Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт родинних відносин з померлою двоюрідною сестрою [PERSON], та визнати право власності на спадкове майно На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 02 вересня 2015 року померла її двоюрідна сестра по батьковій лінії споріднення [PERSON] Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Морочне по вул. Центральна, 96, Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом пятої черги за законом, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Оскільки у свідоцтві про народження спадкодавця помилково записане прізвище Міткович, а не [PERSON], а свідоцтво про шлюб спадкодавця виписане на імя Віднійчук, а не [PERSON], вона не може реалізувати спадкові права, як спадкоємець пятої черги за законом. Також, покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] предявлений позов підтримала повністю з підстав викладених позовній заяві. Просила позов задовольнити. Морочненська сільська рада явку повноважного представника для участі в судовому засіданні повторно не забезпечила. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2015 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 174147, виданого 03 вересня 2015 року Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.42). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом садибного (індивідуального) житлового будинку с. Морочне, вул. Центральна, 96 Зарічненського району, Рівненської області (а.с.13-17), та виписки з погосподарської книги № 5 особовий рахунок № 0348-1, від 27 жовтня 2015 року за № 2054 Морочненської сільської ради, власником будинку зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є двоюрідною сестрою позивача. Спадкодавець [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) була дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 1719711 від 17 березня 1965 року (а.с.22). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) була сестрою [PERSON], що стверджується архівною довідкою від 18 грудня 2015 року № 895/06-29 (а.с.11) та її свідоцтвом про народження серії 1-ЯК № 721434 від 10 червня 1966 року (а.с.21). Батьками останніх у вищезазначених документах записані [PERSON] та [PERSON], які народилися в с. Морочне. [PERSON] був батьком позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), що стверджується повторним свідоцтвом про народження Серії І-ГЮ № 239009 (а.с.23). Розбіжності у прізвищах спадкодавця Віднійчук [PERSON], та її матері [PERSON] [PERSON] є помилками, допущеними унаслідок реєстрації різних актів цивільного стану (народження, одруження, смерті), які не впливають на виникнення у позивача права на спадкування, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] доведений зібраними по справі доказами. Таким чином позивач [PERSON] згідно ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем пятої черги спадкоємців за законом. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12 січня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] 12 січня 2016 року заведено спадкову справу за № 58457647 у спадковому реєстрі, за № 3 у нотаріуса (а.с.27). [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 26 березня 2016 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: с. Морочне, вул. Центральна, 96 Зарічненського району, Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ (а.с.25). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 328, 1265, 1268, 1269, 1297 ЦК України,

Outcome: approved