Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

26.02.2014 року Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт серії ЯЕ №950809 на право власності на земельну ділянку площею 0,0843 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5110136900:44:003:0096; витребувати у [PERSON] вказану земельну ділянку на користь територіальної громади м. Одеси; визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності [PERSON], на зазначену земельну ділянку та для внесення Управлінням Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області відповідних змін у Поземельну книгу. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2006 року у справі №2-7154/06 за [PERSON] визнано право власності на вказану земельну ділянку та на підставі рішення суду відповідачем отримано державний акт серії ЯЕ №950809. Однак ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.10.2007 року вказане рішення суду скасоване та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2013 року позов [PERSON] до СТОВ Агрофірма «Нива», Одеського міського управління земельних ресурсів, Одеського міського управління Одеської філії ДП «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» залишено без розгляду. На теперішній час скасоване рішення суду, яке стало підставою для незаконного відчуження спірної земельної ділянки у територіальної громади м. Одеси та видачі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON], у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. В судових засіданнях представник прокуратури Вергін Д.С. позовні вимоги підтримував, до судового засідання 04.11.2014 року не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник Одеської міської ради до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилась, повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Коваль А.В. в судових засіданнях позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що задоволення судом вимоги позивача про визначення порядку виконання судового рішення із зазначенням, що воно є підставою для скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, буде протирічити нормам матеріального права. До судового засідання 04.11.2014 року представник третьої особи Коваль А.В. не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2006 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0843 га для індивідуального житлового будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] а також зобов'язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України з земельних ресурсів» видати та зареєструвати державний акт на право власності на вказану земельну ділянку /а.с.8/. 22.06.2007 року [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №950809, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0843 га за адресою: м. Одеса, пров. Маячник, 1/1 /а.с.12-13/. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.10.2007 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2006 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції /а.с.10-11/. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2013 року позовні вимоги [PERSON] до СТОВ Агрофірма «Нива», Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України з земельних ресурсів» про визнання права власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду /а.с.14-16/. Згідно з ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 ст. 53 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, з урахуванням того, що на даний час після скасування апеляційним судом Одеської області рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2006 року у [PERSON] немає правових підстав для володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою, а наявність дійсного державного акту на її ім'я порушує права територіальної громади м. Одеси, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved