Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

25.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з 21.06.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №810. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. До суду нею також подано позов про розірвання шлюбу. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Між нею та відповідачем не досягнуто остаточної згоди про розмір та періодичність надання ним допомоги на утримання неповнолітньої доньки. Вона не працює оскільки займається доглядом за неповнолітньою донькою до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач працює електриком в санаторії «Одеса», отримує заробітну плату, близьку до мінімальної. Інших неповнолітніх дітей вони не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] року, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на доньку в розмірі ? від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та 1/10 на утримання дружини, про що надав письмову заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 21.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №810. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Згідно довідки Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Аркадія» міністерства охорони здоров'я України» №03-16/98 від 04.03.2016 року [PERSON] дійсно працює в ДЗ «ССС «Аркадія» МОЗ України» на посаді електромонтера з обслуговування електроустановок 4 розряду з 09.12.2015 року (наказ №291-к від 08.12.2015 року) по теперішній час, що підтверджується також копією трудової книжки [NUMBER]. Відповідно довідки про доходи від 25.02.2016 року загальна сума доходу [PERSON] за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року становить 6367,46 грн. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial