Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку 20 червня 2008 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства з діагнозом «Дитячий аутизм». На теперішній час спільне проживання та шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. На утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, в зв'язку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2/5 часток усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку на кожного з дітей до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 20 червня 2008 року, актовий запис № 314, у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Від цього шлюбу народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4), син [PERSON], [INFO] (а.с. 5); батьком у свідоцтвах про народження дітей значиться «[PERSON]». З пояснень позивачки у позовній заяві вбачається, що для прийняття спадщини після смерті батька, у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвищ, відповідач змінив його первісне прізвище «[PERSON]», яке записано в свідоцтві про шлюб сторін та в свідоцтвах про народження дітей, на прізвище «[PERSON]», і в теперішній час прізвище відповідача «[PERSON]». Таким чином, судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей, і батьками яких є сторони по справі. Спільне життя та шлюбно-сімейні стосунки між сторонами на теперішній час припинені. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON]. мешкають разом із матір'ю - позивачкою у справі, що підтверджується довідками КП «Керуюча компанія Калініського району міста Донецька» від 24.07.2014 року та від 09.10.2014 року (а.с. 7, 8). Як вбачається із протоколу засідання ВКК (а.с. 9), витягу із історії хвороби (а.с. 10), вкладиша до медичної карти (а.с. 11) дитина [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства у зв'язку з поставленим діагнозом «Дитячий аутизм». Наведене свідчить про те, що маючи хвору дитину, позивачка вимушена нести додаткові витрати на неї. Відповідач працездатний, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що відповідач є працездатним, на своєму утриманні нікого не має, позивачка несе додаткові витрати у зв'язку із хворобою молодшої дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 2/5 часток заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved