В заяві вказано, що [INFO] в м. Фастів Київської області помер батько заявника, [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) та іншого майна. Після смерті батька заявник звернувся до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого йому було відмовлено, відмова була мотивована тим, що він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку фактичного прийняття ним спадщини. На протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, він фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить отримання в володіння та користування сертифікатом на право на земельну частку (пай), користування предметами та речами домашнього вжитку. Зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, свідчать про прийняття ним спадщини. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву до суду про розгляд справи без його присутності, свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Сніжнянська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд справи без участі їхнього представника, про що до суду подали заяву. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, які були чинними на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с.7 ), однак не може оформити спадщину тому, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному органі факту вступу у володіння (управління) спадковим майном після смерті спадкодавця. Але протягом шестимісячного строку після смерті батька вступив у володіння спадковим майном, здійснивши дії, які свідчать про прийняття ним спадщини. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини заявником. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявника даний факт потрібно встановити у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння і байдужості до спільних сімейних проблем. У зв'язку з цим з 2000 року шлюбні стосунки між ними припинені. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подала. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 29.07.1993 року сторони уклали шлюб, від якого дітей не мають. (а.с. 5) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в 2000 році. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Майнового спору між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на його утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, з дня звернення до суду до закінчення навчання. Свої вимоги мотивував тим, що він є студентом першого курсу інженерно-технічного факультету Уманського національного університету садівництва денної форми навчання і потребує матеріальної допомоги на навчання, а відповідач не виконує свого батьківського обов'язку утримувати повнолітнього сина; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити вимоги позову (а.с.18). Відповідач звернувся до суду письмово з заявою про визнання вимог позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.19). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). За довідкою Уманського національного університету садівництва [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання, дата закінчення навчання 30.06.2017 року (а.с.7). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких продовження навчання повнолітніми дітьми і наявність у зв'язку з цим потреби в матеріальній допомозі, зобов'язує батьків утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за наявності можливості надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язку надавати утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, та визнає вимоги позову, то кошти для забезпечення засобами необхідними для гідного рівня життя і навчання, необхідно з нього стягувати в розмірі 500 грн. щомісячно, з часу звернення з позовом до закінчення навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6681, видана на ім'я [PERSON], [INFO], належить йому, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він народився з аномалією, мав захворювання - вроджений променево - ліктьовий синостоз кісток правого передпліччя. В 2013 році у зв'язку з цим захворюванням йому встановлено третю групу інвалідності по загальному захворюванню. Як інваліду третьої групи по загальному захворюванню йому призначена і виплачується пенсія. Під час консультацій зі спеціалістами в області пенсійного забезпечення стало відомо, що він вправі переоформити пенсію і отримувати її як інвалід дитинства. 12.05.2014 року Житомирською обласною лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського видано виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 6681, за якою вона видана на ім'я [PERSON], [INFO]. Вказаною випискою не може скористатися для переоформлення пенсії, так як згідно паспарта він [PERSON], а у виписці з історії хвороби зазначений [PERSON]. У зв'язку з допущеною помилкою, заявник не має можливості переоформити пенсію, тому змушений звертатися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 12.06.2014 року, якою підтримав свої вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, направив до суду лист від 02.06.2014 року про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6681, яка видана 12.05.2014 року Обласною клінічною лікарнею ім. О.Ф. Гербачевського помилково зазначено [PERSON], [INFO] замість [PERSON], [INFO]. Вказаний факт підтверджується копією паспорта заявника [PERSON] (а.с.4-5), копією свідоцтва про нароження заявника [PERSON] (а.с.7), копією медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с. 8), копією довідки МСЕК серія10ААБ № 671316 на ім'я [PERSON] (а.с.9), копією відповіді Обласної клінічної лікарні імені О.Ф. Гербачевського від 13.05.2014 року (а.с.10), копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6681 від 12.05.2014 року (а.с.11). Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для призначення пенсії як інваліду дитинства.

Outcome: approved