Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

25.09.2014 року до суду подано зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 195300 гривень за договорами позики. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні вдруге не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. 11 червня 2009 року [PERSON] з одного боку та приватне підприємство «Будівельник», від імені якого діяв директор [PERSON] уклали договір про те, що [PERSON] позичає ПП «Будівельник» грошові кошти в сумі сорок п'ять тисяч шістсот гривень, еквівалент 6000 доларів США. Строк повернення позики визначено 10.09.2009 року. Договором передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1% відсотка від суми боргу. 30 червня 2009 року [PERSON] з одного боку та приватне підприємство «Будівельник», від імені якого діяв директор [PERSON] уклали договір про те, що [PERSON] позичає ПП «Будівельник» грошові кошти в сумі сімдесят дві тисячі гривень, еквівалент 9000 доларів США. Строк повернення позики визначено 10.09.2009 року. Договором передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1% відсотка від суми боргу. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. На підставі вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Враховуючи наведене, суд вважає, що за такими договорами позики зобов'язання повернути кошти у відповідача відсутнє, тому що відповідно до п. 3.3. Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 N 637 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 визначено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України. Порушуючи зазначені вимоги закону, скориставшись необізнаністю позичальника, відповідач, зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно звернув на свою користь отримані від позивача кошти в розмірі, яка еквівалентна 15000 доларів США, що доведено письмовими розписками. Таким чином, безпідставно набуте майно, відповідно до вимог ст. ст. 1212, 1213 ЦК України підлягає поверненню позивачу в натурі, а саме в сумі, що еквівалентна 15000 доларів США, що становить 195300 гривень. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, стягує з відповідача на користь позивача 195300 гривень та у відповідності зі ст. 88 ЦПК України на корись держави судовий збір в сумі 1953 гривні.

Outcome: approved