Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

24 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , його мати. Заявник своєчасно у шестимісячний строк прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Слов`янського районного округу, після чого була відкрита спадкова справа № 63399238, витяг № 54263805. Померлій на підставі свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, видані Другою [PERSON] ДНК належить житловий будинок, розташований у [ADDRESS] . Під час оформлення спадкових прав після померлого чоловіка [PERSON] , спадкодавець отримала вищезазначені свідоцтва, в яких Державний нотаріус Другої Слов`янської ДНК, з радянського паспорту, який посвідчував особу померлої на той час, в якому ПІБ були зазначені російською мовою, зробив переклад на українську та визначив ПІБ як « [PERSON] ». Змінити, або внести виправлення до вказаних свідоцтв немає можливості, оскільки порядок внесення змін до правовстановлюючих документів не передбачений чинним законодавством України. Встановлення факт належності померлій [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок необхідно для безперешкодного володіння, користування та розпорядження спадковим майном, в зв`язку з чим просить встановити факт належності померлій [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, видані Другою Слов`янською ДНК. Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явився. Надала до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заявника [PERSON] , який діє на підставі ордеру серії ДН № 081115, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав вимоги [PERSON] , просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, від Черкаського селищного голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 1965 року, викладеного російською мовою, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю у свідоцтві зазначена [PERSON] (а.с.24) Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 серпня 2018 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблений відповідний актовий запис № 95 (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, що видане Другою Слов`янською ДНК, [PERSON] отримала у спадщину майно, в тому числі житловий будинок, розташований у [ADDRESS] яке належало її померлому чоловіку [PERSON] (а.с.27, з.б.). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, виданого Другою Слов`янською ДНК на ім`я [PERSON] , остання успадкувала майно, в тому числі Ѕ частку житлового будинку, розташованому у [ADDRESS] після померлого [PERSON] (а.с.26, з.б.). Відповідно до відомостей, зазначених у паспорті громадянки України, серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1996 року Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] , по батькові останньої зазначено як « [PERSON] » (а.с.14). З особової медичної книжки [PERSON] , виданої 01 жовтня 1966 року санітарним лікарем, по батькові [PERSON] вказано « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Черкаським бюро ЗАГС Слов`янського району, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 червня 1958 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 69 (а.с.16). З посвідчення № 56033 Головного управління підготовки кадрів виданого [PERSON] , у тому, що вона навчалася на курсах підвищення кваліфікації продавців продовольчих товарів з 24 січня 1956 року по 08 березня 1956 року (а.с.17). Відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER] , [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності з 01 вересня 1999 року по 14 березня 2000 року (а.с.18). Згідно довідки КП «БТІ» № 1009-18/0.45/01 від 09 квітня 2019 року, виданій на замовлення [PERSON] , в тому, що станом на 12 березня 2019 року будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 991 та свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 1992 року, реєстровий № 993, виданих Другою Слов`янською ДНК (а.с.19). З довідки секретаря виконкому Черкаської селищної ради № 02-19/4432 від 26 листопада 2018 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно була зареєстрована в буд [ADDRESS] [ADDRESS] з 24 червня 1980 року по день смерті [INFO] (а.с.23). Згідно з витягом № 54263805 від 28 листопада 2018 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа № 63399238 зареєстрована у спадковому реєстрі, спадкодавцем є [PERSON] (а.с.25). Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. гідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256ЦПК України (в попередній редакції, що відповідає п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України в чинній редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В абз. 2 п. 12 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Враховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у написанні по батькові померлої матері заявника в свідоцтвах про право на спадщину та про право власності, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення про встановлення факту належності документа не замінює собою правовстановлюючого документа та не є посвідченням прав, які надає такий документ.

Outcome: approved