Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона є матір'ю, а відповідач батьком малолітнього [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матірю, малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 17.122013, виданим відділом РАЦС Куликівського РУЮ в Чернігівській області(а.с. 4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівської області № 487 від 23.02.2016(а.с.3), [PERSON], [INFO] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а тому аліменти, в силу ст. 181 Сімейного кодексу України, підлягають стягненню в судовому порядку в розмірі ? частини заробітку(доходу) відповідача починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Судовий збір, у розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved