Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

25\~жовтня 2018\~року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 вересня 1998 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ним та позивачкою постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що має негативний вплив на її психологічний стан та спричиняє душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дитини та позивачки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, та за переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року, сторонам у справі було надано строк для примирення, терміном на два місяці, зупинено провадження по справі до закінчення наданого строку. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року поновлено провадження по справі. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити , наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно серії І-НО № 042129, виданого Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, зроблено запис 623. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 156997, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, зроблено відповідний актовий запис № 1209. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст. 1 Сімейного Кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved