Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 грудня 2007 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися і 07 квітня 2010 року шлюб було розірвано. Проживають окремо, дитина проживає разом із нею та на її утриманні. Відповідач ухиляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх його видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-2). Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши доводи, що викладені в позовній заяві позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08 грудня 2007 року по 07 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та розірвання шлюбу (а.с.5,7). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2010 року, актовий запис 463 (а.с.6). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітнього [PERSON] вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітнього сина і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів повністю відповідатиме інтересам дитини та співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved