Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

25 травня 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON]. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що 17.06.2015 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, який фактично прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини зазначеної квартири. Однак позивачка не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка, оскільки право власності спадкодавця не зареєстровано належним чином у відповідному органі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2015 року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується актовим записом № 494 від 22.06.2015 року, складений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2001 року. 04.02.2016 року завідувачем пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] була винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/3 частку квартири [ADDRESS], оскільки право власності на вказане майно не зареєстровано відповідним органом реєстрації прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності житловий будинок (квартиру), при цьому глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. На підставі викладеного суд вважає, що відмова нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом носить формальний характер, в зв'язку із чим визнає за позивачем право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 17.06.2015 року.

Outcome: approved