Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

26.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 травня 2011 року відділом РАЦС Брюховецького району управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис № 107. Дітей від шлюбу у них не має. Вказує, що в 2013 році шлюбні стосунки з відповідачем припинені і вона не має наміру їх поновлювати. Причиною розпаду їхньої сім`ї несумісність характерів. Вони мали різні погляди на стосунки в сім`ї. Між ними не було злагоди та взаєморозуміння. Спірного майна, що підлягає розподілу у них не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В порядку судового доручення відповідач був допитаний Брюховецьким районним судом Краснодарського краю. Згідно протоколу судового засідання від 15.10.2019 позов визнав. Представник [PERSON] - [PERSON] пояснила, що вона вважає, що їх сумісне життя не можливе, оскільки вона інвалід ІІ групи, а він інвалід І групи. За ним повністю потрібен догляд. Вони не мешкають з 2013 року, він вважає, що шлюб не можливий. На розірванні шлюбу без його участі згоден. (а.с. 36-37) В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 27.05.2011 року відділом РАЦС Брюховецького району управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис № 107.(а.с. 6) У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на стосунки в сім`ї, відсутність злагоди та взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинені з 2013 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позиває є інвалідом ІІ групи, а відповідач є інвалідом І групи, то судовий збір у розмірі 768,40 гривень віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved