Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

25 червня 2014 року до суду звернулася позивачка з позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Славутицький міський сектор управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації відповідача, а Чернігівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області зобов'язати поставити на реєстраційний облік відповідача за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач відсутній у спірному жилому приміщенні без поважних причин більше шести місяців, що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання його особою, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили визнати [PERSON] особою, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. з тих підстав, що він більше шести місяців без поважних причин не проживає в ньому. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Суду пояснив, що він дійсно з 2012 року не проживає в спірній квартирі, в нього є інше місце проживання в с.Льгів Чернігівського району, Чернігівської області. Позивачка перешкоди у користуванні житловим приміщенням не чинила, він добровільно залишив його, тому згоден, щоб його визнали особою, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Представники третіх осіб без самостійних позовних вимог: Славутицький міський сектор управління Державної міграційної служби України в Київській області, Чернігівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 1987 року у відділі ЗАГСу Московського райвиконкому м. Харкова, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. На підставі угоди, укладеної 13 вересня 1994 року між відділом освіти в особі завідуючої відділом освіти Устименко Л.П. та працівником установи освіти СШ № 1 вчителькою біології [PERSON] на склад сім'ї 4 чоловіка: вона, чоловік, син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], на час роботи у закладі освіти надано тимчасове житло на загальних умовах згідно статусу проживання за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення міськвиконкому № 694 [PERSON], позивачці у справі, виконкомом Славутицької міської Ради Київської області видано ордер № 79 від 07.11.2008 року на склад сім'ї : вона - [PERSON], її чоловік- [PERSON], та сини - [PERSON] і [PERSON] на користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS]. На даний час спірне жиле приміщення не приватизоване і відноситься до комунальної власності. На час розгляду справи в суді за цією адресою зареєстровані: [PERSON], позивачка, [PERSON], відповідач, [PERSON], і [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання № 850 від 06.06.2014 року . Як вбачається з пояснень сторін, відповідач з 2012 року і по сьогоднішній день, тобто більше шести місяців, без поважних причин відсутній у спірному жилому приміщенні, але по цей час не знявся з реєстрації, що створює певні перепони у користуванні жилим приміщенням, участі у витратах на утримання житла також відповідач не несе, перешкод відповідачу у користуванні спірним житловим приміщенням позивачка не чинила. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі з 2012 року підтверджується довідкою виконавчого комітету Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 02.06.2014 року № 133, з якої вбачається, що [PERSON] з 2012 року проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.163 та ч.1 ст.71 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї наймача жиле приміщення зберігається протягом 6 місяців. Як встановлено судом, відповідач відсутній у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, і тому його слід визнати таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. Позовні вимоги в частині зобов'язати Славутицький міський сектор управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації відповідача, а Чернігівський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області зобов'язати поставити на реєстраційний облік відповідача за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, прийняття рішення суду про визнання особою, що втратила право користування, є підставою для зняття особи з реєстрації, тому у винесенні рішення про визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстрації, немає потреби. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. За таких обставин, обов'язок зареєструватися після прибуття до нового місця проживання покладено на громадян, які проживають в Україні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial