Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

25.01.2018року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила суд визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою № 70 в будинку № 7 по вул. С. Бандери в м. Червонограді, Львівської області [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання до іншого населеного пункту та зняти їх з реєстрації.Позовні вимоги мотивавані тим, що [PERSON] є основним наймачем житлової квартири [ADDRESS] Окрім позивача, в даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які тривалий час фактично не проживають за вказаною адресою, не приймають участі в утриманні житла, оплаті комунальних платежів, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, однак не заперечив факту свого не проживання за вищевказаною адресою та виявив готовність знятися з реєстрації місця проживання. Відповідач [PERSON] в судові засідання 01 березня 2018року та 16 березня 2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив,заперечень проти позову, відзиву на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи відповідачі не подали. Представник третьої особи КП «Червонограджитлокомунсервіс» в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог\~ст. 264 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7\~ст. 81 ЦПК України\~суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано десять осіб, зокрема, позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради від 30.11.2016р. № 31685. З Акту КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 17 січня 2018р. № 33, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають. Як пояснила в судовому засідання позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі уклав шлюб з її дочкою [PERSON], виготовив закордонний паспорт та в серпні 2017р. виїхав за кордон. З вказаного часу місце перебування його невідоме, він не виходить на зв'язок та не підтримує відносин з членами сім'ї. Із судових наказів Червоноградського міського суду Львівської області від 30.10.2014р. № 459/4713/14-ц, від 31.10.2014р. № 459/4734/14-ц, від 09.02.2015р. № 459/421/15-ц вбачається, що з відповідача [PERSON], зокрема, солідарно стягнуто заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані послуги з водо-, газо- постачання та утримання житла. З наданих в судовому засіданні 16.03.2018р. пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він з 2015р. в звязку з розірванням шлюбу з дружиною (на даний час [PERSON]В.) та з неприязними з нею відносинами став проживати за адресою: [INFO], де і проживає на даний час разом з дочкою [PERSON] Також він не заперечив, що не бере участі в утриманні спірної квартири; заборгованості по сплаті комунальних платежів, стягнутої відповідно до вищеназваних судових наказів не погасив; не заперечив проти зняття його з реєстрації місця проживання. Відповідач [PERSON], не з'явившись в судове засідання, не спростував доводів позивачки. Таким чином суд вважає, що відповідачі втратили право користуватись квартирою № 70 в будинку № 7 по вул. С. Бандери в м. Червонограді, Львівської обл. Відповідно до ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи зі змісту норм ст., ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Виходячи з положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність реєстрації не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка проживає в цьому житловому приміщені, так і для відмови в цьому. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови від 12 квітня 1985р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» роз'яснив, що на підтвердження такого вибуття суд бере до уваги фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресування кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна до іншого жилого приміщення, виїзд до іншого населеного пункту і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк в іншому населеному пункті тощо). З урахуванням вищевказаного, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою № 70 в будинку № 7 по вул. С. Бандери в м. Червонограді, Львівської обл. у зв'язку з вибуттям на постійне місце проживання відповідно до іншого жилого приміщення та іншого населеного пункту. При цьому, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню солідарно судові витрати в розмірі 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved