Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

24 травня 2018 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач [PERSON], просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], у зв'язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, примирення з відповідачем позивач [PERSON] не бажає. Ухвалою від 08 червня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 03 серпня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 20 липня 2018 року, 03 серпня 2018 року, 20 серпня 2018 року не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлялася за місцем реєстрації ([ADDRESS], про причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2000 року, згідно свідоцтва про одруження зареєстрованого Верхньокриничанською сільською радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №08 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2003 року, виданого Верхньокриничанською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.5), та сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2005 року, виданого Верхньокриничанською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.4) Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони сумісно не проживають, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved