Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

26.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 07.08.2013 року договору між позивачам і відповідачем, [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці з обов'язком щомісячної оплати відсотків у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідачка скористалася кредитними коштами, проте зобовязання за договором належним чином не виконала. Станом на 04.09.2016 року [PERSON] має заборгованість у загальній сумі 12545,31 грн. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився. У позовній заяві зазначив, що справу просить розглянути без нього, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Повістки про судові засідання 04.10.2016 року, 02.11.2016 року та 30.11.2016 року повернені до суду у зв'язку з їх неотриманням відповідачкою за місцем реєстрації у м. Львові. Відмова відповідача отримати судову повістку на пошті відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням. Заперечень відповідачки проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачки до суду не надходило. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.09.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір шляхом приєднання [PERSON] до умов та правил надання банківських послуг, згідно з яким банк надав клієнту кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитній картці. Відповідач, в свою чергу, зобов'язалася сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 30 відсотки річних. Відповідачка скористалася кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконала не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг [PERSON] станом на 04.09.2016 року.2016 року склав: за тілом кредиту 293,27 грн., сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом 8178,45 грн., сума комісії 3000,00 грн., штраф 1073,59 грн., всього 12545,31грн. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідачка скористалася кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконала не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] станом на 04.09.2016 року складає 12545,31 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка порушила умови договору, тому з останньої на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню також сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved