overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26 жовтня 2020 року позивачка звернулася до суду вищезазначеним позовом, з урахуванням змінених позовних вимог від 25.01.2021 року, в якому зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання з`явився, проти змінених позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дитина знаходяться на утриманні матері, позивачки по справі, при цьому відповідач нікої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного суд вважає, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки по утриманню дитини, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

26 жовтня 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вона з відповідачем має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. Ухвалою судді від 08 листопада 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працезданий, інших утриманців не має. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому необхідно стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки позов задоволено, в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 908 грн. на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 21 квітня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 15). Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити (а. с. 16). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 квітня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5-6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 12. Від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через втрату почуття взаємної поваги та любові, шлюб, укладений між ними, фактично розпався, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6, 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

26 квітня 1995 року в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Луги,3 в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 26 квітня 1995 року в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; На час смерті [PERSON], згідно довідки №397/2-13 від 29.03.2018 року, виданої Бариською сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем, який, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, вступив в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом першої черги (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Окрім позивачки, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

26 квітня 2002 року помер батько позивачки [PERSON], про що свідчить ( свідоцтво про смерть серії І ЖД № 460193 ), видане 16 липня 2016 року Кілійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після його смерті залишилася спадщина: його право на земельну частку ( пай ) на території Миколаївської селищної ради, Миколаївського району, Одеської області. Зараз позивачка звернулася в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте вона не може її оформити, тому що нею пропущений встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Протягом шести місяців після смерті батька [PERSON] позивачка не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що батько трагічно загинув ( згорів у своєму будинку ), вона далеко проживає, у неї не було свідоцтва про його смерть та документів на його право на земельну частку ( пай ). Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька [PERSON], який помер 26 квітня 2002 року в с. Дружелюбівка, Миколаївського району, Одеської області, оскільки вона його пропустила з поважної причини, у зв'язку з тим, що її батько трагічно загинув ( згорів у своєму будинку ), а оригінали документів не було знайдено після пожару, а також довідку про його смерть. Крім того, вона юридично не освічена, тому не знала, що заява про прийняття спадщини подається протягом шести місяців після смерті спадкодавця. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією Сертифікату на земельну частку ( пай ) на ім'я [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 6 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 7 - 8 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

26 квітня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» між яким 8 грудня 2011 року та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу права вимоги за даним кредитом) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11148198000 за умовами якого [PERSON] отримав споживчий кредит в сумі 53100 грн. на придбання певного майна зі сплатою 18,50 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення боргу до 25 квітня 2014 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 32115 грн. 64 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 26 квітня 2007 року за кредитним договором, а він отримав 53100 грн. на придбання певного майна зі сплатою 18,50 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення боргу до 25 квітня 2014 року. Відповідно до кредитного договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 8 травня 2014 року допустив заборгованість 80605 грн. 75 коп. (36345 грн. 44 коп. тіло кредиту, 44260 грн. 31 коп. прострочені відсотки). Оскільки рішенням суду було стягнуто 48490 грн. 11 коп. то сума боргу на момент предявлення позову складає 32115 грн. 64 коп. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 321 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

26 квітня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-23023-260407 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 4575 грн. на придбання певного майна зі сплатою 12 % річних за користування кредитом та 1,95 % в місяць за ведення кредитної справи, з кінцевим терміном повернення боргу до 25 квітня 2010 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 2829 грн. 92 коп.. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 26 квітня 2007 року за кредитним договором, а він отримав 4575 грн. на придбання певного майна зі сплатою 12 % річних за користування кредитом та 1,95 % в місяць за ведення кредитної справи, з кінцевим терміном повернення боргу до 25 квітня 2010 року. Відповідно до кредитного договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 25.02.2014 року допустив заборгованість у сумі 2829 грн. 92 коп. (1492 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом, 73 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками, 1263 грн. 24 коп. - заборгованість за комісіями). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2114 грн. 83 коп. (243 грн. 60 коп. судовий збір, 420 грн. витрати за публікацію оголошення). На підставі ст.ст.526, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

26 квітня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 26 вересня 1992 року у Кодимській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 6. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, втрату взаємоповаги та любові, фактично вони не проживають разом та припинили сімейні відносини. Тому просила шлюб з ним розірвати в судовому порядку, а витрати при розірвання шлюбу покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та уточнила їх просячи суд витрати при отрманні свідоцтва про розірвання шлюбу покласти не неї. А також пояснила, що шлюб перший, в даний час вони мешкають окремо. На примирення не згідна, тому наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов з урахуванням його уточнення визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 26 вересня 1992 року Кодимською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між [PERSON], який є відповідачем по справі, та [PERSON] - позивачкою, був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис під № 6. Після реєстрації шлюбу у чоловіка прізвище залишилося дошлюбне, а дружні присвоєно - [PERSON]. За час їх шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які залишилися проживати з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося через несумісність характерів та часті суперечки, щ, що призвело до скандалів та сварок, втрати взаємоповаги один до одного. Останнім часом вони проживають окремо один від одного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, та їх дітей, що має істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши що, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.8), при видачі паспорта прізвище [PERSON] записано як «[PERSON]» через російську літеру «и», при заміні паспортів громадян СРСР на паспорти громадян України [PERSON] було записано як «[PERSON]» через українську літеру «і», а прізвище [PERSON] через українську «и». Таким чином виникла невідповідність прізвища [PERSON] та [PERSON] внаслідок перекладу прізвища «[PERSON]» з російської на українську мову. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] від 20.11.1998 року, прізвище «[PERSON].» вказано «[PERSON].». Встановлення даного факту необхідно для здійснення цивільних прав та обов'язків, що впливають з відносин матері та сина. Заявники в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з заявленими вимогами згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що при заміні паспортів громадян СРСР на паспорти громадян України внаслідок перекладу прізвища з російської на українську мову вказано прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]» (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] його матір'ю значиться [PERSON], батько - [PERSON].(а.с.8) На підставі викладеного суд встановив факт, що має юридичне значення, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Таким чином є підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 7 місяців. Мають неповнолітню дитину та спільних поглядів на сімейне життя не мається, що ускладнює їх відносини. Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 06.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Позивач будучи належним чином повідомленим про місце та час слухання справи в судове засідання не з»явилася і просив про розгляд справи у своїй відсутності. Відповідачка просить про постановлення у справі рішення, наполягаючи на задоволенні вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість.

Outcome: approved