Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

26 листопада 2013 року, АТ «Дельта Банк», яке, згідно установчих документів, а саме - свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що відповідно до п. 1.2 кредитного договору (на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки) № 004-15988-210308 від 21.03.2008 р., банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав останньому картку, здійснював обслуговування відповідача на умовах, викладених у тарифному пакеті «Visa Класичний», що міститься у додатку № 1 до основного договору. Крім цього, банк відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію, передбачену п. 1.3 кредитного договору, на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку відповідача в сумі 3000 грн. За умовами п. 1.5 кредитного договору, кредитні кошти, надані відповідачу, останній використовує для розрахунків товарів чи послуг та вчинення інших операцій, передбачених договором. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісяця, в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, що виникла за попередній звітний місяць, а також, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, що виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом та всю суму пені, нараховану за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитом та/або овердрафтом. Позивачем у повному обсязі були виконані умови кредитного договору. Проте, відповідачем, в порушення кредитних договірних умов, не сплачувались відповідні грошові кошти, передбачені договором, у зв'язку з чим, станом на 25.12.2012 р., за ним утворилась заборгованість на загальну суму 6717,13 грн., яка складається з тіла кредиту - 2055,57 грн., заборгованості по відсоткам - 423,36 грн., заборгованості за комісіями - 4238,20 грн., які позивачі просили суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі за сплату судового збору у розмірі 229,40 грн. Представниця позивача в судове засідання не з`явилась, однак в своєму позові, у відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила суд, розглядати справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що підтверджується довідкою Адресно-довідкового бюро Овідіопольського РС ГУДМС України Одеській області № 2263 від 28.11.2013 р. та штампом у паспорті, і відповідно поштовим повідомленням з відміткою пошти «за даною адресою не проживає», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце судового засідання належним чином (а.с. 19,22). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засіданні було встановлено, що на підставі анкети клієнта-фізичної особи та відповідно до кредитного договору (на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки) № 004-15988-210308 від 21.03.2008 р., банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав останньому картку, здійснював обслуговування відповідача на умовах, викладених у тарифному пакеті «Visa Класичний», що міститься у додатку № 1 до основного договору. Крім цього, банк відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію, передбачену п. 1.3 кредитного договору, на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку відповідача в сумі 3000 грн. (а.с. 5-9). За умовами п. 1.5 кредитного договору, кредитні кошти, надані відповідачу, останній використовує для розрахунків товарів чи послуг та вчинення інших операцій, передбачених договором. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісяця, в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, що виникла за попередній звітний місяць, а також, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, що виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом та всю суму пені, нараховану за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитом та/або овердрафтом. Позивачем у повному обсязі були виконані умови кредитного договору. Проте, відповідачем, в порушення кредитних договірних умов, не сплачувались відповідні грошові кошти, передбачені договором, у зв'язку з чим, станом на 25.12.2012 р., за ним утворилась заборгованість на загальну суму 6717,13 грн., яка складається з тіла кредиту - 2055,57 грн., заборгованості по відсоткам - 423,36 грн., заборгованості за комісіями - 4238,20 грн., обґрунтований розрахунок якої, зроблений позивачами у відповідності до норм чинного законодавства України, був наданий та перевірений судом (а.с. 13). На момент розгляду справи, доказів погашення кредиту, відповідачем суду не надано, та відповідно у суду вони відсутні. За таких обставин суд вважає вимоги позивачів про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 85,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. (а.с. 1). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважаючи їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved