Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

26.08.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з грудня 2001 року по вересень 2003 року. За час їх стосунків в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після цього з вересня 2002 року донька постійно перебуває на її утриманні. На початку антитерористичної операції на території м. Горлівка вона вимушена була переїхати до м. Слов'янськ, де вона зараз працює, та орендує житло, створює всі належні умови для нормального розвитку дитини, де на даний момент знаходиться [PERSON] їй не відомо. Крім того відповідач не цікавиться дитиною, не забезпечує її матеріально, не приймає участі в вихованні та її духовному розвитку. З позовом про стягнення аліментів вона зверталась до суду, однак відповідач їх їй не сплачує. Просила суд позбавити відповідача - [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовну вимогу підтримала повністю, наполягала на її задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, винести рішення в інтересах дитини. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. З грудня 2001 року по вересень 2003 року позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у позивачки з відповідачем народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Відповідно до довідки № 1429004262 від 17.11.2014 року, виданої УПСЗН, позивач [PERSON] разом з своєю неповнолітньою донькою [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки № 363 від 10.08.2015 про отримання (не отримання) аліментів, на виконанні у Калінінському відділі державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-2709 від 08.07.2004 року виданий Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, на користь [PERSON] Згідно заяви стягувача [PERSON] та наявних у ЄДРВП відомостей за період лютий 2015 року-липень 2015 року - стягувачем коштів не отримано (а.с. 12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області № 29/01-1033 від 15.09.2015 року (а.с. 30), [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, вихованням та утриманням дитини займається мати, яка створила належні матеріально-побутові умови для своєї доньки, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], її виховання та утримання, що суд розцінює як ухилення від виховання доньки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі наданих доказів суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини та конкретних обставин справи, немає можливості вплинути на відповідача з метою змінити ставлення до виховання своєї доньки, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved