Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

24.09.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2005 року вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] Разом з позивачем у вказаній квартирі також зареєстрований її онук - відповідач [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з грудня 2014 року по теперішній час. Позивач вказує, що вона є пенсіонером за віком, на даний час проживає у вказаній квартирі, та у зв'язку з тим, що значно зросли ціни на комунальні послуги, вона не має змоги сплачувати їх ще й за онука, який зареєстрований у її квартирі, а також гостро постає питання отримання субсидії. У зв'язку з викладеним просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, також просила розглянути справу у її відсутність На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності однокімнатна квартира загальною площею - 41,40 кв.м (з яких житлова - 21,90 кв.м) за адресою: Донецька область, м. Бахмут (Артемівськ), вул. Ювілейна, 95/5, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим\~М.С. (а. с. 6). Вказаний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності нерухомого майна Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ № 8426587 від 22.09.2005 року (а. с. 8). Відповідач [PERSON] є онуком позивача [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. З довідки Житлово-будівельного кооперативу «Бахмут» № 133 від 20.09.2018 року (а. с. 9) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: власник - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], та онук - [PERSON], [INFO]. Вказаний факт також підтверджується інформацією Бахмутської міської ради від 25.10.2018 року, яка надійшла на запит суду 29.10.2018 року (а. с. 13). В судовому засіданні встановлено, що відповідач за адресою реєстрації: [ADDRESS] не проживає до теперішнього часу, що підтверджується актом про не проживання № 13, складеним 10.09.2018 року комісією ЖЮК «Бахмут» (а. с. 10). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача, а також наявність через реєстрацію відповідача перешкод в отриманні субсидії суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved