Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

26.04.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини що продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого 25\~квітня [INFO] народився син [PERSON] . Син мешкає разом із позивачем та на даний час навчається на 2 курсі Українського державного університету залізничного транспорту на денній формі навчання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працевлаштований та має таку змогу. Враховуючи викладене, [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягнути аліменти на утримання сина, що продовжує навчання. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Проти розміру аліментів не заперечував. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Відповідно до частини 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 лютого 2002 року копія Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , актовий запис № 49 (а. с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01.06.2001 [INFO] народився [PERSON] , актовий запис про народження зареєстрований Зідьківською селищною радо Зміївського району [ADDRESS] області під № [ADDRESS] (а. с. 7). Як вбачається із копії свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] від 06.03.2019 Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було внесено зміни до прізвища [PERSON] , [INFO] згідно із якими, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а. с. 8). На даний час син [PERSON] є студентом 2 курсу Українського державного університету залізничного транспорту. Форма навчання денна, термін навчання 01.01.2017 30.06.2021 рік (а. с. 4). При цьому, [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю [PERSON] (а. с. 9). Як вбачається із наданих відповідачем довідок, [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття (а. с. 22 - 26). Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до статті 199 Сімейного кодексу України роз`яснено, що обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати, [PERSON] несе витрати на його утримання, в той час, коли батько [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 26.04.2019 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved