Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

24.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зазначивши, що 05.05.2001 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Новомаячківській селищній раді Цюрупинського району, про що було зроблено актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружнє життя між сторонами не склалося, не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між сторонами почали виникати суперечки та сварки, немає взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обовязків. На теперішній час фактично припинені шлюбні відносини, шлюб існує лише формально, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Спір з приводу майна відсутній. На розірванні шлюбу наполягає, оскільки надання строку для примирення вважає недоцільним. Після розірвання шлюбу просить залишити їй чинне прізвище «Полегенько». 30 жовтня 2018 року від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. 05 листопада 2018 року від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Новомаячківській селищній раді Цюрупинського району, про що було зроблено актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КР № 011787 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка проживає з матірю. Подружні стосунки сторони припинили. Майновий спір відсутній. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] у заяві зазначила, що вона бажає надалі іменуватися прізвищем «Полегенько», суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачеві її чинного прізвища. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved