Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

24 листопада 2015 року до суду надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви представник посилався на те, що психічний стан [PERSON] на протязі останніх двох тижнів змінився вона стала підозрілою, боялась одна виходити із дому, їй постійно хтось мерещився з ліхтариком в огороді. В день госпіталізації з матірю вийшла із дому поповнити мобільний рахунок, всю дорогу озиралась, зупинялась, була тривожна. В районі перших прохідних комбінату ім. Ілліча по вулиці Левченко зупинилась на проїзній частині дороги та відмовилась йти далі, голосно кричала, вела себе дуже агресивно, мішала руху транспортного засобу на дорозі. Вимагала викликати поліцію з приводу того, що її батьки нібито вбили її співмешканця. А здалось їй це, так як мати виносила килим з будинку та на її рукаві вона побачила плями бурого кольору та вирішила, що це кров. Після доставляння у відділення лікарні, хвора вела себе дуже агресивно, не дозволяла зробити огляд та билась. [PERSON] оглянута комісією лікарів, які вважають, що без належного лікування вона може представляти реальну загрозу для себе та оточуючих. Однак, [PERSON] від добровільного лікування відмовляється, тому підлягає госпіталізації в примусовому порядку. У судовому засіданні представник заявника КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7», яка діє на підставі довіреності, [PERSON] доводи заяви підтримала у повному обсязі та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила про її задоволення. Особа, у відношенні якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] заперечуючи проти примусової госпіталізації, в судовому засіданні пояснила, що не бажає лікуватися в міської психіатричної лікарні № 7, бажає проходити огляд та лікування у приватній клініці, але в якої не знає. Вважає, що не хвора, так як бачила багато крові на одязі матері та вітчима, бачила молоток, який теж був в крові, тому хотіла, щоб викликали міліцію щоб повідомити, що мати вбила її співмешканця. Однак замість міліції її доставили в лікарню, де з нею погано поводяться, не робили обстеження, однак надавали пігулки та робили уколи. Законний представник [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною матірю хво-рої [PERSON], яка на протязі останніх декілька днів веде себе збуджено, агресивно та неадекватно. Коли вона з [PERSON] 23.11.2015 року знаходилася біля прохідних комбінату Ілліча, остання кричала, вимагала викликати міліцію, була налякана. Раніше її дочка не проходила курс лікування в психіатричній лікарні та не перебувала там на обліку, але на теперішній час, беручу до уваги її теперішній психічний стан, вважає, що її необхідно пролікувати. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, який вважає, що хвору необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з комісійного огляду хворої [PERSON], 1983 року наро-дження, від 24.11.2015 року за №108 встановлений діагноз: галлюцинаторно-бредовий синдром. У звязку з тим, що пацієнт без належного лікування може представляти загрозу собі та оточуючим, він підлягає госпіталізації в психіатричну лікарню в примусовому порядку. Судом встановлено, що в стані психічного здоров'я [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, що свідчить про необхідність її примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом хворої від 24 листопада 2015 року. Допитана у судовому засіданні представник заявника лікар психіатр [PERSON] вказувала, що вона зі своєю колегою лікарем психіатром проводила огляд [PERSON], після чого був зроблений комісійний висновок, та виставлений діагноз [PERSON] галлюцинаторно-бредовий синдром, внаслідок чого лікарня звернулася до суду про її примусову госпіталізацію. Відповідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої ос-новні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу хворої [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved