Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

26 липня 2019 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса із з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 13 вересня 2012 року між Публічним Акціонерним товариством «Ідея Банк», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.18015. Згідно зазначеного кредиту відповідач отримав кредит у розмірі 240000 гривень зі сплатою 4,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач не виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 505613 гривень 14 копійок, яка складається з: 230453,53 гривень - прострочений борг; 221608,05 гривень - прострочені проценти; 31,51 гривень - строкові проценти; 2376 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 45144 гривні - прострочена плата за обслуговування кредиту; 6000 гривень - інші штрафні санкції. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 505613,14 гривень та судові витрати у розмірі 7584,20 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2019 року зазначена позовна заява в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд Саратського районного суду Одеської області, куди надійшла 10 жовтня 2019 року. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 жовтня відкрито провадження у справі. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с. 4). Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також за адресою його фактичного місця проживання. Однак, судові виклики повертались з відміткою, що він за вказаною адресою не проживає (а.с. 46, 49, 80, 83). Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 79). За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача надав письмову згоду на заочний розгляд справи. Враховуючи вищевказані обставини та норми закону, суд приходить до висновку про наявність умов для проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку. 13 вересня 2012 року між Публічним Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 910.18015, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 240000,00 гривень. Кредит надається для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки BMW, моделі 7401, 2011 року випуску (а.с.6-7). Відповідно до параграфу 2 Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі 4,9900%. Параграфом 4 передбачено, що позичальник зобов`язаний отримати кредит та погашати заборгованість за даним договором у вигляді ануїтетних платежів відповідно до графіку щомісячних платежів. За кредитне обслуговування позичальник сплачує щомісячну комісію в розмірі 0,99% від початкової суми кредиту. Відповідно до пунктів 2, 3 параграфу 9 договору в разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. В разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65 % від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Згідно Паспорту споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору, штраф нараховується в розмірі 150 гривень за кожний випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше 1 разу на календарний місяць Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти на придбання транспортного засобу марки BMW, моделі 7401, 2011 року випуску, що підтверджується меморіальним ордером № 910.18015 від 19 вересня 2012 року (а.с.15). Відповідач, у порушення умов договору та ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України прийняті на себе зобов`язання не виконав. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за договором №910.18015 від 13 вересня 2012 року, станом на 14 червня 2019 року заборгованість відповідача складала 505613 гривень 14 копійок, у тому числі: 230453,53 гривень - прострочений борг; 221608,05 гривень - прострочені проценти; 31,51 гривень - строкові проценти; 2376 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 45144 гривні - прострочена плата за обслуговування кредиту; 6000 гривень - інші штрафні санкції (а.с. 17). Таким чином, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 7584 гривні (а.с. 1). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 513197 гривень 14 копійок (505613,14 грн. + 7584,20 грн.).

Outcome: approved