Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

26.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитиною. Ухвалою від 02.01.2018 року позовна заява залишена без руху. 25.01.2018 року позивачем надана заява про усунення недоліків та нова редакція позовної заяви. Ухвалою від 30.01.2018 року відкрите провадження у справі. 19.03.2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач з позовними вимогами в частині визначення розміру аліментів не згоден з урахуванням того, що позивач разом з дитиною проживають в [INFO], що належить на праві власності йому та його матері, він піклується про дитину придбає дочці всі необхідні речі, продукти харчування, оплачує лікування та профілактику хвороб, позивачка відмовляється від укладання договору щодо сплати аліментів з метою досудового врегулювання спору, тому з урахуванням відсутності у нього постійного місця роботи, тяжкої хвороби матері, вважає достатнім встановити розмір аліментів на дитину в розмір 50% прожиткового мінімуму для витини відповідного віку, що становить на теперішній час 746 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, але у розмірі 800 грн., що він дійсно зможе сплачувати на утримання дитини, виходячи з того, що на теперішній час він не працевлаштований та його мати забезпечує дитину всім необхідним. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до наданих позивачкою документів, [PERSON] та [PERSON] з 07.07.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте шлюбні відносини між ними фактично припинені. В шлюбі у сторін народилась дитина дочка [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач стверджує, що надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки, проте доказів на підтвердження цього суду не надано. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що відповідач працює не офіційно, тому просила стягнути аліменти з відповідача саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їм повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Проте, про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали, а позивачка наполягає на стягнення аліментів в примусовому порядку. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріального положення дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, які досліджені доказами, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в зв'язку з тим, що дитина потребують матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, не має постійного стабільного доходу, враховуючи встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, вважає можливим стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки позивач, з якою проживає дитина, обрала розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, підлягає індексації відповідно до закону, виходячи з вимог ч.2 ст. 184 СК України.

Outcome: partial