Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

26.12.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам у розмірі 14 102,06 доларів США та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.04.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відповідач уклали кредитний договір №700005405. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору банк зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 30 846,18 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 30 846,18 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. На порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 28.10.2016 року має прострочену заборгованість, по відсотках - 15 553,97 доларів США. Згідно Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 13 січня 2011 року, Виконавчого листа Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2012 року за Кредитним договором №700005405 від 15.04.2008 року було стягнуто заборгованість у сумі: за кредитом - 201 155,29 грн., по відсотках - 114 55,55 грн., по пені - 12480,40 грн. Таким чином відповідач станом на 28.10.2016 року має прострочену заборгованість по відсотках 14 102, 06 доларів США, що в національній валюті становить 361 551,34 грн. На виконання умов Договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 року відкрито провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначена справа до розгляду у судовому засіданні у приміщенні суду. 03.07.2017 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення на позов, в яких остання зазначає, що звернення позивачем до суду з позовом про стягнення заборгованості (відсотків) за кредитним договором № 700005405 від 15.04.2008 року є подвійним стягненням заборгованості. 04.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за №13763 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №700005405 від 15.04.2008 року суми заборгованості. 21.09.2016 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 52311227. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, наданим позивачем до позову, станом на 28.10.2016 року заборгованість за кредитним договором № 700005405 від 15.04.2008 року по відсотках складає 15 553,97 дол. США. Такий самий розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом містить Вимога про усунення порушень №45641-34-6/6 від 26.05.2016 року, якою ПАТ «Альфа-Банк» вимагає від [PERSON] сплатити заборгованість за кредитним договором № 700005405 від 15.04.2008 р., зазначаючи, що станом на дату розрахунку 25.05.2016 р. загальна сума заборгованості становить 607 388,92 дол. США, а саме: за кредитом - 25494,97 дол. США, за відсотками - 15 553.97 дол. США та по пені - 566 339,98 дол. США. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за відсотками за користування кредитом, яку вже стягнуто шляхом вчинення виконавчого напису №13763 від 04.07.2016 року. Дії позивача порушують вимоги ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Разом з тим, відповідач скористався своїм правом відповідно до ст. 1050 ЦК України, а також пунктом 6.1 Загальних умов кредитування фізичних осіб (Розділ № 2 Кредитного договору) про право Банку вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів у випадку істотного порушення Позичальником зобов`язань, та надіслав Позивачу Вимогу про досудове врегулювання спору № 69841-102-6/6 від 24.11.2010 року, якою вимагав в тридцятиденний строк достроково повернути кредит. Таким чином, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та пункту 6.1 Загальних умов скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов`язання - 24.12.2010 року. 13.01.2011 року Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» задовольнив позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі: 201 155,29 грн. - за кредитом; 11 455,55 грн. - по процентах; 12 480,40 грн. - по пені. Строк позовної давності для повторного звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за відсотками сплинув 13.01.2014 року. У зв`язку з пропущенням строку позовної давності, неправомірного підвищення процентної ставки та подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення в позовних вимогах ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості представник просить відмовити повністю у задоволенні позову. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року відмовлено представникам відповідача [PERSON] у задоволенні клопотання про витребування доказів. Разом з тим, 14.03.2018 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, застосувати строки позовної давності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року витребувано у Публічного Акціонерного Товариства «Альфа - Банк» копію Рішення правління №181 від 23.12.2013 року, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором №700005405, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було списано. Відповідно до розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року у даній справі призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі п.п. 2.3.13, 2.3.17, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п. 5.4, 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова. 02.07.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М. Справу призначено розглянути в порядку спрощеного провадження. На адресу суду 23.10.2018 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі п.п. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.17 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п.6.2, 8.2, 8.3, 8.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова. Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. та ухвалою суду від 23.01.2019 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В. Призначено позовну заяву до розгляду у судовому засіданні. 08.04.2019 року на адресу суду 23.10.2018 року від відповідача [PERSON] надійшли додаткові письмові пояснення, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову. Учасники справи у судове засідання 26.09.2019 року не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути вказану цивільну справу у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала письмові пояснення, в яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розглянути справу в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 15.04.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №700005405 (а.с.16-18). Відповідно до умов вищевказаного Договору ЗАТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 30 846,18 доларів США. Відповідно до умов Договору, [PERSON] зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору) (а.с.16-21). Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».В подальшому ПАТ «Альфа-Банк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства «Альфа-Банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви та копії статуту(а.с.30-32, 247-248). ЗАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 30 846,18 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с. 19-20). Згідно з Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 13.01.2011 року, Виконавчого листа Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2012 року за Кредитним договором №700005405 від 15.04.2008 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість у сумі: за кредитом - 201 155,29 грн., по відсотках - 114 55,55 грн., по пені - 12 480,40 грн. (а.с.8-15). Однак відповідно до листа Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області № 1592 від 09.02.2017 року на запит ПАТ «Альфа-Банк» надано відповідь про те, що відкритих виконавчих проваджень за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 6-182/12 від 27.01.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 700005405 не перебуває (а.с.79). 04.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за №13763 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №700005405 від 15.04.2008 року суми заборгованості за період з 16.04.2015 року по 25.05.2016 року, яка складається з заборгованості за кредитом 25 494, 97 дол. США; заборгованості за відсотками за користування кредитом 15553, 97 дол. США, загальна сума заборгованості становить 41048, 94 дол. США (а.с.60). Жовтневим відділом державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області 21.09.2016 року на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №52311227 (а.с. 61). Однак рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.07.2016 року зареєстрований за № 13763, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором № 700005405 від 15.04.2008 за період з 16.04.2015 по 25.05.2016 в розмірі 41048,94 дол. США, яка складається з: 25494,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 15553,97 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714) на користь [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) суму судового збору у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 20 коп. (а.с.199-205). Відповідно до листа Національного банку України від 11.04.2018 року повідомлено, що станом на 11.04.2018 року в ЄІС «Реєстр позичальників» відсутня інформація щодо прострочення заборгованості [PERSON] перед банками України (а.с.145). 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року і п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК). За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ч.3 ст.267 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом стст.256, 267 ЦК, суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ст.61 Конституції ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, в даному випадку вимоги банку про стягнення процентів та пені після закінчення строку кредитування, який було змінено пред`явленням вимоги про дострокове стягнення заборгованості з [PERSON] не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10 цс18. У ст.1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Так, судом встановлено, що позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим нарахування відсотків за користування кредитом поза строком дії кредитного договору законодавством не передбачено. Такої позиції дотримується й Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.10.2014 року у справі № 6-28531св14, в якій зазначено, що з моменту набрання законної сили рішення суду про дострокове стягнення з боржника всієї суми кредитної заборгованості, право банка на отримання відсотків припинилось, що не позбавляє банк вимагати від позичальника сплати пені та штрафів, передбачених договором. Разом з тим, в даному випадку присутня повторність стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 25494,97 дол. США, адже позивач звернувся до нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису на суму заборгованості, яку раніше вже було стягнуто в судовому порядку 13 січня 2011 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Дії відповідача порушують вимоги ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, та рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.07.2016 року зареєстрований за № 13763, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ товариства «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором № 700005405 від 15.04.2008 за період з 16.04.2015 по 25.05.2016 в розмірі 41048,94 дол. США, яка складається з: 25494,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 15553,97 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Таким чином, оскільки у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК України банк не заявляв, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за його безпідставністю. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується. З огляду на викладене та

Outcome: dismissed