Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

25.04.2014 року позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на наступне. Після смерті у 1997 році матері - [PERSON], позивач в порядку ст. 1261 ЦК України прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті померлої та вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Однак, позивач зазначає, що в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 ЦК України вона не має можливості виготовити свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки при житті померла не оформила у встановленому порядку право власності на спадкове майно, а тому вона звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі та представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 12 сесії 21 скликання Холмецької сільської Ради народних депутатів від 29.10.1993 року за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, про що 13.05.1997 року було складено відповідний актовий запис за № 02, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить належний померлій житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 55/02-30 від 27.01.2014 року, станом на день смерта [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані доньки: [PERSON], прізвище після одруження - [PERSON], [PERSON], прізвище після одруження - [PERSON], та [PERSON], прізвище після одруження - [PERSON], які у відповідності до ст. 1261 ЦК України являються єдиними спадкоємцями першої черги. 19.06.2014 року спадкоємці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], у порядку ст.ст. 1273-1275 ЦК України, відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка у відповідності до ст. 1261 ЦК України являється єдиною спадкоємицею першої черги. Статтею 1220 ЦК України регламентовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1218 ЦК України в склад спадкового майна входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У ході розгляду справи достовірно встановлено, що позивач прийняла відкриту після смерті матері спадщину, відмови від її прийняття протягом встановленого строку не заявляла, однак, не оформила її у встановленому законом порядку, на підставі чого, з врахуванням вищенаведеного та відмови решти спадкоємців від прийняття спадщини на користь позивача, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved