Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

25 грудня 2015 року до Слов'янського міськрайнного суду Донецької області звернулася позивач з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] є її дочкою, а [PERSON] - її зятем. Відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідачі, як батьки дитини, життям її не цікавляться, участі у вихованні дитини не приймають, вихованням не займаються. З самого моменту народження дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідачі до дитини не приходять, батьківських обов'язків не виконють. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON], а також стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з кожного відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Представник третьої особи, орган опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради Донецької області, Калашнікова Т.Л. в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву в якій вимоги позивача підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що відповідач, [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю дитини [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1902 (а.с. 9). Зі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що 15.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 39 (а.с. 18). З довідки, виданої завідуючою дитячого ясла - садку № 30, вбачаєься, що дитина [PERSON] відвідує дитячий садок з 13.08.2015 року, піклується про дитину бабуся - [PERSON] (а.с. 22). З висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав № 29/01-138 від 15.02.2016 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дитини [PERSON], [INFO], оскільки батьки не приймають ніякої участі у вихованні дитини, не несуть матеріальних витрат на утримання, лікування і розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не навідують її за місцем проживання. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свободи інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Приймаючи до уваги те, що батьки дитини не приймають ніякої участі у вихованні дитини, не несуть матеріальних витрат на утримання, лікування і розвиток своєї дитини, не спілкуються з дитиною, не навідує її за місцем проживання, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. З подання органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав № 29/01-138 від 15.02.2016 року, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітньою онукою [PERSON] Приймаючи до уваги те, що ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з в відповідачів на утримання дитини у розмірі з кожного по 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають повному задоволенню. Крім того з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, а саме: по 243,60 грн. судового збору та по 300 юридичної допомоги з кожного, оскільки дані витрати позивач понесла з вини відповідачів. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача у дохід держави судовий збір у сумі по 487,20 грн На підставі викладеного та

Outcome: approved