Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

25 вересня 2019 року позивачка [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розділити спільне майно подружжя. Просила визнати за нею право власності на 1/3 ідеальну частку житлового будинку загальною вартістю 46400 грн. 00 коп., що відповідає у грошовому виразі 23200 грн. 00 коп., який розташований за адресою: [ADDRESS] , та виділити їй у власність наступне рухоме майно загальною вартістю 9450 грн. 00 коп., а саме: Пральна машинка автомат Hansa вартістю 2000 грн.; Телевізор LG модель 14SA3R13 вартістю 650 грн.; Холодильник Indesit (2-х камерний з функцією сухої заморозки) вартістю 1000 грн.;Холодильна камера FORON OKK 70 (з функцією сухої заморозки) вартістю 800 грн.; Газова плита (4-х комфорна) вартістю 800 грн.; Настінний килим (великий розмір) вартістю 600 грн.;Настінний килим (малий розмір) вартістю 400 грн.; Килими у кількості 2 шт. вартістю 400 грн.; Дорожка-килим у кількості 5 шт. вартістю 300 грн.; Килим коричневий вартістю 100 грн.; Комп`ютерний стіл вартістю 300 грн.; Диван-книжка у кількості 2 шт. вартістю 800 грн.; Триляж вартістю 100 грн.; Стіл-книжка вартістю 200 грн.; Кухонний куток вартістю 500 грн.; Кухонний гарнітур вартістю 500 грн. Крім вищевикладеного позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 05 листопада 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис за № 71. 07.02.2019 року Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/4784/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Проживаючи у шлюбі, 15 лютого 2007 року на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 401, сторонами було набуто у власність 2/3 частини житлового будинку за [ADDRESS] . За згодою позивачки та відповідача покупцем за вказаним договором виступав відповідач [PERSON] . Згідно Довідки № 105 від 11.09.2019 року, наданої Агенством нерухомості «ВАСТУ ДІО», дійсна вартість 2/3 частин вище вказаного житлового будинку складає 46400 грн. 00 коп. Також сторонами, під час перебування у шлюбі, за спільні кошти було придбано певну побутову техніку, меблі та інше рухоме майно на загальну суму 18900 грн. 00 коп., а саме: Пральна машинка автомат Hansa 1 шт. 5000,00 Телевізор Thomson14 MG1351 шт. 650,00 Телевізор LG модель 14SA3R131 шт. 650,00 Холодильник Indesit (2-х камерний з функцією сухої заморозки) 1 шт. 1000,00 Холодильна камера FORON OKK 70 (з функцією сухої заморозки) 1 шт.800,00 Газова плита (4-х комфорна) 1 шт. 800,00 Електроконвектор настінний Elektrokypa) 1 шт. 5000,00 Настінний килим (великий розмір) 2 шт. 600,00 Настінний килим (малий розмір) 2 шт. 400,00 Килим 2 шт. 400,00 Дорожка-килим 5 шт. 300,00 Килим коричневий 1 шт. 100,00 Килим 4 шт. 400,00 Меблева стінка 1 шт. 400,00 Комп`ютерний стіл 1 шт. 300,00 Тафта-диван 2 шт. 800,00 Диван-книжка 2 шт. 800,00 Триляж 1 шт. 100,00 Стіл-книжка 1 шт. 200,00 Стінка-прихожа 1 шт. 300,00 Крісло-кровать 1 шт. 200,00 Кухонний куток 1 шт. 500,00 Кухонний гарнітур 1 шт. 500,00 Витяжка 1 шт. 100,00 Тюнер Т-21 шт. 200,00 Супутникова антена з тюнером 2 шт. 1400,00. Все зазначене майно знаходиться на території домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується Описом будинку, складеного у присутності свідків. З урахуванням вимог ст. 60 СК України, все зазначене вище майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін. З огляду на викладене, загальна вартість усього рухомого та нерухомого майна яке підлягає поділу між позивачем та відповідачкою складає 65300 грн. 00 коп. (46400 + 18900). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного будинку з господарськими будівлями та іншого, набутого за час проживання у шлюбі, рухомого майна не досягнуто, позивач звернулася із даним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідача на судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В силу ст. 60 СК України все майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Згідно п. 24. тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не надав а тому фактично не заперечував придбання вказаного у позові майна під час шлюбу. З огляду на викладене, оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного будинку з господарськими будівлями та іншого, набутого за час проживання у шлюбі, рухомого майна не досягнуто а відповідачем не спростовано наявність вказаного у позові майна, вважаю за доцільне здійснити поділ вище вказаного майна у порядку запропонованому позивачем. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved