Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

26.09.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на те, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина до складу якої входить частина житлового будинку та земельної ділянки під ним, а в нотаріальному порядку вон6а позбавлена можливості оформити право на спадщину, після уточнення позовних вимог просила суд: - визначити розміри часток права власності на житловий будинок з земельними ділянками по вул. Млинна, 18/1 в м. Миколаєві між її померлим чоловіком [PERSON] та її сином [PERSON] та визнати за кожним з них по Ѕ частині будинку та по Ѕ частці земельних ділянок; - визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями, що розташована по вул. Млинна, 18/1 в м. Миколаєві (далі - Будинок); - визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку земельних ділянок, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1, кадастрові номери №4810136300:03:013:0026, №4818136300:03:013:0025 (далі - Земельні ділянки). Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 22.01.2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку та частину земельних ділянок, що знаходиться по вул. Млинна, 18/1 в м. Миколаєві, якими померлий володів разом з відповідачем на праві спільної сумісної власності. Державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з невизначеністю частки померлого у праві спільної власності на вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти розгляду справи. Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб VIII-УР №333825 від 28.02.1970 р., [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 22.01.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 253009, виданим Миколаївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 357. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1, якою він володів на праві спільної сумісної власності разом зі своїм сином [PERSON], який є відповідачем по справі. Згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 31.05.2012 року, на підставі рішення №547 від 25.05.2012 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1, загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м. з господарським будівлями та спорудами за життя належав на праві приватної спільної сумісної власності гр. [PERSON] та на даний час належить [PERSON]. Вказане також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 34645516 від 27.06.2012 року, виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації. Згідно державного акту на право сумісної власності на землю серія І-МК № 025106 від 25.12.1997 року, виданого на імя [PERSON], [PERSON], на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 24.10.1997 року за №642 вказаним особам передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0551 га (яка складається з двох окремих земельних ділянок, які знаходяться за однією адресою), для обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована на території Миколаївської міської ради за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 943. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800668242013 від 26.12.2013 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер №4818136300:03:013:0025 площею 0,0024 га, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1 належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту І-МК № 025106 від 25.12.1997 року. Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800668242013 від 26.12.2013 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер №4810136300:03:013:0026 площею 0,0527 га, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1 за життя належала на праві власності [PERSON] та на даний час належить [PERSON] на підставі державного акту І-МК № 025106 від 25.12.1997 року. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47064829 від 14.03.2017 року, виданий Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зазначає, що зареєстрована спадкова справа № 60369967, спадкодавець [PERSON], дата смерті 22.01.2017 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1595/02-14 від 26.07.2017 року, виданої державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та на частку земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Млинна, 18/1, після смерті [PERSON], який помер 22.01.2017 року, у звязку з невизначеністю частки померлого у праві спільної власності на вказану земельну ділянку, та на вказаний житловий будинок. Частиною 1 ст. 355 ч. 1 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, а спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Право власності за померлоє особою не може бути визнано, оскіки цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) у фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (стаття 25 ЦК України), а за такого право власності за померлою особою не може бути визнане, а захист прав позивача підлягає захисту шляхом визначення частки майна, що належала померлому у праві спільної сумісної власності. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку в розмірі Ѕ частки підлягає задволенню. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1, ч. 3 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно дост.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно заяви [PERSON] від 14.03.2017 року, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 324, спадкова справа № 135/2017, останній повідомив, що відмовляється від спадщини після смерті його батька [PERSON]. За такого, [PERSON], яка заявою від 14.03.2017 року, зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 325, спадкова справа № 135/2017 прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], є єдиним спадкоємцем. Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, дослідивши докази, проаналізувавши вищевикладені норми, враховуючи роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру часток житлового будинку та земельних ділянок, визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання за [PERSON] права на 1/2 частку Будинку та Земельних ділянок задоволенню не підлягають, оскільки він з такими вимогами до суду не звертався, а відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог. Права позивача ніяким чином при цьому не порушуються. На підставі наведеного та

Outcome: partial