Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

25.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Немирывського районного суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] року померла [PERSON], яка постійно проживала та булла зареєстрована в [ADDRESS], та яка приходилася матір'ю [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,31 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS], та належить померлій на підставі державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Ситковецькою селищною радою 06.07.1988 року зареєстрованого за № 31. Єдиною спадкоємицею за законом на майно спадкодавця є її донька - позивачка, громадянина Російської Федерації. Інших спадкоємців за законом немає. Заповіту не було. Після смерті матері, з моменту відкриття спадщини, позивачка не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживає в іншій країні - в Російській Федерації. У жовтні 2016 вона звернулася до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Однак нотаріус не прийняла заяву, пояснивши в усній формі, що у відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вважала, що прийняла спадщину фактично, вступивши у володіння та управління спадковим майном, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], належить їй на підставі договору дарування посвідченого 09.07.2010 року приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу зареєстрованим за № 1926, і у неї на зберіганні знаходяться правовстановлюючі документ на спадкову земельну ділянку 0,31 га. для обслуговування цього будинку. Таким чином, нерухоме майно, а також майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні, спадкується на території України за правом України незалежно від громадянства та місця проживання спадкодавця. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачці не було відомо, що з 01.01.2004 року набрав чинності новий Цивільний кодекс України, відповідно до якого їй необхідно було на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачці відомо, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого законом не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк, визначений цивільним законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини з вагомої причини - вона зареєстрована та постійно проживає в Російській Федерації, Краснодарський край, м. Гарячий ключ, тобто тривалий час, більше 10 років вона проживає поза межами України, у зв'язку з чим вона не мала можливості зайнятися питанням прийняття спадщини. В зв'язку з цими обставинами вона змушена звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Цивільне законодавство передбачає можливість продовження даного строку, якщо він був пропущений з поважної причини. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] року після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач голова Ситковецької селищної ради в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу за відсутності представника селищної ради. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 5, 6 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 8 ), копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ( а. с. 9-10 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 11 ), довідками виконавчого комітету Ситковецької селищної ради від 03.11.2016 року № 1903, № 1906 ( а. с. 12, 13 ), копією державного акту на право приватної власності на землю ( а. с. 14 ), копією технічного паспорту ( а. с. 15-24 ) та копією договору дарування житлового будинку ( а. с. 25 ). В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої [INFO] року [PERSON] однак не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в зв'язку з юридичною необізнаністю, вважала, що прийняла спадщину фактично, вступивши у володіння та управління спадковим майном, тому суд визнає поважною причину пропуску строку для подання заяви. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст. 1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, її необхідно визначити додатковий строк достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного та

Outcome: approved