Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

25 червня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.02.2010 року по теперішній час. [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Так як подружнє життя не склалося, з березня 2020 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Дитина залишилася жити разом з нею. Вказуючи на те, що батько дитини не в повному обсязі виконує свої обов`язки з утримання дитини та недостатньо дбає про її належний рівень життя, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повнолітнього віку. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідача, позовні вимоги ним визнаються повністю. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27.02.2010 року по теперішній час. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5,6). Шлюб між сторонами не розірвано. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов`язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, з`ясовує, чи є в нього на утриманні інші діти або непрацездатні члени сім`ї, бере до уваги матеріальне становище дитини та її стан здоров`я , а також інші обставини, що можуть впливати на розмір аліментів. Частиною другою статті 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як свідчить заява відповідача, вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу на утримання доньки він визнає повністю. Обставин, які б перешкоджали стягненню аліментів, судом не встановлено. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи відсутність підстав для звільнення відповідача від аліментних обов`язків, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини його доходу до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову або подання заяви про видачу судового наказу. Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 25.06.2020, отже стягнення аліментів має здійснюватися саме з зазначеної дати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved