Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

24.11.2016 р. та уточнено 29.11.2016 р., 29.12.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон. В обґрунтування позову позивач вказує, що з 1999 року по жовтень 2008 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO] р. у них народилася спільна дитина [PERSON], яка з 2012 року проживає з ним, усі витрати пов'язанні з утриманням і вихованням дитини він взяв на себе, а саме: навчання, лікування, обстеження, оздоровлення, дитину виховує разом з дружиною [PERSON]. Він має постійне місце роботи, стабільний дохід та має намір із сім'єю виїхати на відпочинок за межі країни з метою оздоровлення, однак для виїзду дитини, яка не досягла повноліття необхідний дозвіл матері. Він замовив путівку на виїзд до Іспанії, оплатив вартість поїздки. В телефонному режимі відповідач погодилася надати дозвіл, однак відмовилася приїхати до нотаріуса для оформлення дозволу на поїздку. Донька також зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд, однак та відмовила їй. Відповідач не бажає не тільки приймати участь у вихованні дитини, а також дбати про її розвиток та оздоровлення, відпочинок та можливість ознайомиться з іншими країнами світу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з січня-лютого 2012 року дитина почала проживати разом з ним, відповідач не забирала її від нього, так як виїхала на місце проживання в інше місто, участі в вихованні дитини не приймала. Спору про місце проживання дитини в них не було. Представник позивача [PERSON] просить суду задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач позов не визнала, пояснила, що дитина проживала разом з нею до вересня 2015 року, після чого вона виїхала в інше місто, тому донька стала проживати з позивачем. При оформленні дозволу на виїзд дитини за кордон повивач разом з нотаріусом домовилися без її згоди про зміну дати виїзду. Крім того, їй відомо, позивач заборгував кредиторам 60 000 доларів США, і виїхавши за межі України може продати дитину. Просить суд відмовити в позові. Представник третьої особи - орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу [PERSON], просить суд задовольнити позов, вказує, що дитина вже виїжджала за кордон разом з батькам та бабусею, і поверталася додому. Вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю, а [PERSON] батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с.8; з 12.07.2014 р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] - а.с.14; з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 13.10.2016 р. № 4033, вбачається, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - а.с.9; батько займається вихованням дитини, завжди відвідує батьківські збори, що підтверджується характеристикою Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 85 Криворізької міської ради Дніпропетровської області - а.с.11; згідно довідки ФОП [PERSON] від 18.11.2016 р., договір між [PERSON] про надання туристичних послуг 05.08.2016 р. було анульовано, в зв'язку з ненаданням дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої [PERSON] від її матері [PERSON] - а.с.15. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини і зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що позивач турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити дитині фізичний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31.03.1995 р., з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта /проїзного документа/ здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. На теперішній час позивач має намір вивести неповнолітню доньку за кордон з метою розширення світогляду дитини, що позитивно позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Заперечення відповідача не підтверджуються будь-якими доказами, носять голослівний характер, та спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами та підтверджуючими письмовими доказами. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування, а у позивача є складності в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved