Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

24 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.06.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, крім того, відповідач ухиляється від утримання позивачки з якою проживає дитина, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно та аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач працює та має можливість надавати кошти на утримання дитини, дитина знаходиться на лікуванні, в дитсадок піде лише у травні, раніше травня позивачка не зможе працевлаштуватися. Позивач просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. та аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що в теперішній час він офіційно не працює, має мінливий дохід. Аліменти в розмірі, що просить позивач, він сплачувати можливості немає, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що складає 309,60 грн. Аліменти на утримання дружини сплачувати він можливості не має, у зв'язку з чим в цій частині позов він не визнає. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 309,60 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15.06.2012 року було укладено шлюб, що зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2012 року (а.с. 5). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON], вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та інші обставини, що мають значення по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому замовленню в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дитина та 300 грн. щомісячно на утримання дружини, оскільки саме така суму, на думку суду, зможе належним чином забезпечити мінімальні потреби позивача та їх дитини. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та його представника про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки відповідач є працездатною особою, не є інвалідом та не страждає на будь-які тяжкі захворювання, які б не давали йому можливості працювати та утримувати свою дитину та дружину. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного і

Outcome: partial