Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 липня 2018 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зобовязання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати за весь період її невиплати по день фактичного розрахунку. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з 03.02.2017 року по 22 травня 2018 року працював у відповідача по справі на посаді охоронник в відділі охорони. При звільненні йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі яка станом на дату звільнення складала 32628,89 грн. Вважає, що у відповідності до ч.1 ст.116 та ч.1 ст. 117 КЗпП України він також має право на отримання від підприємства середнього заробітку за час затримки розрахунку, який на дату подачі позову становить 9678,20 грн. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків їх виплати за весь період її невиплати по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, згідно яких позов не визнав в частині стягнення середнього заробітку та компенсації, пославшись на відсутність вини підприємства у проведенні своєчасного розрахунку з позивачем. Так, положеннями пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України, якою визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат/висновок про такі обставини. \~ \~ \~ \~Відповідач до 04.04.2014 р. здійснював поставку виробів військового призначення на територію Російської Федерації на підставі Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості від 18.11.1993 р. Таким чином, основним джерелом фінансування Відповідача було надходження грошових коштів за реалізацію виробів військового призначення, які експортувалися на територію Російської Федерації. Починаючи з другого кварталу 2014 року, у звязку з проведенням антитерористичної операції та враховуючи лист Державного концерну «Укроборонпром» вих. № ІЮР 12.0-3287 від 04.04.2014 р., відвантаження виробів військового призначення та подвійного використання Відповідачем до Російської Федерації зупинено. Виходячи з вищенаведеного, основною причиною виникнення затримки по виплаті заробітної плати позивачу є тяжке фінансове становище підприємства і відсутність грошових коштів, внаслідок державної заборони експорту продукції КДНВП «КВАРСИТ» на територію Російської Федерації. Цей факт свідчить про те, що ці події є перешкоджанням для відповідача в належному виконанні своїх обов'язків перед, зокрема, позивачем, що виключає вину\~Підприємства. Висновком\~Донецької торгово-промислової\~палати від\~27.05.2014\~р.\~№ ЮО-28/12-12/03 підтверджено, що невиконання Відповідачем постачання продукції на територію Російської Федерації зупинено у звязку із настанням для Відповідача обставин непереборної сили, та ці обставини перешкоджають своєчасному виконанню договірних та податкових зобовязань. Таким чином, затримка відповідачем виплати позивачу належних сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, а саме в день його звільнення, сталася не з вини відповідача, а внаслідок настання та дії форс-мажорних обставин. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по\~заробітній платі\~ позов визнав (а.с.19-22). \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2ст. 78 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено та визнається сторонами, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» з 03.02.2017 року по 22 травня 2018 року, працював у відповідача по справі на посаді охоронник в відділі охорони (а.с.9-10). При звільненні йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі яка станом на дату звільнення складає 32628,89 грн., що повністю визнається відповідачем (а.с.19). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законам України «Про оплату праці»,\~а позивач знаходився з відповідачем в трудових відносинах, при звільненні не отримав всі належні йому платежі, сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 67 Конституції України\~кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI\~саме на роботодавця покладається обовязок із нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці (ст. 14.1.222). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 168 Податкового кодексу України\~податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок (ст. 168.1.1). \~ \~ \~ \~Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (ст. 168.1.2). \~ \~ \~ \~Щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати за весь період її невиплати по день фактичного розрахунку, то в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. \~ \~ \~ \~Статтею 117\~КЗпП України\~встановлено,\~що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також, відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. \~ \~ \~ \~Таким чином, обовязок як виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, так і компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати за весь період її невиплати по день фактичного розрахунку прямо визначений вищенаведеними законами, а тому додаткового судового захисту не потребує. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 1 частини 1ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. \~ \~ \~ \~Згідно п. п.1 п. 1 ч. 2ст. 4\~Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. \~ \~ \~ \~Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі 32628,89 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial