Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

25 квітня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі по тексту - ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, у якій просить стягнути з відповідачів на свою користь 16147 грн. 72 коп. заборгованості за надані послуги теплопостачання, що виникла у період з 01.11.2014 по 31.10.2017. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачі, всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, не виконують зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явились, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались, заперечень або відзиву не надали. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 26.11.2018 судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності із ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006 року визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води. Також рішенням виконкому Шосткинської міської ради за № 38 від 31.01.2011 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 792 від 27.06.2014р, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг № 146 від 17.10.2014р., № 1171 від 30.03.2015р., № 1101 від 09.06.2016р. були встановлені тарифи на послуги теплопостачання. Судом встановлено, що відповідачі у справі є споживачами послуг позивача з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] належить 1/4 частини квартири [ADDRESS] кожному. Крім того, по 1/4 частини вказаної квартири належить [PERSON] і [PERSON]. Дані обставини вбачаються зі свідоцтва про право власності на житло /а.с. 30/. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 32 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов'язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов'язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачами у справі виникли взаємні права та обов'язки: у позивача - по наданню послуг у строк та належної якості, а у відповідачів - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну. Споживаючи послуги по теплопостачанню, відповідачі не оспорювали їх ціни та якості. При цьому, матеріали справи не містять передбачених вимогами закону актів-претензій відповідачів - споживачів послуг, які надавались позивачем. Визначаючись з питанням обгрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості, суд звертає увагу позивача на наступне. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачі повинні нести тягар утримання квартири та сплачувати послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання пропорційно їхніх часток у спільному майні. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженої в судовому засіданні обігової відомості по особовому рахунку [NUMBER] вбачається, що власники квартири мають заборгованість в сумі 16147 грн. 72 коп. за надані послуги теплопостачання, що виникла у період з 01.11.2014 по 31.10.2017. /а.с. 6-7/. Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та встановлені у справі докази й обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з [PERSON], [PERSON] як власників 1/4 частини квартири кожний в розмірі, пропорційному їхнім часткам у праві спільної часткової власності, а саме: 16147,72 х 1 / 4 = 4036, 93 (грн) з кожного за період з 01.11.2014 по 31.10.2017. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості кожного з відповідачів у сумі 4036 грн. 93 коп. витікає з умов вчиненого правочину та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачами. Питання про стягнення іншої частини заборгованості може бути поставлено лише щодо інших співвласників. Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання в дольовому порядку у сумі 4036 грн. 93 коп. з кожного. В стягненні решти заборгованості слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст..141 ЦПК України та п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з яким при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Таким чином, з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно обсягу задоволених вимог у розмірі 881 грн. 00 коп., а саме по 440 грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: partial