Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

24.07.2019 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (далі по тексту - Орган опіки та піклування, позивач) звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований такими обставинами. Від зареєстрованого шлюбу відповідач [PERSON] та її чоловік [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно наказу № 8 від 19.02.2018 малолітній [PERSON] поставлений на профілактичний облік Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах. Сім`я [PERSON] потрапила в поле зору Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації 20.10.2017 у зв`язку з фактом вчинення насильства над малолітнім [PERSON] з боку співмешканця матері - [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ), який спричинив дитині тілесні ушкодження. В зв`язку з цим [PERSON] з сином були госпіталізовані до хірургічного відділення Таращанської ЦРЛ, після чого їх тимчасово влаштували до КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» м. Фастів (далі по тексту - Соціальний центр), оскільки [PERSON] систематично вчиняв насильство відносно відповідача та дитини. Незважаючи на це, [PERSON] повернулась до свого співмешканця. 12.01.2018 після чергової сварки зі співмешканцем [PERSON] з сином [PERSON] знову були влаштовані до Соціального центру. Проживаючи в Соціальному центрі, [PERSON] порушувала правила внутрішнього розпорядку та мала низький батьківський потенціал: ухилялася від виконання батьківських обов`язків, залишала немовля без нагляду з пляшечкою дитячого харчування, не виконувала рекомендації по догляду за дитиною, на поради фахівців часто реагувала неадекватно, агресивно, вживаючи у відповідь нецензурну лексику, ставила свої потреби вище потреб дитини, часто кричала на сина, звинувачуючи його у своїх життєвих негараздах. 16.02.2018 [PERSON] написала заяву про те, що тимчасово залишає малолітнього сина [PERSON] у Соціальному центрі у зв`язку зі складними життєвими обставинами, які вона не може вирішити, перебуваючи у Соціальному центрі. [PERSON] було тимчасово влаштовано до відділення молодшого дитинства КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ», а 20.03.2018 - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». У червні 2018 р. [PERSON] спричинив [PERSON] ножове поранення та в подальшому був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі. На даний час [PERSON] проживає у співмешканця [PERSON] . Протягом часу перебування дитини в КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка» мати [PERSON] з власної ініціативи не телефонувала до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, не виявляла зацікавленості до подальшої долі дитини, заяв про повернення дитини в біологічну сім`ю не надходило. За період з 20.03.2018 по теперішній час мати відвідала сина двічі - 09.05.2018 та 22.11.2018 , участі у вихованні і утриманні сина не приймає. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 19.08.2019 вказану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Автоматизованою системою документообігу суду справу передано для розгляду судді Трусовій Т.О. Ухвалою від 28.10.2019 суд відкрив провадження у справі та призначивсправу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 19.02.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Небрат Н.В. позов підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що після підготовчого засідання поведінка відповідача не змінилася, за цей час вона жодного разу не відвідала дитину, за наявними даними вона продовжує вести антисоціальний та антиморальний спосіб життя. Вказала, що внаслідок тривалої відсутності матері у житті дитини зв`язок між ними втрачено, дитина не знає матері і жодних дій, спрямованих на відновлення цього зв`язку, відповідач не вчиняє. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти позову посилаючись на те, що залишила дитину у Соціальному центрі через складні життєві обставини та у зв`язку з неможливістю забезпечити нормальні умови його утримання та виховання. Пояснила, що на даний час вона працевлаштована і має намір виконувати свої материнські обов`язки. В судове засідання з розгляду справи по суті відповідач не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзиву на позов не подала. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] у м. Києві народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Дитину [PERSON] народила у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак з її пояснень в судовому засіданні та із заяви [PERSON] , яка надійшла до суду з Київського слідчого ізолятора, вбачається, що саме він є біологічним батьком [PERSON] . За інформацією Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] має ще одного сина [PERSON] , [INFO] , щодо якого вона та її чоловік позбавлені батьківських прав. [PERSON] влаштований під опіку рідної баби [PERSON] та разом з нею мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] теж була зареєстрована за вищевказаною адресою, однак фактично тривалий час там не мешкає через конфліктні відносини з матір`ю [PERSON] , яка засуджує її спосіб життя. Деякий час вона проживала зі співмешканцем [PERSON] у с. Лісовичі Таращанського району. З листа Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що сім`я [PERSON] потрапила в поле зору Служби 20.10.2017 у зв`язку з фактом вчинення насильства над малолітнім [PERSON] з боку співмешканця матері - [PERSON] , який спричинив дитині тілесні ушкодження. У зв`язку з цим [PERSON] з сином були госпіталізовані до хірургічного відділення Таращанської ЦРЛ. Оскільки родичів чи будь-кого із близьких в Таращанському районі [PERSON] не мала, крім того, висловила побоювання повертатися до [PERSON] у зв`язку з систематичним вчиненням насильства, їй було рекомендовано тимчасове влаштування разом з дитиною до КЗ КОР «Мати і дитина разом» м. Фастів, де вона могла б отримати відповідні реабілітаційні послуги, на що [PERSON] погодилася. Проте 23.10.2017 відповідач від такого влаштування відмовилася та повернулася до співмешканця в с. Лісовичі. У зв`язку з вчиненням насильства наказом від 25.10.2017 № 116 [PERSON] був поставлений на облік у Службі у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 15). З січня 2018 р. [PERSON] з дитиною перебувала в Комунальному закладі «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом», до якого вони були зараховані згідно з направленням Київського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 153 від 12.01.2018. Згідно з даними Комунального закладу «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» під час перебування у цьому закладі [PERSON] порушувала правила внутрішнього розпорядку, халатно відносилась до виконання батьківських обов`язків, не забезпечувала безпечне середовище для дитини, залишала немовля без нагляду з пляшечкою дитячого харчування, не виконувала рекомендації по догляду за дитиною, на поради фахівців часто реагувала неадекватно, агресивно, вживаючи у відповідь нецензурну лексику, ставила свої потреби вище потреб дитини, часто кричала на сина, звинувачуючи його у своїх життєвих негараздах (а.с. 13). 16.02.2018 [PERSON] написала заяву про залишення свого сина [PERSON] у Соціальному центрі пославшись на складні життєві обставини, які вона не може вирішити в умовах перебування у цьому закладі. Зазначала, що їде в пошуку роботи та житла, від дитини не відмовляється, але не може забрати його з собою. Вказала, що як тільки знайде роботу та житло, дитину забере. Зі змісту даної заяви вбачається, що відповідача було повідомлено про можливість позбавлення її батьківських прав у разі невідвідування дитини (а.с. 12). Судом установлено, що відповідач, залишивши сина у Соціальному центрі, повернулась до свого співмешканця [PERSON] . У червні 2018 р. відповідач під час чергового конфлікту зі спімешканцем отримала ножове поранення. За даний злочин [PERSON] був засуджений до позбавлення волі. За даними позивача на даний час позивач проживає з новим співмешканцем в орендованому помешканні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до клопотання Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради 20.03.2018 [PERSON] було влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка». Згідно листа адміністрації КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка» № 01-10-97 від 13.02.2019 за час перебування [PERSON] в будинку дитини його мати відвідала його лише двічі - 09.05.2018 та 22.11.2018 (а.с. 18). Встановлені судом обставини свідчать про те, що ще у лютому 2018 р. відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] і навіть дізнавшись про розгляд справи про позбавлення її батьківських прав продовжувала і продовжує нехтувати цими обов`язками, долею свого сина взагалі не цікавиться, не піклується про його здоров`я, участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання не надає. Доказів, які б свідчили про існування об`єктивних причин, які перешкоджають відповідачу приймати участь у вихованні і утриманні сина, суду не надано. Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи зі змісту статті 164 Сімейного Кодексу України в сукупності з іншими нормами сімейного законодавства позбавлення батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. 15.07.2019 виконавчий комітет Фастівської міської ради як орган опіки та піклування ухвалив висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав відповідає також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі матері у житті сина є фактором, що травмує його психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення її від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів [PERSON] . Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів, суд керується відповідними положеннями сімейного законодавства. Так, за приписом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно частини 2 статті 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З огляду на те, що відповідач добровільно не приймає участі в утриманні сина, суд вважає обґрунтованою вимогу вимогу про стягнення з неї аліментів у зазначеній у позовній заяві частці, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі статті 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved