Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

25.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року. 24.07.2014 року позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій просить визначити їй, [PERSON], додатковий строк терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, визнавши причину пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, поважною та повернути їй переплачену суму судового збору в розмірі 356,84 грн., посилаючи на те, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) виданим 04.06.1991 року виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради народних депутатів на вказаний житловий будинок зареєстровано за [PERSON], її батьком, який помер [INFO] року. Її батько - [PERSON] за життя заповіту не укладав, спадкоємцями після його смерті були: його дружина - [PERSON], та діти - вона, [PERSON] та її рідний брат, [PERSON] Ні вона, ні її брат - після смерті батька спадщину не прийняли, їх мати - [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком, бо в цьому будинку мати жила з батьком з моменту його отримання і до самої смерті і саме вона управляла і володіла будинком. Доказом того, що [PERSON] вступила в управління та користування спадщиною є наявність у неї свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), яке зберігалося в неї до самої смерті. Спадкодавець - [PERSON] за життя заповіту не укладала, спадкоємцями на спадщину, яка відкрилася після її смерті є позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] Від спадщини я- позивачка не відмовлялася, а прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України 2004 року, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З листопада 2006 року до кінця травня 2007 року, її мати [PERSON] постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Перед своєю смертю, її мати запропонувала переїхати жити в житловий будинок за адресою: [ADDRESS], де вони проживали до її смерті. Після того як мати померла вона її поховала у с.Комсомольське, Лозівського району Харківської області, де свого часу поховали і її батька та повернулася проживати у свій будинок за адресою: [ADDRESS]. Із батьківського будинку позивач забрала частково предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, документи, відключила будинок від світла та газу, оскільки у будинку ніхто не проживає. З того часу вона постійно навідується до батьківського будинку та доглядає за ним. В зв'язку із необхідністю продажу батьківського будинку, вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформити своє право на спадщину, однак нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропущенням нею строку для прийняття спадщини. У встановлений строк для прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що після смерті матері знаходилася у скрутному матеріальному становищі та вважала, що оскільки вона постійно проживала разом із матір'ю, здійснила її поховання, то автоматично є спадкоємцем і їй не обов'язково звертатися до нотаріуса з питання щодо оформлення спадку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що свої вимоги викладені в уточненій позовній заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник позивача-адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що вимоги позивача викладені в уточненій позовній заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача Комсомольської сільської ради Лозівського району Харківської області Шамаріна Г.О. у судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Комсомольською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №06 (а.с.14). [INFO] року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Комсомольською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №17 (а.с.15). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Право власності згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 04 червня 1991 року виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради народних депутатів, на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.16,19). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Спадщину після смерті [PERSON], прийняла [PERSON], померла [INFO] року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ст.548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно ст.560 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави. Згідно ст.561 ЦК України в редакції 1963 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями на спадщину, яка відкрилася після її смерті є позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] З ксерокопії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 23 серпня 1957 року та серії [NUMBER]) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11,12). Як вбачається із ксерокопії свідоцтва про укладання шлюбу (серії [NUMBER] від 28 лютого 1981 року) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно постанови приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округа Харківської області [PERSON] від 03.03.2014 року, [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.18). Позивач зазначає, що вона у встановлений законом термін не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку ти тим, що після смерті матері знаходилася у скрутному матеріальному становищі, була пригнічена цією втратою, хворобою доньки [PERSON], крім того вважала, що оскільки постійно проживала разом із матір'ю, здійснила її поховання, то автоматично є спадкоємцем і їй не обов'язково звертатися до нотаріуса з питання щодо оформлення спадщини (а.с.42,43). Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та за необхідне визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, визнавши причину пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною.

Outcome: approved