Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

25.11.2015 року позивачем подано до суду відповідну позовну заяву. Позивач вказувала, що 02.05.2015 року близько 17-00 години за місцем її мешкання сестра її чоловіка [PERSON] в ході спору щодо побутових дрібниць, на стримуючи злості та роздратованості, вкусила її за великий палець лівої руки, чим завдала легких тілесних ушкоджень згідно висновку № 162 п/п від 06.05.2015 року судово-медичної експертизи. Зазначила, що внаслідок дій відповідача тимчасово втратила працездатність, перебувала на лікарняному у звязку з чим зазнала матеріальної шкоди в розмірі 609,00 грн. Крім того, протиправними діями відповідача позивачці була спричинена моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоровя та душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою щодо неї, яку позивач оцінила в 3000,00 грн. Також, зазначила, що понесла витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Завдані збитки позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] подану позовну заяву підтримали, просили її задовольнити, посилалися на обставини викладені в позові. Суду позивач додатково пояснила, що того дня до її свекрухи [PERSON], яка проживає разом з нею, приїхала її донька - відповідач по справі [PERSON] Через погані відносини з відповідачем, у них виникла сварка, в ході якої відповідач , вкусила її за великий палець лівої руки. Друзі, які знаходились неподалік, надали першу медичну допомогу. Спочатку позивач намагалася владнати конфлікт, вирішила не звертатися до органів внутрішніх справ, але внаслідок повторного конфлікту з відповідачем через декілька днів, звернулася з заявою до відділу ХОБСМЕ про надання висновку та органів міліції. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти позову. Відповідач зазначила, що конфлікт дійсно мав місце, та стався через нерухоме майно, але заперечувала, проти твердження позивача щодо нанесення їй тілесних ушкоджень у вигляді укусу. Пояснила, що позивач почала бійку, та вона захищалась. Суд,\~\~вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив\~наступне. З висновку ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області [PERSON] № 3857 від 13.05.2015 року за фактом звернення [PERSON], вбачається, що\~\~в ході проведеної перевірки встановлено, що\~за адресою [ADDRESS], 02.05.2015 року о 17-00 год. між [PERSON] та [PERSON] сталася сварка, що в ході судового розгляду не оспорювалось сторонами./а.с. 55/. З копії матеріалів за зверненням [PERSON] від 05.05.2015 року, що зареєстровані у ЖЄО № 5609 від 05.05.2015 року, вбачається, що 13.05.2015 року за даним фактом було прийнято рішення про припинення перевірки. Громадський порядок грубо не порушувався. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалась, відомостей щодо його скасування суду не надано. Ст. 275 та ст. 280 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права,способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 162 п/п, за результатами огляду проведеного 06.05.2015 року встановлено, що укушена рана на лівій руці [PERSON] зявилась від впливу тупих твердих предметів з обмежено ушкоджувальною поверхнею, якою могли бути зуби, в строк за 3-4 дні до проведення огляду./а.с.9/ Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що того дня була присутня на місці події, але безпосередньо моменту укусу не бачила, зазначила, що коли вона зайшла до приміщення де сталася подія, то побачила як її чоловік рознімає позивача та відповідача та на пальці позивача була кров, яку вона почала витирати. Після цього відповідач зі своєю матірю пішли. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], зазначив, що того дня був присутній на місці події, оскільки зайшовши до приміщення місця події переодягнутися побачив бійку між позивачем та відповідачем. Пояснив, що особисто намагався припинити їх конфлікт, та власноруч виймав палець позивача з рота відповідача. Потім зайшла його дружина [PERSON], яка надавала допомогу [PERSON], оскільки з пальця йшла кров. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що того дня її навідувала донька [PERSON], вони пішли на город, та коли повернулись до кухні позивач почала бійку з відповідачем, зірвала платок з її голови. Зазначила, що відповідач не наносила позивачу ушкоджень у виді укусу, але дійсно вона бачила, що у відповідача була тріснута губа, та на пальці позивача була кров, звідки зявилась кров їй не відомо. Пояснила, що знайома зі свідком [PERSON], та він дійсно того дня припинив конфлікт за допомогою фізичної сили між позивачем та відповідачем. Таким чином, враховуючи предмет спору по даній справі, суд вважає доведеним позивачем факт порушення її немайнового права та заподіяння шкоди її здоров'ю. Позивач в позові посилається на наявність матеріальної шкоди завданої їй внаслідок ушкодження здоровя через тимчасову непрацездатність, та як наслідок перебування нею на лікарняному протягом 9 днів, але належних та допустимих доказів, щодо її перебування на лікарняному протягом такого проміжку часу суду не надано. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснила, що вона не працює, на лікарняному після зазначених подій не перебувала, за медичною допомогою до медичних закладів не зверталася. У звязку з наведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди за час вимушеної тимчасової непрацездатності протягом 9 днів у розмірі 609,00 грн. Ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає встановленим факт наявності об'єктивних належних доказів того, що між діями відповідача у справі та отриманням позивачем легких тілесних ушкоджень та, відповідно, певних моральних страждань існує причинно-наслідковий зв'язок, у звязку з чим частково задовольняє позов в частині стягнення моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд керується принципами розумності та справедливості, враховує, що позивач зазнала фізичного болю, отримана нею травма позбавила її можливості протягом певного проміжку часу вести звичний спосіб життя, також судом враховується поведінка самого позивача під час вказаних подій, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З аналізу зазначених норм вбачається, що правовою допомогою в цивільному процесі визнається допомога правового характеру адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування понесення витрат з оплати правової допомоги надано договір про надання правової допомоги від 22.10.2015 року. В зазначеному договорі відсутнє зазначення суми винагороди адвоката, розрахунок суми за оплату послуг адвоката суду теж на наданий, що позбавляє суд можливості визначити наявність підтверджених та доведених витрат на правову допомогу у певному розмірі, та відмовляє в цій частині в задоволенні позову. Крім того, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial