Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

24 червня 2014 року головний лікар КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди (при згоді її законного представника -матері [PERSON]). Заява обґрунтована наступним. 18 червня 2014 року до КУ «Томашпільська ЦРЛ» надійшла письмова заява від лікаря-психіатра Ремізевич А.В, жительки [ADDRESS] щодо надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS], яка з 1995 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Томашпільської ЦРЛ з приводу хронічного психіатричного захворювання. [PERSON] неодноразово лікувалася у стаціонарах обласної лікарні ім..Ющенка (з 25.04. по 31.05.1995 року, з 12.01.по 11.04.1996 року, з 09.11.1997 року по 14.01.1998 року, з 29.01. по 10.03.2003 року, з 20.05. по 20.06.2003 року, з 2003 в зв'язку з частими судомними нападами отримала І групу інвалідності, з 29.03. по 03.05.2006 року, з 2007 року лікування в ВПЛ постійно, щороку) з діагнозом «Помірна деменція внаслідок епілепсії з частими генералізованими судомними нападами, сутінковими розладами свідомості, дисфоріями»; регулярно приймає лікування амбулаторно, в «стаціонарі на дому». Хвора потребує постійного амбулаторного лікування, схильна до суїцид них тенденцій, само ушкоджень. Захворювання носить безперервний тип, з короткими ремісіями; в періоди загострення хвора злобна, агресивна, схильна до нанесення тілесних ушкоджень, суїцидів. 18 червня 2014 року [PERSON] була представлена на ЛКК. 18 червня 2014 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром Томашпільської ЦРЛ, яка зробила висновок, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану, якщо їй не буде надана амбулаторна психіатрична допомога. Головний лікар О.М.Краківська зазначає, що заключенням ЛКК рекомендовано оформлення амбулаторного примусового лікування за місцем проживання. В судовому засіданні представник заявника-лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала, вказала, що необхідність надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку пов'язана з тим, що у неї дійсно встановлено тяжкий психічний розлад, тому просить заяву задовольнити. Законний представник хворої [PERSON] мати останньої [PERSON] із заявою погодилася та пояснила, що її донька [PERSON] дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги. [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Прокурор Конівець Д.А. вважає за необхідне надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди, однак за згодою його законного представника [PERSON] Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків: У відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтверджується висновком лікаря-психіатра та висновком комісії лікарів-психіатрів, які містять обґрунтування про необхідність надання такої допомоги. Оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 1995 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Томашпільської ЦРЛ з приводу хронічного психіатричного захворювання, неодноразово лікувалася у стаціонарах обласної лікарні ім..Ющенка (з 25.04. по 31.05.1995 року, з 12.01.по 11.04.1996 року, з 09.11.1997 року по 14.01.1998 року, з 29.01. по 10.03.2003 року, з 20.05. по 20.06.2003 року, з 2003 в зв'язку з частими судомними нападами отримала І групу інвалідності, з 29.03. по 03.05.2006 року, з 2007 року лікування в ВПЛ постійно, щороку) з діагнозом «Помірна деменція внаслідок епілепсії з частими генералізованими судомними нападами, сутінковими розладами свідомості, дисфоріями», регулярно приймає лікування амбулаторно, в «стаціонарі на дому», потребує постійного амбулаторного лікування, схильна до суїцидних тенденцій, самоушкоджень, захворювання носить безперервний тип, з короткими ремісіями, в періоди загострення хвора злобна, агресивна, схильна до нанесення тілесних ушкоджень, суїцидів і потребує постійного амбулаторного лікування, тому є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку із погіршенням психічного стану, якщо їй не буде надана амбулаторна психіатрична допомога, мати хворої, як законний представник, [PERSON] дала згоду на амбулаторне лікування її доньки [PERSON], а тому суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки необхідність надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у повному обсязі знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved