Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

26.06.2020 року [PERSON] звернувся з позовом до Вільнозапорізької сільської\~ради Новобузького\~району Миколаївської\~області, згідно з яким, посилаючись на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася [INFO] після смерті його знайомого [PERSON] , просив ухвалити судове рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця тривалістю два місяці. В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,75 га, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яку спадкодавець на випадок своєї смерті заповів саме йому. Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ щодо вказаного нерухомого майна [PERSON] не звертався, оскільки лише в травні 2020 року дізнався про наявність складеного заповіту на його ім`я. При зверненні в травні 2020 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, що і змусило його в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України звернутися до суду з вказаним позовом. 30.06.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.07.2020 року підготовче судове засідання було закрите, і праву було призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Вільнозапорізької сільської\~ради\~Новобузького\~району Миколаївської\~областіу судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надав відзив, згідно якого проти задоволення позову не заперечував за умови встановлення для того законних підстав та з`ясування певних обставин, а саме наявності інших спадкоємців, наявності спадкової справи, чинність заповіту та поважність причин для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~ \~учасників справи відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку. Згідно фотокопії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ІІ-МК№ 020900 від 09.11.2002 року, виданого на підставі розпорядження Новобузької РДА від 25.10.2002 року №1029-р, громадянину [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, розміром 1,75 гектарів (а.с.7). Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.10.2019 року №481/1251/19 встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 020900 від 09.11.2002 року, виданого на ім`я « [PERSON] » (а.с.9). З свідоцтва про смерть (копії) серії [NUMBER] , виданого Новобузьким РВ ДРАЦС ПМРУ МЮ (м.Одеса) 15.01.2020 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м.Новий Буг Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №18 (а.с.8). Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №30, посвідченого секретарем виконкому Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, 27.10.2017 року, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60164219 станом на 13.05.2020 року не змінено і не відмінено, громадянин [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (державний акт серії [NUMBER] ) [PERSON] , 1984 року народження (а.с.6,26-27). Разом з тим зі спадкової справи №37/2020 від 13.05.2020 року заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися ( а.с.23-32), а отже письмова згода спадкоємця який прийняв спадщину на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивачем отримана бути не може. Крім того відповідно до довідки Новобузької міської ради за вих.№2115 від 24.06.2020 року на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.11). Таким чином, позивач [PERSON] , в силу ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223 ЦК України має право на спадкування спадщини за заповітом від 27.10.2017 року після смерті заповідача [PERSON] , що мала місце [INFO] . При зверненні 13.05.2020 року до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом видано відповідна постанова (а.с.10). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 відступати від якої Верховний Суд підстав не знайшов.\~\~ Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17. Таким чином необізнаність позивача про існування заповіту спадкодавця складеного на його ім`я, призвело до пропуску ним строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачем відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для нього додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витраті позивач просив занести на його рахунок та не стягувати з відповідача, про що у своєму позові просив позивач.

Outcome: approved