Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

25.05.2017 року в суд звернувся Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Новоград-Волинського міської ради до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину в сумі 28877,80грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Порушення водієм [PERSON] вимог п.2.3 б), п. 12.1, п. 12.4 Правил Дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даного ДТП та її наслідками. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 11.05.2016 року по справі № 285/4515/15-к, який набрав законної сили та яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно довідок Новоград-Волинського ТМО від 19 травня 2017 року № 880 потерпіла від злочину [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрай ТМО в період з 30.08.2015 року по 27.10.2015 року, на її лікування закладом охорони здоров'я витрачено 28248,96 грн. Згідно довідок Новоград-Волинського ТМО від 19 травня 2017 року № 881 потерпіла від злочину [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрай ТМО в період з 30.08.2015 року по 9.09.2015 року, на її лікування закладом охорони здоров'я витрачено 628,84 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив задовольнити. Представник Новоград-Волинської міської ради в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши у судовому засіданні учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.10.2014 року по справі № 285/4515/15-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вирок набрав законної сили (а.с.7--8). Потерпілий від злочину [PERSON], який отримав тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в період з 30.08.2015 року по 1.09.2015 року (2 доби) перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО. На лікування [PERSON] було витрачено кошти в сумі 628,84 грн., що підтверджується довідкою № 881 від 19.05.2017 року (а.с.5). Потерпіла від злочину [PERSON], яка отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в період з 30.08.2015 року по 27.10.2015 року (58 діб) перебувала на лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та неврологічне відділення Новоград-Волинського міськрайонного ТМО. На лікування [PERSON] було витрачено кошти в сумі 28248,96 грн., що підтверджується довідкою № 880 від 19.05.2017 року (а.с.6). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи збоку потерпілого. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Таким чином, оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Новоград-Волинське міськрай ТМО понесло витрати на лікування потерпілих від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved