Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

26 березня 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача ТОВ «Промоушн Груп» на його користь недоплату до мінімальної заробітної плати за період з червня 2017 року по вересень 2017 року в розмірі 9595,00 грн.; заборгованість по заробітній платі за період жовтень 2017 року по лютий 2018 року в розмірі 19195,00 грн.; компенсацію за невикористану відпустку 2017-2018 роки в розмірі 3820,50 грн. та середній заробіток за затримку виплати сум при звільненні, за весь час затримки, з часу його звільнення і по день постановлення судового рішення. Свої вимоги аргументує тим, що він був прийнятий відповідачем на роботу на посаду підсобного працівника та отримував мінімальну заробітну плату. З травня місяця 2017 року відповідач почав виплачувати йому занижену заробітну плату, але з яких причин не пояснювалось. Після проведення перевірки Управлінням Держпраці у Чернігівській області стало відомо, що відповідач порушував його трудові та конституційні права, незаконно занижував його заробітну плату, не виплачував її в передбаченому законом розмірі, а з жовтня місяця 2017 року взагалі припинив виплачувати заробітну плату. Наказом відповідача від 02 березня 2018 року він був звільнений з роботи за згодою сторін, а звільнивши його з роботи відповідач не виплатив йому недоплату до мінімальної заробітної плати, заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, за таких обставин він вимушений звернутись до суду з даним позовом про стягнення заробітної плати. У судовому засіданні представник позивача, підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідач не прибув,належним чином повідомлений про день та час судового засідання, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, будь-яких заяв та повідомлень про причини неявки від відповідача не надано, клопотань не надходило, також не надано відзиву на позов. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про відсутність не подав та відзиву на позов до суду також не подав, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Як встановлено судом, Наказом №4 від 21 січня 2016 року відповідача ТОВ «Промоушн Груп» він був прийнятий на роботу на посаду підсобного працівника. Працюючи у відповідача на вищевказаній посаді, до травня місяця 2017 року він отримував мінімальну заробітну плату. З травня місяця 2017 року відповідач почав виплачувати йому та іншим працівникам занижену заробітну плату у розмірі близько 800 грн., ніяких пояснень по такому зменшенню заробітної плати відповідач працівникам не надав, тому працівники товариства звернулись зі скаргою на відповідача до Управління Держпраці у Чернігівській області, яке провело перевірку дотримання відповідачем трудового законодавства. Про результати звернення позивач був повідомлений Управлінням Держпраці у Чернігівській області листом, в якому зазначалось, що наказом №7/1-К від 15.03.2017 року на підприємстві відповідача було встановлено з 01.06.2016 року неповний робочий день - по дві години, але працівників не було письмово попереджено про зміну істотних умов праці за два місяці, чим порушено вимоги ч.3 ст.32 КЗпП України, крім того, даним наказом не було визначено режим роботи, з часом початку та закінчення щоденної роботи, що є порушенням статей 57,142 КЗпП України; відповідачем не було надано посадової інструкції, що свідчить про не ознайомлення при прийнятті на роботу за трудовим договором працівників з правами та обовязками та не доведено під розпис про умови праці, що є порушенням ст.29 КЗпП України; в ході перевірки відповідачем були надані табеля обліку використання робочого часу з червня 2017 року, з відпрацюванням працівниками щоденно по 2 години, однак, відповідно до пояснень працівників, фактичний режим роботи має суттєві розбіжності з табелями обліку використання робочого часу, не забезпечує достовірний облік робочого часу найманих працівників та обліку витрат на оплату праці, що є порушенням ст.30 Закону України «Про оплату праці»; відповідачем не було надано документи щодо нарахування та виплату заробітної плати працівникам товариства за періоди: квітень 2017 року, липень-жовтень 2017 року та документи, які встановлюють трудовий розпорядок і умови праці. Таким чином, відповідач ТОВ «Промоушн Груп» систематично грубо порушував трудові та конституційні права позивача, незаконно занижував його заробітну плату, не виплачував її в передбаченому законом розмірі, а з жовтня місяця 2017 року взагалі припинив виплачувати заробітну плату. Наказом №2 від 02 березня 2018 року відповідача ТОВ «Промоушн Груп» позивач був звільнений з роботи за згодою сторін, що підтверджується записом №12 у його трудовій книжці БТ-ІІ №5402645. Звільнивши його з роботи відповідач не виплатив позивачу недоплату до мінімальної заробітної плати, заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки виплат всіх сум заробітної плати при звільненні Розмір мінімальної заробітної плати за 2017 рік становить 3200 грн., розмір мінімальної заробітної плати з 2018 рік становить 3723 грн. Таким чином, недоплата до мінімальної заробітної плати становить: -за червень 2017 року 3200 грн. - 801,25 грн. = 2398,75 грн.; -за липень 2017 року 3200 грн. - 801,25 грн. = 2398,75 грн.; -за серпень 2017 року 3200 грн. - 801,25 грн. = 2398,75 грн.; -за вересень 2017 року 3200 грн. - 801,25 грн. - 2398,75 грн.; Всього заборгованість по недоплаті до мінімальної заробітної плати за цей період склала 9595,00 грн. Заборгованість по заробітній платі за жовтень 2017 року по лютий 2018 року становить: -за жовтень 2017 року 3200 грн. - 0 грн. = 3200,00 грн.; - за листопад 2017 року 3200 грн. - 0 грн. - 3200,00 грн.; - за грудень2017року 3200грн.-0грн. = 3200,00грн.; - за січень 2018 року 3723 грн. - 0 грн. = 3723,00 грн. \~ \~ \~ \~, - за лютий 2018року 3723 грн.-0грн. = 3723,00грн. \~ \~ \~ \~ Всього заборгованість по заробітній платі за цей період склала 17046,00 грн. [PERSON] заборгованість відповідача по заробітній платі становить: 26641,00 грн. Відповідно до ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ст.115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» та ст.95 Кодексу законів про працю України, мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитись оплата за виконану працівником місячну погодинну норму праці (обсяг робіт). Відповідно до ст.116 КЗпП України, власник підприємства зобовязаний провести всі розрахунки зі звільненим працівником і виплатити останньому всі заборговані суми в день звільнення. Відповідач недоплату по заробітній платі в день звільнення позивачу [PERSON] не виплатив. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невчасної виплати працівникові сум при звільненні, на його користь стягується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після звільнення з роботи у відповідача він ніде не працював, заробітку не мав, тому вимагає стягнення середнього заробітку з відповідача за весь час затримки виплати зарплати, з часу його звільнення 02 березня 2018 року по день постановлення судового рішення. Так середній заробіток з часу звільнення по час постановлення рішення складається таким чином: 02 березня 2018 року [PERSON] звільнений, мінімальна зарплата за 2018 рік складає 3723 грн., а рішення постановлено 21.09.2018 року, тому за лютий 2018 року 20 робочих днів, відповідно буде 3723 : 20 днів х 1 день = 186,15 грн., за березень-серпень 2018 року відповідно буде 3723 х 6 місяців = 22338,00 грн., за вересень 2018 року 20 робочих днів, відповідно буде 3723 : 20днів х 14 = 2606,10 грн. Відповідно до ст.ст.80,83 КЗпП України та ст.ст. 11,24 Закону України «Про відпустки», забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідач не виплатив йому компенсацію за невикористані відпустки, розмір якої за 2017 рік становить 3200 грн., а за 2018 рік 620,50 грн. (3723 грн. : 12 місяця х 2 місяця). [PERSON] розмір заборгованої компенсації за невикористану відпустку становить 3820,50 грн. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню на користь позивача, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved