Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

26.03.2014 року Херсонський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до Голопристанської районної адміністрації Херсонської області, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації № 160 від 16.03.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину [PERSON]» з моменту його винесення, визнання недійсним розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації № 426 від 18.07.2011 року «Про зміни до розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації № 160 від 16.03.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину [PERSON]» з моменту його винесення, про визнання недійсним договору орендим земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та Голопристанською райдержадміністрацією, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Голопристанському районі 15.04.2011 року, про що вчинено запис за № 652238324000089, зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку загальною площею 400,00 га до земель Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у супереч ст. 7 закону України «Про фермерське господарство» відповідачем [PERSON] не розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, який повинен був відповідним чином бути погоджений із землевласником органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та культурної спадщини (постанова КМУ № 677 від 26.05.2004 року). Внаслідок чого також, не були встановлені межі земельної ділянки, яка входить до охоронної зони Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України, який не давав [PERSON] згоди на оренду вказаної земельної ділянки. З посиланням на ст. ст. 17, 116, 122, 124, 125 ,134 ЗК України, ст. ст. 16, 20, 203, 215 ЦК України, ст. 40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» просив задовольнити позов. В судовому засіданні прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області Кобзар А. І. підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові. Представник Чорноморського біосферного заповідника Хіменко С. М. у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що [PERSON] використовує спірну земельну ділянку під випас скота, в тому числі і громадського стада ВРХ с. Збур'ївка, що дозволено в охоронюваних зонах заповідника, землі не розорює, не зводить будівель та споруд і жодним чином заповіднику не заважає. Проблема лише в тому, що у нього не має проекту землеустрою щодо відведення даної ділянки в оренду, а розроблена лише технічна документація щодо цього. У судовому засіданні представник Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області Семченко М. Г. позов не визнав, з підстав його необґрунтованості. Представник відповідача ([PERSON].) [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, з тих підстав, що спірні розпорядження голови райдержадміністрації відповідають чинному законодавству, так як межі орендованої [PERSON] земельної ділянки були встановлені в натурі раніше, коли дана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні КСП «Приморське», а тому не має необхідності встановлювати межі повторно та розроблювати проект землеустрою. Представник третьої особи (відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області) [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, з тих підстав, що у супереч земельному законодавству відповідачем [PERSON] не розроблено проекту землеустрою щодо відведення даної ділянки в оренду, а розроблена лише технічна документація щодо цього. Третя особа (Збур'ївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області) у судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області № 73 від 05.02.2010 року надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі [PERSON] земельної ділянки в оренду площею до 400,00 га строком на 5 років для ведення фермерського господарства на території Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а. с. 9). Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області № 160 від 16.03.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину [PERSON]» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років [PERSON] загальною площею 400,00 га для ведення фермерського господарства на території Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та передано вказану земельну ділянку [PERSON] в оренду строком на 5 років (а. с. 7). На підставі зазначених вище розпоряджень між відповідачами було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Голопристанському районі 15.04.2011 року, про що вчинено запис за № 652238324000089 (а. с. 10-12) та передано земельну ділянку в натурі відповідним актом (а. с. 13). Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області № 426 від 18.07.2011 року внесено зміни до зазначеного вище розпорядження щодо строку оренди та розміру орендної плати (а. с. 8). Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з нормами ст. 116 ЗК України (в редакції, яка діяла станом на 27.06.2007 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Позивач обґрунтовує позовні вимоги незаконністю спірних розпоряджень та як наслідок їх незаконності - невідповідність спірного договору оренди, укладеного між відповідачами, вимогам закону та його недійсність через це. Згідно з п. 10 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Натомість недійсним може бути визнаний лише правочин. Таким чином, позивач обрав неналежний спосіб захисту, а тому у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed