Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

26 березня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. 27 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 19 січня 1993 року Гришинською сільською радою Первомайського району республіки Крим був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 37. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 13 листопада 2012 року. 18 листопада 1999 року між Колективним агроторгівельним підприємством «Присамар'я» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого Колективне агроторгівельне підприємство «Присамар'я» продало, а [PERSON] купив за 1 500,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений на Новомосковській товарній біржі і не був посвідчений нотаріально. [PERSON] в заяві посилалася на те, що у відповідності до ст.ст. 60,69,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. В зв'язку з наведеним, спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю її та відповідача, але останній не визнає її права на будинок, перешкоджає користуватися ним, крім того, договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, В зв'язку з наведеним, в заяві [PERSON] просила суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 18 листопада 1999 року між Колективним агроторгівельним підприємством «Присамар'я» та [PERSON], відповідно до якого Колективне агроторгівельне підприємство «Присамар'я» продало, а [PERSON] купив за 1 500,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, о розташований за адресою: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON]; -провести поділ майна подружжя [PERSON] і [PERSON]; -визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явилася, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов визнає. Представник Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи - Новомосковської товарної біржі в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 січня 1993 року Гришинською сільською радою Первомайського району республіки Крим був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 37, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Шлюб [PERSON] і [PERSON] було розірвано 13 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Судом встановлено. що 18 листопада 1999 року між Колективним агроторгівельним підприємством «Присамар'я» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого Колективне агроторгівельне підприємство «Присамар'я» продало, а [PERSON] купив за 1 500,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений на Новомосковській товарній біржі і не був посвідчений нотаріально. У відповідності до технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: жилого будинку - літ.А житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 67,1 кв.м., допоміжною - 35,1 кв.м., площею літніх приміщень - 3,1 кв.м.; прибудови - літ.а1; тамбуру - літ.а2; навісів - літ.Д,Ж,М,П; літнього душу - літ.Є; сараїв - літ. З,Л.Н; гаражу - літ.О; колонки - літ.К; замощення - І; огорожі - №2-8. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений у 2000 році, до правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу. У відповідності до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу) На підставі ч.1 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. В той же час, у відповідності до ч.2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON]. оплатив вартість нерухомого майна - жилого будинку, прийняв зазначене майно у власність, Колективне агроторгівельне підприємство «Присамар'я», в свою чергу, отримало оплату вартості об'єкту нерухомості, передало майно покупцю, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним. Згідно вимог ст.ст. 60,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи те, що спірне нерухоме майно було придбане сторонами за період шлюбу, суд приходить до переконання, що житловий будинок є спільним сумісним майном подружжя, та кожному з них належить по 1/2 частини майна, набутого в шлюбу. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 229,40 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved