Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

26.05.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з 06.09.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу є двої неповнолітніх дітей. Спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, відповідач вчиняє відносно нех домашнє насильство, ображає її, внаслідок чого з вересня 2020 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 28.05.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17-18). У судове засіданнясторони не з`явились. Від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутність. Відповідач також подав заяву, в якій зазначав, що позов визнає та просить справу розглядати у його відсутність (а.с.20-23). Суд, дослідивши наявні докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом №44, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9). Від даного шлюбу у сторін по справі є діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати сварки та різного роду непорозуміння, відповідач вчиняє по відношенню до позивача домашнє насильство, в зв`язку з чим 27.04.2021 та 15.05.2021 йому було вручено термінові заборонні прииписи, з вересня 2020 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат вирішити у відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України. Позивач не виявила бажання відновити прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного та

Outcome: approved