Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

25.06.2018 до суду звернулася [PERSON] до Миколаївської селищної ради Петриківського району, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], яка помер 13.08.2006, терміном один місяць. Свої позовні вимоги\~ обґрунтовує тим, що [PERSON] являється їй рідним дядьком. 13 серпня 2006 року [PERSON] помер, на момент смерті дядько був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, розміром 4,1986 га, передана для товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, який виданий на підставі рішення Миколаївської селищної Ради народних депутатів № 5-5/ХХІІІ від 25.03.1999 року. Заповіту за час життя дядько [PERSON] не залишив, а тому право на спадкування мають особи за законом. Такими особами були його рідний брат [PERSON] та рідна сестра [PERSON] ([PERSON] матір позивача) Л.Ф. Однак, рідний брат спадкодавця [PERSON] 20.02.2005 помер, ще за час життя свого брата [PERSON]. Також 12.07.2017 померла й рідна сестра дядька [PERSON]. Будь-яких інших близьких родичів, окрім позивача у дядька не має, оскільки одружений він не був, дітей не мав. 01.06.2018 вона звернулася до Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 13.08.2006 [PERSON] Однак державний нотаріус [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що заява про прийняття спадщини у визначений законом строк до нотаріальної контори не подавалась. Мотивувала пропуск строку для прийняття спадщини\~\~з поважної причини, а саме, те, що на її утриманні знаходилася мати [PERSON] інвалід ІІІ групи, яка мала тяжкий та невиліковний діагноз «Сахарний діабет». Вона постійно потребувала стороннього догляду та тривалого лікування, всі заощадження які вона мала витрачалися лише на лікування матері, а тому звернулася до нотаріальної контори, лише після смерті своєї матері. 26.06.2018 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 19.07.2018 ухвалою суду у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] (рідна сестра позивача), яка проживала із матірю [PERSON] (спадкоємець за законом, після смерті [PERSON]Ф.) та фактично прийняла спадщину після її смерті шляхом спільної прописки, яка не претендує на спадщину за правом представлення, після померлого дядька [PERSON] Підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити у повному обсязі. Також позивач надала пояснення, в яких розповіла суду, що дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, через те, що спочатку вона поховала свою бабусю, потім свого дядька [PERSON], весь цей час на її утриманні знаходилася її мати [PERSON], яка постійно потребувала стороннього догляду та тривалого лікування, всі заощадження які вона мала витрачалися лише на лікування матері, а тому звернутися до нотаріальної контори, не мала можливості, звернулася лише після смерті своєї матері. Відповідач Миколаївська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву від 11.09.2018, про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Не заперечує проти прийняття [PERSON] спадщини. Зокрема, не заперечує про прийняття спадщини [PERSON] й депутат по округу № 6 Миколаївської селищної ради [PERSON] (а.с. 44). Представник третьої особи: Петриківська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.30). Третя особа [PERSON] у підготовчому судовому засіданні підтвердила факти вказані позивачем, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.41). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] дійсно поховала свою бабусю, потім свого дядька, весь цей час на її утриманні знаходилася мати [PERSON], яка тяжко хворіла на цукровий діабет, всі кошти витрачалися на її лікування, позивач мала скрутне матеріальне становище, за таких обставин пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, обєктивно проаналізувавши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справ. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст.76-81 ЦПК України). [PERSON] встановлено, що 13.08.2006 помер [PERSON] (дядько Позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 095505, видане 14.08.2006 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, що розташована на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, розміром 4,1986 га, передана для товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, який виданий на підставі рішення Миколаївської селищної Ради народних депутатів № 5-5/ХХІІІ від 25.03.1999 року (а.с.15). Матір позивача [PERSON] (до одруження [PERSON]) Л.Ф., [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були рідними братами та сестрою, тобто спадкодавець був дядьком позивача зі сторони матері. При цьому, 20.02.2005 [PERSON] (рідний брат спадкодавця) - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 019607, видане 21.02.2005 (а.с. 16). 12.07.2017, матір позивача, яка була рідною сестрою спадкодавця, - [PERSON] також померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 756031, видане 18.07.2017 (а.с. 17). За час свого життя з заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця до нотаріальної контори не зверталася. Окрім цього, встановлено, що рідна сестра позивача [PERSON], яка проживала із матірю [PERSON] та фактично прийняла спадщину після її смерті шляхом спільної прописки, не претендує на спадщину після померлого дядька та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, інших спадкоємців окрім позивача, після смерті спадкодавця [PERSON] не має. Згідно з інформацією, наданою Петриківською державною нотаріальною конторою від 27.06.2018, на майно [PERSON], померлого 13.08.2006, заведена спадкова справа № 111/2018 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від [PERSON] Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видаволось (а.с.31). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 01.06.2018 Позивач звернулася до\~ Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 13.08.2006 дядька [PERSON], але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через не подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.10). В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 13.08.2006, почав відлік відповідно з дати його смерті , та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного [PERSON] України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) розяснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина ніким не прийнята. Разом з тим, судом встановлено причину пропуску того, що Позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а саме те, що на утриманні Позивача знаходилася мати [PERSON] інвалід ІІІ групи, яка мала тяжке захворювання. Остання потребувала стороннього догляду та тривалого лікування, які надавала їй донька [PERSON] Після смерті двох її братів [PERSON] та [PERSON] (спадкодавця), стан матері позивача погіршився, що вимагало періодичного обстеження та лікування, всі заощадження витрачалися на лікування матері, коштів зовсім не вистачало, а тому позивач звернулася до нотаріальної контори, лише після смерті своєї матері. Вказані обставини підтверджено наступними письмовими доказами: - копією посвідчення № 193356/40 виданого 01.01.1999 Дніпровським районним відділом соціального захисту населення, з якого вбачається, що [PERSON] (мати позивача) дійсно являється інвалідом ІІІ групи (а.с.18); - копією довідки, видану 07.06.2018 сімейним лікарем [PERSON] КЗ ОЗ КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», відповідно до якої [PERSON] (мати позивача) з 1982 року знаходилась на диспансерному обліку в КЗОЗ ЦПМСД № 1 з тяжкими захворюваннями та потребувала постійного догляду та лікування (а.с.19). - копією свідоцтва про смерть 13.08.2006 [PERSON], серії І-КИ № 095505, виданого 14.08.2006 (а.с.13). - копією свідоцтва про смерть 20.02.2005 [PERSON], серії І-КИ № 019607, виданого 21.02.2005 (а.с.16). - копією свідоцтва про смерть 12.07.2017 [PERSON], серії І-КИ № 756031, виданого 18.07.2017 (а.с.21). Зокрема, вказані обставини підтверджені у своїй сукупності як матеріалами справи так і показами свідків [PERSON], [PERSON], допитаних у судовому засіданні. Зазначені причини пропуску строку є поважними, оскільки вони пов'язані з об'єктивними труднощами для спадкоємця для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. \~Жодних доказів на спростування доводів Позивача, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки Позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. На підставі представлених доказів, суд\~переконався в тому, що на час відкриття спадщини на утриманні Позивача знаходилась тяжко хвора мати, яка потребувала постійного догляду та лікування, у зв'язку з чим вона не мала можливості вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки Позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд з метою забезпечення права на спадщину спадкоємця, виходячи також із принципів розумності та справедливості, дійшов висновку що можливо надати\~ додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved