Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

25.07.2018 р. представник позивача ТОВ «Керуюча компанія «Жилсервіс-МЖК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги відповідно до умов Договору від 28.03.2014 року у сумі 5186,82 грн., та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 28.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір «Про надання послуг з утримання об'єкту», відповідно до якого позивач зобов'язався надавати послуги з утримання квартири [ADDRESS], а відповідач (власник квартири [ADDRESS]) своєчасно сплачувати надані послуги. Зі сторони позивача умови договору були виконані належним чином та своєчасно, і у повному обсязі, про що свідчить відсутність актів-претензій з боку відповідача. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01 липня 2018 року складає 5186 грн. 82 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 25.07.2018 року вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Зуб Г.А. 25.07.2018 року було надано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який повернувся до суду 06.11.2018 року, та надано запит до Департаменту реєстрації ХМР для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який повернувся до суду 08.11.2018 року. Ухвалою судді від 08.11.2018 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.03.2014 року між ТОВ «Керуюча компанія «Жилсервіс-МЖК» та відповідачем укладено Договір про надання послуг з утримання об'єкту, відповідно до якого відповідач надає послуги з утримання квартири відповідача та приміщення загального користування (в рівній частці відносно кожного власника квартири в будинку), а споживач має оплачувати послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Строк дії договору до 28.03.2017 року. Пунктом 1.2 Договору визначено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього Договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована заборгованість відповідно до вказаного договору від 28.03.2014 року, за період з серпня 2015 року по червень 2018 року в розмірі 5186,82 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved