overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

24 серпня 1985 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище, зазначено російською, «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 24 серпня 1985 року Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.08.1985. Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.1993; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.12.1995;[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 14.02.2013. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 25.03.2016 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 18.02.2016 № 86, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

24 серпня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] виданого Козачолопанською селищною радою Дергачівського району, актовий запис № 56. В сім'ї сторін народилися діти, син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню в повному об'ємі. Із матеріалів справи видно, що 24 серпня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] виданого Козачолопанською селищною радою Дергачівського району, актовий запис № 56. В сім'ї сторін народилися діти: син [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №1006. Син [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 25 листопада 2005 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №4415. [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 25 вересня 2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №56. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з березня місяця 2002 року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

24 серпня 2006 року між сторонами укладений кредитний договір № 001-23020-240806, за яким відповідач отримав кредит в сумі 698 грн. 25 коп. строком до 23 серпня 2009 року зі сплатою 5 % річних та 2,99 % в місяць за ведення кредитної справи. Позивач просить стягнути з відповідача борг станом на 10 лютого 2014 року в загальній сумі 1042 грн. 71 коп., а саме: 442 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом, 15 грн. 58 коп. заборгованість по відсотках, 584 грн. 64 коп. заборгованість по комісії, так як останній його тривалий час не погашає та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов. Також представник позивача просила стягнути на користь банку сплачений ним судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні просив закриття провадження по справі, так як він повністю погасив борг, про що надав копії відповідних квитанцій. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 3ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також за ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач не виконував умови договору, то банк правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права. При цьому предметом спору являлось стягнення з відповідача боргу за кредитним договором в сумі 1042 грн. 71 коп. та витрат по справі. Відповідачем надані копії квитанції від 6 червня 2014 року про погашення ним боргу перед банком та про відшкодування йому судових витрат. Позивачем не надано заяв про відмову від позову чи про залишення позову без розгляду, проте на даний час відсутній предмет спору, за межі якого не може вийти суд, і права позивача фактично поновлені в добровільному порядку. При таких обставинах та при відсутності в судовому засіданні представника позивача чи відповідних його заяв, суд вважає, що позов необхідно залишити без задоволення. На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

24 серпня 2006 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Загородна,11 в с.Білявинці Бучацького району Тернопільської області, та земельних ділянок площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та площею 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с.Білявинці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документів, які б за життя спадкодавця посвідчували її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельні ділянки, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав. Представник відповідача Старопетликівської сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 24 серпня 2006 року померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, та земельних ділянок, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 02 грудня 2006 року і посвідчений секретарем Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

24 серпня 2009 року в с.Єлиховичі Золочівського району Львівської області помер батько заявниці [PERSON]. Її мати померла ще раніше в 2005році. У зв'язку з смертю відкрилася спадщина на майна батька. Вона хоче успадкувати земельну ділянку, що їй заповів батько. Про те в нотаріальному порядку оформити спадщину на землю батька вона не може так як в Державному акті на земельну ділянку Золочівською РДА допущені помилки у написанні імені батька. А саме, зазначено батька заявниці як [PERSON]. Заявниця до суду подала клопотання у якому просить справу розглядати без неї. Вимоги заяви підтримує, та просить її задоволити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] подали суду заяви у яких просили справу за заявою [PERSON] про встановлення юридичного факту розглядати у їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили її задоволити. Оцінивши подані матеріали справи суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 24 серпня 2009 року. Згідно заповіту від 18 серпня 2008 року [PERSON] все своє майно заповів дочці [PERSON] [INFO] З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ № 075157 виданого Золочівською районною адміністрацією 2 квітня 2004 року вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,5863 га, яка розташована на території Єлиховицької сільської ради і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва, - зазначено [PERSON]. А згодом зроблено виправлення у імені власника на [PERSON]. Отже, судом встановлено, що Державний акт на землю пл. 1,5863га, належав батькові заявниці, проте у зв'язку з помилками вона не може оформити на себе спадкових прав, тому факт про який просить заявниця знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

24 серпня 2015 року заявник [PERSON], звернулася до суду з названою заявою, в якій вказала, що вона звернулась до УПФ України у Сквирському районі Київської області для переходу на пенсію по втраті годувальника, оскільки вона перебувала на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 21.09.1986 року про що свідчить свідоцтво про смерть серія ІІ АМ №390835, видане Саратиненською сільською радою Погребищенського району Вінницької області. При зверненні позивачки до УПФ України у Сквирському районі Київської області для переходу на пенсію по втраті годувальника, оскільки вона перебувала на утримані чоловіка на момент його смерті, спеціалістами УПФ України у Сквирському районні Київської області було виявлено помилку у пенсійному посвідченні серії Г № 186975 виданого 23.04.2002 року Погребищенським УПФ України Вінницької області, а саме посвідчення було видано на імя [PERSON] Нікіфорів, а у паспорті позивачки зазначено [PERSON]. В зв'язку з невідповідністю по батькові у пенсійному посвідченні, заявник не зможе звернутися до Управління Пенсійного Фонду України в Сквирському районі Київської області для оформлення пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася та надала до канцелярії суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі (а.с.13) Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районні Київської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглядати справу без його участі та не має заперечень проти задоволення заяви (а.с.12). Розглянувши матеріали заяви, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2002 року на ім'я заявника було видано пенсійне посвідчення серії Г № 186975 (а.с.5). При підготовці документів необхідних для призначення пенсії було виявлено, що в пенсійному посвідченні серії Г № 186975, яке видана на ім'я [PERSON] Нікіфорів, неправильно записано по-батькові, а саме, замість «Никифорівна» записано «Нікіфорів» (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії УА №076407, паспорта громадянина України серії СМ № 503077 (а.с.3) по-батькові заявника записано «Никифорівна». Вказані обставини справи підтверджуються письмовими доказами, які було надано заявником при подачі заяви. В пенсійному посвідченні заявника вказано- «Нікіфорів», що є помилкою, так як необхідно було б вказати «Никифорівна». Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заявнику [PERSON], необхідно для звернення до Управління Пенсійного Фонду України в Сквирському районі Київської області для оформлення пенсії, внести виправлення в документи іншим шляхом окрім судового неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

24 січня 2011 року померла мати позивачки [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Баришка,18 в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Зубрецької сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 24 січня 2011 року померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 19 листопада 2006 року і посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON]; 12 травня 2008 року [PERSON] змінила імя на «Ковалівська»; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

24 січня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначила, що протягом останніх двох років їх з відповідачем сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки, в тому числі і в присутності сторонніх осіб та в громадських місцях, відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає збереження сім'ї неможливим. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, проте вдруге не з'явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2006 р. (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога та підтримка, що призвело до систематичних сварок і стало причиною припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

24 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суд з позовною заявою до Межівської територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову останній зазначив, що відповідно до рішення виконкому Межівської районної ради Дніпропетровської області від 21.04.1959 року та довідки про землекористування йому було надано земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 800 квадратних метрів в [ADDRESS], а в подальшому в зв'язку з інвентаризацією номер будинку було змінено на 6. Вказану земельну ділянку йому було передано по акту від 04.06.1959 року та виготовлено типовий проект № 107 від 05.10.1959 року. 10.01.1961 року було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Після отримання вказаних документів він збудував житловий будинок з господарськими будівлями і відповідно до домової книги зареєстрований у ньому з 14 січня 1960 року. Технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлено 27.03.2013 року. Вже фактично більше 50 років він проживає у вказаному будинку і веде там домашнє господарство, але в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів його право власності на нього оформлене не було. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Межівської територіальної громади проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно рішення виконкому Межівської районної ради Дніпропетровської області від 21.04.1959 року, довідки про землекористування, акту Синельниківського бюро технічної інвентаризації від 04.06.1959 року [PERSON] було надано земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 800 квадратних метрів в [ADDRESS] (а.с.5, 7). Після отримання вказаних документів позивач збудував житловий будинок з господарськими будівлями і відповідно до записів у домовій книзі зареєстрований у ньому з 14 січня 1960 року (а.с.18-27). 10.01.1961 року укладено договір про надання [PERSON] у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Записом на даному договорі підтверджується, що в зв'язку з проведеною інвентаризацією будинків у смт. Межова змінено [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.10-11). З моменту реєстрації, тобто з 14 січня 1960 року і до цього часу, а саме більше 50 років [PERSON] проживає у вказаному домоволодінні, займається домашнім господарством, проводить ремонтні роботи, підтримує домоволодіння у належному стані. У відповідність до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Outcome: approved