Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

26 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 13 жовтня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя не склалося, відносини з відповідачем почали псуватися, внаслідок чого виникали сварки, не могли дійти спільної думки до вирішення життєвих питань. Через різні погляди на життя та цінності вони не змогли налагодити сімейні стосунки та з 07 лютого 2020 року фактично припинили шлюбні відносини. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Лутовинівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області 13 жовтня 2006 року, актовий запис №12 розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 13 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Лутовинівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №12 (а.с. 9). Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося через сварки, різні погляди на життя та цінності, відсутність спільної думки у вирішення сімейних питань. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу та клопотання про продовження строку для подання відзиву на надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved