Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

25 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що у належній позивачці квартирі зареєстрований її син [PERSON] , який в квартирі не проживає з 1990 року. В 2006 році він самостійно знімався з реєстрації, але для його працевлаштування, в 2008 році вона знову зареєструвала його місце проживання у належній їй квартирі. Реєстрація відповідача має формальний характер, оскільки квартирою він не користується, однак при цьому порушує конституційні права власника, створює незручності в користуванні квартирою, додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та за цією адресою приходять листи, в яких вимагають сплату кредитів відповідача. Ухвалою судді від 22 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до\~вимог ч.6,\~п.2\~ч.7\~ст.\~128\~ЦПК Українита шляхом розміщення відповідного повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] ,\~будучи повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи за\~адресою реєстрації,\~в судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~у визначений\~судом строк\~відзив на\~позовну заяву\~суду не\~надав,\~у зв`язку\~з чим\~відповідно до\~вимог ч.8\~ст.\~178,\~ч.\~4\~ст.\~223,\~ч.2\~ст.\~247,\~ст.\~279,\~ч.1\~ст.\~280,\~ст.281\~ЦПК України\~суд вважає\~за необхідне\~розглянути справу\~на підставі\~наявних у\~справі матеріалів\~в порядку\~заочного провадження\~та без\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] на праві особистої приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05 грудня 2006 року, копією свідоцтва про право власності за законом від 11 лютого 2016 року за спадковою справою №76 за 2016 рік. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, за вказаною адресою також зареєстрований [PERSON] . Як вказує позивач у позові, що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивачки, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад один рік. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача в квартирі понад 1 рік, а також фактів чинення йому перешкод зі сторони позивача чи інших осіб щодо користування квартирою, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved