Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

25.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до відповідача з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] шляхом продажу позивачем від свого імені будь - якому покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11 від 25.07.2007 року у розмірі 1335934,94 грн. В судове засідання сторони та представник третьої особи не прибули, в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 25.07.2007 року сторони уклали кредитний договір №11, згідно якого позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 60000 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.07.2017 року і згідно умов Кредитного договору сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних. В якості забезпечення належного виконання відповідачем кредитного зобовязання 25.07.2007 року сторони уклали договір іпотеки, предметом якої є квартира [ADDRESS], а станом на 20.04.2016 року за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 1335934,94 грн. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового і виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданны встановдено, що на момент укладення договору іпотеки право на проживання у вищевказаній кваритирі мала дочка відповідача [PERSON], [INFO], а на даний час у квартирі зареєстровані та мешкають також двоє інших неповнолітніх дітей відповідача [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. За таких обставин вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» заборону, звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку призведе до порушення прав двох малолітніх дітей, у вигляді втрати ними права на житло, яке є предметом іпотеки. Встановлені судом обставини є підставами для повної відмови у задоволенні позову. Понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed