Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

25 червня 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO], встановлення над ним опіки. В заяві зазначила, що згідно висновку Житомирської спеціалізованої міжрайонної психіатричної МСЕК від 08.05.2018 року [PERSON] встановлено першу «Б» групу інвалідності, причиною інвалідності є інвалід з дитинства. Оскільки [PERSON] хворіє на психічне захворювання, то він потребує постійного стороннього нагляду та догляду. [PERSON] не розуміє суть власного життя, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не розуміє наслідків своєї поведінки, має обмеження життєдіяльності до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності та навчання. У зв'язку з цим виникла необхідність у визнанні [PERSON] недієздатним та в призначенні йому опікуна. Також зазначила, що бажає особисто взяти опіку над своїм сином. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву про визнання свого сина [PERSON] недієздатним та призначення себе його опікуном. В подальшому просила заяву розглядати в її відсутність. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та призначення її опікуном свого сина, в подальшому надав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], уродженець с. Болячів Брусилівського району Житомирської області, громадянин України, житель с. Покришів, по даним медичної документації та психіатричного огляду з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість (виражену імбецильність), стійку емоційно-вольову нестійкість позбудливому типу, з розладом мовлення 1-го рівня, з стійкою соціально-трудовою дезадаптацією. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 72.1 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Ступинь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначені обставини підтверджуються висновком судово-психіатричного експерта № 308-2018 від 09.10.2018 року (а.с. 37-39). Такі обставини суд вважає достатніми для підтвердження того, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 459 від 06.06.2018 року, як органом опіки і піклування визначено кандидатуру [PERSON] прийнятною для виконання обов'язків опікуна [PERSON], при цьому було обстежено матеріально-побутові умови його проживання та перевірено факт близької спорідненості вказаних осіб, а також внесено відповідне подання до суду (а.с.21-22,24). Суд роз'яснив [PERSON] права та обов'язки опікуна, передбачені ст.ст. 67, 68, 72 ЦК України, і [PERSON] підтвердила в судовому засіданні свій намір бути опікуном її сина [PERSON] Суд вважає, що [PERSON] має можливість виконувати обов'язки опікуна [PERSON], оскільки є його матір'ю, фактично здійснювала до цього над ним опіку, обставини, передбачені ст.64 ЦК України, відсутні. На підставі ст.ст. 39-41, 55, 60, 63 ЦК України та

Outcome: approved