Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

25 вересня 2020 року позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині уточненого позову позивач просить суд шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 25 лютого 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 38, розірвати. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] . Відповідач під час спільного проживання проявляв неповагу до сімейних відносин і не бажав матеріально утримувати сім`ю. Відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та дитини. У зв`язку з цим , з 2014 року були припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство і спілкування (а.с.21). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2020 року було відкрито провадження по справі (а.с.16). В судове засідання позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу прізвище просив не змінювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 25 лютого 2012 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 38, про що 25 лютого 2012 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2014 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №44 (а.с.6). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved