Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

26.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюбу кладений між нею та відповідачем; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. Як на підставу позову посилається на те, що 10.12.2004 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені у квітні 2016 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дітям не надає. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дитиною перебувають у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працездатний, здоровий чоловік, інших осіб на утриманні немає. Ухвалою суду від 26.02.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, на примирення не згодна, наразі відповідач відбуває кримінальне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не надавав, будь-яких клопотань суду не заявляв (не направляв). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 10 грудня 2004 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №609. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], матір'ю - позивачка [PERSON] Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені у квітні 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, також беручи до уваги розмір аліментів, які просить стягувати позивач, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки не надано договору про надання правничої допомоги, відсутні розрахунок таких витрат. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial