Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

24 квітня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності на 12 частину домоволодіння. (а.с.1 т.1) 28 травня 2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності на 12 частину домоволодіння. (а.с.1 т.24) Ухвалою суду від 27 жовтня 2009 року до участі у справі в якості третьої особи був залучений Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. (а.с.45 т.1) 16 листопада 2009 року [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа - Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визначення часток у спільній сумісній власності. (а.с.60 т.1) 23 червня 2010 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про поділ майна подружжя, визнання частково неправомірними рішень, скасування рішень, визнання права власності на частку домоволодіння, поділ нерухомого майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою. (а.с.147.т.1) 12 жовтня 2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності на 12 частину домоволодіння. (а.с.35 т.1) Ухвалою суду від 09 вересня 2010 року позов [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору дарування удаваним був залишений без розгляду. (а.с.180 т.1) 12 жовтня 2010 року [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] звернулися до суду з уточненим зустрічним позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. (а.с.185 т.1) 08 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], до [PERSON], Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про поділ майна подружжя, визнання частково неправомірними рішень, скасування рішень, визнання права власності на частку домоволодіння, поділ нерухомого майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою. (а.с.205 т.1) 21 березня 2011 року [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] звернулися до суду з уточненим зустрічним позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. (а.с.233 т.1) В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що з 02 червня 1995 року перебував в шлюбі з відповідачкою [PERSON], 10 жовтня 2007 року шлюб між ним та відповідачкою був розірваний Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно договору дарування від 06 серпня 2001 року, йому - [PERSON], а також, [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстроване в БТІ за № 5873 від 07 серпня 2001 року. На час набуття права власності на вищезазначене домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці площею 400 кв.м., воно складалося з наступних будівель та споруд: житлового будинку літ.А загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.; вбиральні - літ.Г; огорожі №1-3. Оскільки спірне домоволодіння було дуже старим, відразу після набуття права власності на будинок він та дружина вирішили провести ремонт будинку з реконструкцією та побудувати деякі господарські будівлі. Діти на той час були малого віку, та не мали своїх самостійних доходів для ремонту, реконструкції та будівництва господарських будівель та споруд. Позивач зазначив. що він та дружина самовільно, без належних дозволів побудували в 2001 році прибудову до житлового будинку - літ.а1; терасу - літ.а2; погріб пг; ганок; в 2002 - 2007 роках були побудовані літня кухня - літ.Д; гараж - літ.Е; оглядова яма; погріб - літ.пг; вольєр - літ.Ж; вбиральня - літ.З; літній душ - літ.И; сарай - літ.Л; встановлені порота з хвірткою - №4; хвіртка - №5; огорожа - №6; огорожа - №7; зроблений цоколь та дворове покриття. Після проведення реконструкції, загальна площа жилого будинку збільшилася до 79,7 кв.м., житлова площа збільшилася до 42,9 кв.м. Він та дружина витрачали свої грошові кошти на будівництво вищезазначених будівель та споруд, придбання будівельних матеріалів, тощо. В ході розгляду справи, йому стало відомо, що рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 29 серпня 2001 року № 539 дозволено будівництво нежилої добудови до будинку розміром 5,5х6,0 м. [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], підставою для винесення рішення була заява [PERSON] та всіх співвласників жилого будинку. [PERSON] зазначив в позові, що він не підписував зазначену заяву, діти також були малолітніми та не мали самостійного доходу і не могли просити дозволу на проведення будівництва. Також, йому стало відомо, що рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 27 березня 2002 року № 191 дозволено будівництво гаражу розміром 5,5х9,5 м. [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Підставою для винесення рішення була заява [PERSON] від всіх співвласників жилого будинку, але, він також не підписував зазначену заяву, діти не мали самостійного доходу, не могли просити дозволу на проведення будівництва. Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26 вересня 2007 року № 793 наданий дозвіл на реєстрацію самочинних побудов: терасу - літ.а2, літню кухню - літ.Д; вольєр - літ.Ж; літній душ - літ.И; сарай - літ.Л та переобладнання, яким збільшено житлову площу будинку до 42,9 кв. м. та загальну площу до 79,7 кв.м. за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач посилався на те, що підставою для винесення рішення була заява [PERSON], він не підписував зазначену заяву. Рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради в частині надання дозволів на будівництво, реєстрації самовільних будівель, проведення переобладнання дітям ([PERSON], [PERSON]) є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки будівництво господарських будівель та споруд, а також реконструкція жилого будинку були проведені за кошти подружжя, до яких діти ніякого відношення не мають. У відповідності до ст.24 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, аналогічні норми містяться і в Сімейному кодексі України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, а саме, у ст. 60 СК України. Згідно до ст. 69 СК України, чоловік та дружина мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, частки чоловіка та дружини у відповідності до ст. 70 СК України є рівними. Позивач зазначив, що враховуючі наведені норми законодавства України, йому належить 12 частина побудованих будівель та споруд, а також, здійснене переобладнання в домоволодінні по [ADDRESS] Дніпропетровської області. Також, у відповідності до ст. 71 СК України, зазначена частка в домоволодіння може бути виділена в натурі, оскільки спірне домоволодіння може бути поділене на дві окремі квартири. Згідно до ст. 120 ЗК України в редакції 2001 року та ст. 377 ЦК України, він є користувачем земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, тому, при поділі житлового будинку можливо визначити і порядок користування земельною ділянкою. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати неправомірним рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 29 серпня 2001 року № 539 в частині надання дозволу на будівництво нежилої добудови до будинку розміром 5,5 х 6,0 м., згідно схеми прив'язки в домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON], та скасувати зазначене рішення в цій частині; -визнати неправомірним рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 27 березня 2002 року № 191 в частині надання дозволу на будівництво гаражу 5,5 х 9,5 м., вбиральні, зливної ями, згідно плану забудови в домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON], та скасувати зазначене рішення в цій частині; -визнати неправомірним рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26 вересня 2007 року № 793 в частині реєстрації самовільних побудов: тераси - літ.а2, літньої кухні - літ.Д; вольєру - літ.Ж; літнього душу - літ.И; сараю - літ.Л, переобладнання в будинку житловою площею 42,9 кв. м., загальною площею до 79,7 кв.м. в домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON], та скасувати зазначене рішення в цій частині; -визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступні будівлі: прибудови - літ.а1; терасу - літ.а2; погріб - літ.пг; ганок; літню кухню - літ.Д; гараж - літ.Е; оглядову яму; погріб - літ.пг; вольєр - літ.Ж; вбиральню - літ.З; літній душ - літ.И; сарай - літ.Л; ворота з хвірткою - №4; хвіртку - №5; огорожу - №6; огорожу - №7; цоколь та дворове покриття, розташовані в домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області; -визначити частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області, набуті на підставі договору дарування на час укладення договору дарування від 06 серпня 2001 року, яке складалося з: житлового будинку літ.А загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.; вбиральні - літ.Г; огорожі №1-3; -визначити розмір його, [PERSON] частки в домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області, з урахуванням частки, належної йому в проведених прибудовах та добудовах; -виділити йому - [PERSON] в натурі, належну йому частку в домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області та визначити порядок користування земельною ділянкою; -в зв'язку з поділом домоволодіння по [ADDRESS] в м. Новомосковську Дніпропетровської області та виділом частки з об'єкта нерухомості зобов'язати Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» провести відповідні зміни до реєстрації прав власності. В зустрічній позовній заяві [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] посилалися на обставини, наведені позивачем за первісним позовом, зазначили, що у відповідності до договору дарування від 06 серпня 2001 року, вони та відповідач [PERSON] є власниками житлового будинку по [ADDRESS] м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст.368, 372, ЦК України, позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO], просили суд: -припинити право спільно сумісної власності співвласників на домоволодіння по [ADDRESS] в м. Новомосковську Дніпропетровської області; -визнати, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 14 частині кожному домоволодіння по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, в задоволенні зустрічних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що прибудова до житлового будинку, тераса; погріб, ганок; літня кухня; гараж; оглядова яма; погріб; вольєр; вбиральня; літній душ; сарай; ворота, огорожу, цоколь та дворове покриття були побудовані ним та відповідачкою [PERSON] за їх кошти, в зв'язку з чим, їх частка в майні збільшилася, їх діти ніякого відношення до цих робіт не мають. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити з підстав, зазначених позивачем. Відповідач [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що кожному із співвласників повинно бути визначено по 14 частці спірного домоволодіння, зустрічний позов підтримала в повному обсязі, посилалася на те, що ремонт, реконструкція будинку та будівництво господарських будівель та споруд проводилася із згоди всіх співвласників, за кошти сім'ї, діти також приймали участь в проведенні робіт, її син [PERSON] під час канікул працював, грошові кошти витрачав на будівництво, допомагав їй та колишньому чоловіку робити ремонт, будувати гараж, сарай та інші споруди. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що суд повинен визнати за сторонами по 14 частці спірного домоволодіння, зустрічний позов підтримала в повному обсязі, посилалася на підстави, зазначені [PERSON], а також на вимоги ч.4 ст.368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, а у відповідності до ст.. 175 СК України, майно, набуте батьками та дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що кожному із співвласників повинно бути визначено по 14 частці спірного домоволодіння, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, посилався на те, що він на період проведення ремонту, реконструкції будинку та будівництва господарських будівель та споруд був неповнолітнім, але, в період канікул та у вихідні дні працював, заробляв грошові кошти, які витрачав на зазначені роботи, сам особисто приймав участь в проведенні ремонту та будівництві. Представники відповідачів - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без хх участі.. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 червня 1995 року був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті позивача [PERSON] (а.с. 5 т.1) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 10 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с. 54 т.1) У відповідності до договору дарування від 06 серпня 2001 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстроване в БТІ за № 5873 від 07 серпня 2001 року. (а.с.11 т.1) Згідно договору дарування, на час набуття права власності, житловий будинок складався з наступних будівель та споруд: житлового будинку літ.А загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.; вбиральні - літ.Г; огорожі №1-3. (а.с.11 т.1) Судом встановлено, що 13 серпня 2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міського голови з заявою про надання дозволу на будівництво прибудови до будинку (а.с.123 т.1) Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 29 серпня 2001 року № 539 дозволено будівництво нежилої добудови до будинку розміром 5,5х6,0 м. [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.125) Судом встановлено, що 06 березня 2002 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Новомосковського міського голови з заявою про надання дозволу на будівництво гаражу розміром 5,5х9,5 м., вбиральні та зливної ями, із знесенням старої. (а.с.126 т.1) Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 27 березня 2002 року № 191 дозволено будівництво гаражу розміром 5,5х9,5 м., вбиральні, зливної ями згідно генплану забудови [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.128 т.1) Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року [PERSON] звернулася до головного архітектора м. Новомосковська з заявою про надання дозволу на узаконення самочинно збудованих літньої кухні, тераси, вольєру, літнього душу, сараю, та переобладнання в будинку (а.с.130 т.1) Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26 вересня 2007 року № 793 наданий дозвіл на реєстрацію самочинні побудови: терасу - літ.а2, літню кухню - літ.Д; вольєр - літ.Ж; літній душ - літ.И; сарай - літ.Л та переобладнання, яким збільшено житлову площу будинку до 42,9 кв. м. та загальну площу до 79,7 кв.м. за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно до технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS], після реєстрації самочинних будівель, житловий будинок складається з наступних будівель та споруд: -житлового будинку - літ.А загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м. - 1957 рік побудови; прибудови - літ.а - 1957 рік побудови; прибудови - літ.а1 - 2001 рік побудови; тераси - літ.а2 - 2001 рік побудови; погрібу - літ.пг - 2001 рік побудови; ганку - 2001 рік побудови; літньої кухні - літ.Д - 2002 рік побудови - 2002 рік побудови; гаражу - літ.Е - 2002 рік побудови; оглядової ями - 2002 рік побудови; погрібу - літ.пг - 2002 рік побудови; вольєру - літ.Ж- 2002 рік побудови; вбиральні - літ.З - 2002 рік побудови; літнього душу - літ.И - 2002 рік побудови; сараю - літ.Л - 2002 рік побудови; воріт з хвірткою - №4 - 2002 рік побудови; хвіртки - №5 - 2002 рік побудови; огорожі - №6- 2002 рік побудови; огорожі - №7 - 2002 рік побудови; цоколю - 2002 рік побудови. (а.с.14 т.1) Стосовно вимог позивача [PERSON] щодо неправомірності та скасування рішень виконавчого комітету Новомосковської міської ради: від 29 серпня 2001 року № 539 в частині надання дозволу на будівництво нежилої добудови до будинку неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON]; рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 27 березня 2002 року № 191 в частині надання дозволу на будівництво будівель та споруд, неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON]; рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26 вересня 2007 року № 793 в частині реєстрації самовільних побудов за неповнолітнім дітям: [PERSON] та [PERSON], суд приходить до наступного. Позивач посилався на те, що заяви, які стали приводом для винесення вищезазначених рішень він не підписував, діти також були малолітніми та не мали самостійного доходу і не могли просити дозволу на проведення будівництва. . Судом встановлено, що заява від 13 серпня 2001 року від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Новомосковського міського голови про надання дозволу на будівництво прибудови до будинку, містить чотири підписи заявників (а.с.123 т.1) Заява від 06 березня 2002 року від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Новомосковського міського голови про надання дозволу на будівництво гаражу розміром 5,5х9,5 м., вбиральні та зливної ями, із знесенням старої, містить чотири підписи заявників (а.с.126 т.1) У відповідності до ст.ст. 10,60 СЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Позивачем [PERSON] не надано жодного доказу того, що ним не підписувалися вищезазначені заяви, ним не ставилося питання про проведення експертизи для встановлення факту підроблення підпису. Крім того, на підставі ст. 78 КпШС (що діяв на зазначений період часу) якщо у неповнолітніх є належне їм майно, батьки управляють ним як опікуни та піклувальники без спеціального на те призначення. Згідно до вимог ст. 14 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв на зазначений період часу), за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] мала право на звернення від імені неповнолітніх дітей з заявами, що стосуються інтересів дітей, та управління майном неповнолітніх дітей. Заява від 03 вересня 2007 року [PERSON] до головного архітектора м. Новомосковська про надання дозволу на узаконення самочинно збудованих літньої кухні, тераси, вольєру, літнього душу, сараю, та переобладнання в будинку, містить підпис одного заявника. (а.с.130 т.1) Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що працює старшим спеціалістом відділу архітектури Новомосковського міськвиконкому, знайома з [PERSON] та [PERSON], оскільки вони були замовниками. Під час подання заяви на надання дозволу переобладнання житлового будинку була присутня тільки [PERSON], заява містила тільки її підпис. В той же час, у відповідності до ч.2 ст. 14 СК України, якщо дитина не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. У відповідності до ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] мала право на звернення від імені неповнолітніх дітей з заявами, що стосуються інтересів дітей, та управління майном неповнолітніх дітей, та за аналогією права, і від імені свого чоловіка, з питань спільного сумісного майна, в зв'язку з чим, позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] прибудови, тераси; погрібу; ганку; літньої кухні; гаражу; оглядової ями; погрібу; вольєру; вбиральні; літнього душу; сараю; воріт з хвірткою; огорожі; цоколю та дворового покриття, суд приходить до наступного. Як зазначалося вище, згідно договору дарування від 06 серпня 2001 року житловий будинок по [ADDRESS] в м. Новомосковську Дніпропетровської області належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Оскільки правовідносини виникли у 2001 році, суд застосовує норми законодавства України, які діяли на зазначений період часу - Цивільний кодекс України в редакції 1963 року та Кодекс про шлюб та сім'ю України. У відповідності до ст. 112 ЦК України (в редакції 1963 року), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). У відповідності до ст. 24 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно вимог ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки вважаються рівними. Аналогічні вимоги містяться і в нормах Сімейного Кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, у відповідності до ст. 60 СК України, майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 69 СК України, чоловік та дружина мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст. 70 СК України, при поділі майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки чоловіка та дружини є рівними. Також, у відповідності до ст. 355 ЦК України (в редакції 2003 року) 1. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). 2. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. 3. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. 4. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. На підставі ст. 368 ЦК України, 1. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 2. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. 3. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 372 ЦК України, 1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що познайомився з [PERSON] в зв'язку з тим, що він купив будинок по сусідству, бачив, що [PERSON] завозив плити, проводив будівництво, робив дах в будинку, зварювальні роботи, відомо також, що брав кредит для придбання матеріалів, також, наймав робочих для будівельних робіт. При проведенні робіт, дітей [PERSON] він не бачив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] придбав будинок поруч з його будинком, бачив, що він проводив перебудову, також, побудував гараж, сарай, паркан, працювали наймані робітники. Також бачив, що дружина [PERSON] допомагала йому при проведенні робіт. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні пояснення. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що перебуває в дружніх стосунках з батьками [PERSON], йому відомо, що [PERSON] придбав старий будинок по [ADDRESS], практично весь його зруйнував, провів реконструкцію, побудував гараж, літню кухню, сарай, паркани. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знає [PERSON], в зв'язку з тим, що останній ремонтував його автомобіль. Йому відомо, що [PERSON] придбав будинок, робив ремонт, декілька разів брав в нього в борг грошові кошти на будівництво. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає поблизу будинку [PERSON] та [PERSON], їй відомо, що вони придбали будинок, потім проводили будівельні роботи, за чиї кошти проводилося будівництво - їй не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його братом. Йому відомо, що на початку 2000 років [PERSON] та його дружина купили житловий будинок по [ADDRESS] м. Новомосковськ, проводили будівництво, ремонтні роботи, добудували гараж, прибудову, діти не приймали участь в будівництві. В той же час, у відповідності до ч.4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно до вимог ст. 175 СК України, майно, набуте батьками та дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності. Незважаючи на те, що в технічному паспорті зазначені роки, в які проводилася реконструкція житлового будинку та будівництво господарських будівель та споруд - 2001 - 2002 роки, судом встановлено, що зазначені роботи проводилися в період 2002 - 2006 роки, що підтверджується поясненнями [PERSON] та [PERSON], зазначені обставини підтверджуються також і поясненнями свідків, іншими матеріалами справи. Так, сам позивач [PERSON] пояснював, що брав на зазначені цілі кредит, що підтверджується відповідним договором від 11 грудня 2003 року з АТ «Індустріально-експортний банк». (а.с.139 т.1) Зазначені обставини підтверджуються також: накладними та договорами від 2001 року, накладними на придбання будівельних матеріалів від 12 березня 2005 року, 11 червня 2005 року, 15 червня 2005 року, 13 грудня 2003 року, (а.с. 135-138) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] та [PERSON] знайомий близько 16 років, йому відомо, що вони придбали будинок по [ADDRESS] м. Новомосковськ, проводили переобладнання, добудували кухню, гараж, роботи проводили як самі сторони, так і наймали будівельників. Вся сім'я працювала, в тому числі неповнолітні діти. [PERSON] влітку працював, зароблені кошти витрачав на ремонтні роботи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його рідною сестрою. Йому відомо, що [PERSON], [PERSON] та їх діти придбали за договором дарування будинок по [ADDRESS], за спільні кошти проводили реконструкцію будинку. Членами сім'ї приблизно в 2002 року по 2006 рік проводилися будівельні роботи, діти також допомагали в роботах, розвантажували будівельні матеріали, прибирали. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] з 1995 року, в зв'язку з тим, що вони проживали [ADDRESS], вона проживала по сусідству. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] та їх діти придбали маленький житловий будинок, добудували кухню, гараж, робили замощення, інші роботи. Будівництво велося силами сім'ї, також, наймалися будівельники. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] знайома близько 10 років. Їй відомо, що вони з дітьми проживають в будинку по [ADDRESS] Приблизно з 2003 року на протязі декількох років в будинку проводилися будівельні роботи, син сторін [PERSON] також допомагав проводити роботи, вона бачила це особисто. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що знайома з [PERSON] близько 10 років, її син - [PERSON] починаючи з 2004 року працював у вихідні дні на ринку охоронцем, заробляв кошти, на яких умовах, їй не відомо. Приблизно в ці роки, в будинку [PERSON] стали проводитися ремонтні роботи, будівництво споруд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] та [PERSON] приблизно з 2003 року, оскільки його син та син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] займалися в секції боксу. З 2003 року сім'я проживала в будинку по [ADDRESS]. Із слів [PERSON], він допомагав батькам в будівництві та проведенні ремонтних робіт в будинку, крім того, відомо, що [PERSON] працював на ринку. Він часто змушений був пропускати зайняття боксом, в зв'язку із зайнятістю на будівництві. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не суперечать поясненням свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та їх діти: [PERSON] та [PERSON] були власниками спірного нерухомого майна на праві спільної сумісної власності, мали намір провести реконструкцію житлового будинку та добудову господарських будівель та споруд, зазначені роботи проводилися за їх спільною згодою, в тому числі згодою [PERSON] та [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх (на той час) дітей, мали намір провести покращення житлово-побутових умов сім'ї, в інтересах сім'ї, за рахунок грошових коштів та спільної праці подружжя, а також за рахунок грошових коштів та праці їх сина - [PERSON], тому, суд приходить до переконання, що у відповідності до ч.4 ст. 368 ЦК України, зазначене покращення житлового будинку, господарських будівель та споруд є майном, набутим в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, та є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON] та їх дітей [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦК України, ст. 175 СК України, за кожним із співвласників належить визнати право власності по 14 частині кожному спірного нерухомого майна. Стосовно вимог позивача [PERSON] в частині виділення в натурі належної йому частки в домоволодінні та визначення порядок користування земельною ділянкою, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Таким чином, позивач [PERSON] має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Як зазначалося вище, у відповідності до ст.ст. 10,60 СЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] не надав суду доказів щодо варіантів виділу у натурі частки спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд. За клопотанням позивача [PERSON] була проведена судова будівельно-технічна експертиза - висновок № 254525462547-13 від 15 липня 2014 року. В той же час, у відповідності до ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказах. Суд не може прийняти висновок експерта як доказ, з наступних підстав. У відповідності до ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права а обов'язки. Згідно ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Таким чином, житловий будинок є головною річчю, а господарські будівлі та споруди - його приналежністю, оскільки господарські будівлі та споруди призначена для обслуговування житлового будинку. На підставі ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У раз відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 12 грудня 1992 року № 13, спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки у праві власності на будинок. В зв'язку з наведеним, роботи по будівництву прибудови, тераси, погрібу, літньої кухні, гаражу, оглядової ями, погрібу, вольєру, вбиральні та інших господарських будівель, роботи та витрати на зазначені роботи, а також, робіт щодо обкладення цеглою будівель, заміна вікон та дверей, системи опалення, системи водопостачання, системи електропостачання, підлоги, даху, оздоблення житлового будинку не є підставою для збільшення частки власника, який провів зазначені роботи, на житловий будинок,. Незважаючи на зазначені норми, експертом безпідставно зроблений висновок про збільшення частки позивача, внаслідок чого, визначив частку [PERSON] як 47100 часток жилого будинку; частку [PERSON] - як 47100 часток, а їх дітей: [PERSON] - 3100 частин; [PERSON] - 3100 частин. Враховуючи відсутність обґрунтованого висновку щодо варіантів виділу у натурі частки спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд та порядку користування земельною ділянкою, в задоволенні зазначених вимог [PERSON] належить відмовити. Стосовно вимог позивача [PERSON] в частині покладення зобов'язання на Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» провести відповідні зміни до реєстрації прав власності на спірне майно, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 1. Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта. Згідно до вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводять, в тому числі і державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносить відповідні зміни. Таким чином, Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не має прав та повноважень у сфері реєстрації прав власності на нерухоме майно, внесення відповідних змін тощо, такими повноваженнями у відповідності до вищенаведеного закону наділений, в даному випадку - Відділ Державної реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] пред'явлені до неналежного відповідача, в зв'язку з чим, вимоги до Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не обґрунтовані, а тому, не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial