Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

25 червня 2018 року, позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.09.2011 року, від шлюбу мають дітей: сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення шлюбних відносин з кінця 2017 року, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що є обтяжуючим фактором для позивача. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частині його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини окремо. Позовна заява надійшла до суду 25.06.2018 року. На виконання вимог\~ст. 122 ч. 3 ЦПК України\~судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача [PERSON] Відповідь на запит судом отримана 10.07.2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 16.07.2018 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2018 року розгляд справи було відкладено, у звязку з неявкою сторін. \~ \~ \~ \~08.08.2018 року позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~08.08.2018 року відповідач через канцелярію суду направив заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І-КИ № 205773 (а.с. 6). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 483469, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15.04.2014 року (а.с. 7); доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №м 568225, виданого Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 15.01.2016 року (а.с. 8). Судом встановлено, неповнолітні діти проживають з матірю, позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач є працездатним, аліментних стягнень на користь третіх осіб не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідач до суду не направив інших доказів, які б вказували про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 180 СК України, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved