Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

24 квітня 2019 року представник виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради як органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти на користь Миколаївського обласного будинку дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на кожну дитину щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] , перебувають на обліку як такі, чиї батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Ухилення від виконання батьківських обов`язків полягає в тому,що мати часто змінювала адресу проживання, не створювала для дітей належних умов проживання, в приміщенні було брудно, багато сміття, розкидані речі, брудна білизна, не створені належні місця для сну та відпочинку, недостатньо продуктів харчування та засобів особистої гігієни, відсутнє електропостачання через заборгованості по оплаті за комунальні послуги. Окрім цього відповідач схильна до зловживання спиртними напоями,збирала гучні компанії за місцем мешкання дітей, притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, самовільно покинула центр соціально-психологічної допомоги, нерегулярно відвідувала дитячого лікаря, пропускала медогляди дітей, під час третьої вагітності не відвідувала жіночу консультацію, не виконувала рекомендацій фахівців із соціальної роботи, а потім взагалі ухилялася від спілкування із представниками соціальних служб. Посилаючись на те, що [PERSON] має низький батьківський потенціал, у вирішенні питань щодо формування сприятливого для дітей середовища зазвичай пасивна, у відношенні до дітей неохайна, дії [PERSON] не забезпечують дітям повноцінного розвитку, що не відповідає інтересам дітей, у квітні 2019 року діти були відібрані від матері та тимчасово влаштовані до лікарні для обстеження з метою влаштування до Миколаївського обласного будинку дитини,представник позивача просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю,суду пояснив, що з урахуванням усіх дій в сукупності [PERSON] нездатна забезпечити дітям повноцінні умови зростання та розвитку. В березні 2019 року залишила дітей в с.Богданівка зі співмешканцем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що із трьома дітьми у приміщенні не завжди бувало прибрано, проте вона намагалася дати дітям усе можливе: одяг, іграшки, меблі, відвідування жіночої консультації під час вагітності не ухилялася, на облік стала пізніше,за здоров`ям дітей слідкувала, лікарню не відвідувала кілька місяців через проживання в іншій місцевості, звідки складно було добиратися із дітьми, також пояснила, що на даний час усе виправила, погасила заборгованість за комунальні послуги, придбала холодильник, просила не позбавляти її батьківських прав. В с.Богданівка внаслідок погодних умов не змогла дібратись з м.Южноукраїнська, але діти лишились із кровним батьком [PERSON] . В с.Богданівка служба у справах дітей її не відвідувала, хоча вона запрошувала службу. До четвертого класу вона проживала у закладі соціальний готель. Із центру в м.Вознесенськ вона пішла, оскільки їй важко було самою із дітьми. Владислава годувала добре, але, дитина дійсно, не набирала ваги. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, суду пояснила, що з 2017 року відповідач за повідомленням сусідів про неналежний догляд за дітьми, вживання алкоголю за місцем проживання. Відповідач уникала спілкування з представниками соціальних служб, безвідповідально ставилася до батьківських обов`язків, має низький батьківський потенціал, оскільки з дитинства відповідача її сім`я постійно перебувала на обліку. При відвідуванні сім`ї виявили, що відповідач не мала запасу одноразових підгузок, кругом була брудна білизна. В подальшому за іншим місцем проживання у відповідача хоч і був зроблений косметичний ремонт, але було брудно. Особисто бачила [PERSON] із пивом та цигарками, за наявності грудної дитини, разом з тим зауважила, що відомостей щодо жорстокого поводження з дітьми до соціальних служб не надходило. Разом з тим загроза життю дітей була, оскільки діти бігали біля розкритої розетки, електропостачання відповідачу в той час було відключено, але, можливо, розетка була під напругою. Іноді діти були вдягнуті не за віком. Вислухавши думку учасників процесу, заслухавши пояснення свідків, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.9-11/. Запис про батька дітей був внесений відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України /а.с.12/. Внаслідок складних життєвих обставин з 15.09.2017 року [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків /а.с.31/ і, відповідно, підлягала регулярному обстеженню. Так, згідно акту від 25.10.2017року /а.с.24/ умови проживання в одній кімнаті (за адресою [ADDRESS] ) для дитини були неналежними, оскільки дитяче ліжко було захламлене сторонніми речами, відсутні памперси, у кімнаті було не прибрано. Пізніше умови проживання у кімнаті (за адресою [ADDRESS] ) згідно акту від 13.04.2018 року /а.с.25/ не відповідали інтересам дітей, а саме житло складалося із однієї кімнати, були наявні усі необхідні меблі, пральна машина, пилосос, холодильник, електроплита, деякі запаси продуктів харчування, проте були відсутні памперси та у приміщенні було брудно. Під час проведення наступної перевірки 14.12.2018 року /а.с.26/ адреса не змінювалася, була встановлена відсутність холодильника, непрацююча пральна машинка, наявність необхідних меблів та запасів харчування, також приміщення було брудне і занедбане, із запахом тютюну, було розкидано багато брудних речей. Складності у прибиранні були пояснені третьою вагітністю. Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради повідомила правоохоронні органи про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків /а.с.36/. Наступне обстеження умов проживання 03.01.2019 року /а.с.27/ показало, що ситуація не змінилася. 23 січня 2019 року спеціалістами соціальних служб було проведено оцінку рівня безпеки дітей за місцем проживання за адресою [ADDRESS] /а.с.16-23/,згідно якої встановлено, що через заборгованість по оплаті було відключено електропостачання, що не відповідає належним умовам проживання для дітей, інших зауважень не було. [PERSON] з дітьми було влаштовано до дитячого відділення Южноукраїнської міської лікарні та повторно направлено повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Постановою Южноукраїнського міського суду від 27.02.2019 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ч.1ст.184 КУпАП. Після перебування у лікарні з 11.02.2019 року [PERSON] з дітьми була зарахована до Обласного центру соціально-психологічної допомоги, звідки була відрахована наступного дня за власною заявою, мотивованою тим, що самостійно їй дуже складно впоратися із трьома дітьми одразу /а.с.30/. Також відповідач відмовилася від соціального супроводу Южноукраїнського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і переїхала на тимчасове місце мешкання до с.Богданівка /а.с.34/. У цей період вона нерегулярно відвідувала дитячого лікаря, проте станом на березень 2019 року є відомості про задовільний стан здоров`я та належне годування молодшого сина [PERSON] /а.с.33/. 14 квітня 2019 року відділом поліції за викликом сусідів був встановлений факт залишення [PERSON] дітей без нагляду у приміщенні гуртожитку за адресою [ADDRESS] /а.с.40-41/. Доказів притягнення відповідача до адміністративної відповідальності по даному факту суду не надано. За цим же місцем мешкання 15 квітня 2019 року було проведено обстеження умов проживання /а.с.28/, внаслідок якого виявилося, що приміщення потребує ремонту, є мінімальний набір необхідних меблів, побутова техніка та продукти харчування відсутні. На підставі усіх проведених перевірок та поведінки [PERSON] в цілому, органами місцевого самоврядування розглядалося питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей. Діти у цей період були відібрані від матері та поміщені до лікарні з діагнозом ГРВІ. Незважаючи на відібрання дітей за рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради під час перебування дітей у лікарні мати здійснювала за ними постійний догляд, перебувала поруч з ними, не відлучалася, і вона, і діти виглядали охайно /а.с.82/. З 15 травня 2019 року діти були влаштовані до Миколаївського обласного будинку дитини, відповідач за літній період відвідувала їх двічі 13.06.2019 року та 02.07.2019року /а.с.89/. Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради згідно висновку від 18 квітня 2019 року вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приділяє уваги їх розвитку. Ретельно дослідивши усі надані письмові докази, суд дійшов висновку, що неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків в сукупності зводиться до не підтримання чистоти та порядку за місцем мешкання та складного матеріального становища, яке має наслідком недостатність речей, побутової техніки, іграшок, одноразових підгузок тощо. Факт залишення дітей без нагляду однократно дійсно мав місце, що підтвердилось матеріалами справи та поясненнями свідка [PERSON] щодо тривалості відсутності матері близько однієї години. Також свідок [PERSON] пояснила суду, що неодноразово брала участь у обстеженні умов проживання дітей [PERSON] як представник ювенальної юстиції, стверджує, що [PERSON] неодноразово пропонували покращити умови проживання дітей, проте вона для цього нічого не робила. Свідок [PERSON] яка є фахівцем соціальної роботи Южноукраїнського міського центру сім`ї дітей та молоді та з 2015 року займається соціальним супроводом сім`ї [PERSON] , пояснила, що з 2015 року [PERSON] є фактичним отримувачем послуг Южноукраїнського міського центру сім`ї дітей та молоді. Складні життєві обставини є затяжними і тривають декілька років та посилюються. В період з 15 вересня 2017 року по 15 жовтня 2018 року перебувала під соціальним супроводом у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, про що надійшло повідомлення в телефонному режимі від сусідів, оскільки [PERSON] була схильна до зловживання спиртними напоями. І було вжито заходів щодо здійснення соціальної роботи з матір`ю. Робота була проведена за результатами оцінки потреб сім`ї та на підставі рішення комісії було розпочато соціальний супровід сім`ї. В ході здійснення супроводу було виявлено, що порушені нормальні фактори життєдіяльності сім`ї та середовище, в якому виховуються діти, не сприяють повному вирішенню проблем. З [PERSON] проводилась роз`яснювальна профілактична робота, спрямована на формування матір`ю усвідомлю вального виконання батьківських обов`язків і належного догляду за дітьми, а саме акцентовано увагу матері на необхідність догляду за дітьми, та приділяти дітям належну увагу, частіше виходити на прогулянки на свіже повітря, дотримуватись соціально-побутових умов, не зловживати алкогольними напоями, вести здоровий спосіб життя під час вагітності та після пологів. Також проводились інформаційно-роз`яснювальні консультації щодо раціонального використання коштів та планування сімейного бюджету, надавались рекомендації щодо облаштування кімнати. [PERSON] зазвичай усвідомлювала наявність проблеми, з нею обговорювались ризики і наслідки її безвідповідальності, але вона займала переважно вичікувальну позицію, іноді пасивність. Рекомендації фахівця із соціальної роботи виконувала не відразу, а після неодноразових нагадувань. Під час відвідувань сім`ї [PERSON] знаходилась в неохайному стані. Від дитячого педіатра надходили повідомлення, що [PERSON] дитячу поліклініку відвідувала несвоєчасно, до рекомендацій педіатра та спеціалістів ставилась поверхнево, іноді ігнорувала, тривалий час не могла оформити дитяче харчування сину. Співпрацювати з соціальними службами вона не виявила, індивідуальний план виконала частково. 15 жовтня 2018 року на комісії соціальний супровід [PERSON] було закрито. Але комісія рекомендувала продовжувати роботу з цією сім`єю. Виявилось байдуже ставлення до подальшої долі дітей, приховування інформації, знов не відвідувала лікарню під час третьої вагітності та безвідповідальне ставлення до свого здоров`я та здоров`я дитини. В зв`язку з відсутністю належних умов проживання та була влаштована до Обласного центру соціально-психологічної допомоги 11 лютого 2019 року. На наступний день за власним бажанням [PERSON] була відрахована за власним бажанням за місцем реєстрації. Після цього на телефонні дзвінки не відповідала, її мати про її місцезнаходження та місцезнаходження дітей повідомляти відмовилась. 01 квітня 2019 року [PERSON] відвідала Центр та повідомила, що проживає в с. Богданівка. Після цього дітей було вилучено з сім`ї і влаштовано до Миколаївського обласного будинку дитини, де вони знаходяться зараз. Зі слів [PERSON] вона деякий час працювала в кафе «Експрес». 25 липня 2019 року було відвідування за адресою проживання [PERSON] по [ADDRESS] , де знаходилась [PERSON] та її співмешканець [PERSON] , який з її слів є біологічним батьком дітей. [PERSON] пообіцяла зробити ремонт та забезпечити належні умови для проживання дітей. 23 серпня 2019 року під час відвідування [PERSON] за адресою проживання бабусі, на контакт йти не хотіла. Це був останній візит. Вважає, що вона повторює соціальну долю своєї матері та бабусі, діти яких також виховувались в цих же закладах. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Суд враховує, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором, не є нормативним документом обов`язкового характеру у правовій системі України, і разом з тим зауважує, що обов`язково при вирішення справ, пов`язаних із забезпеченням інтересів дітей, слід враховувати норми Конвенції про права дитини, в якій реалізовано принцип домінанту інтересів дитини над усіма іншими, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, і такої, що є частиною національного законодавства згідно зі статтею 9 Конституції України. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей,незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9Конвенції про права дитини). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності врахування в першу чергу інтересів дітей, а також на визначенні, чи є у діях батьків умисел. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Постанови Верховного Суду у справах №288/201/19, №454/1619/18, №199/5032/16-ц та інші). У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною,вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного,соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки;факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). З урахуванням норм національного законодавства, міжнародних договорів та практики Європейського суду з прав людини суд дійшов висновку, що скрутне матеріальне становище, недотримання чистоти, єдиний факт залишення дітей без нагляду та нерегулярне відвідування дітей не можна протиставити позбавленню маленьких дітей материнської турботи, сімейних зв`язків, спілкування із близькими людьми та порушити право дітей на зростання у природному сімейному оточуючому середовищі і замінити його на виховання в інтернаті. Тим більше, що поведінка [PERSON] свідчить про наявність певних особистих психологічних та соціальних проблем, але не підтверджує її умислу в ухиленні від виконання батьківських обов`язків. Навіть факт регулярної явки в судові засідання та заперечення проти задоволення позовних вимог суд трактує на користь відповідача як такий, що свідчить про заінтересованість у вихованні дітей. Враховуючи, що в судовому засіданні факт умисного ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків не знайшов свого підтвердження, і надані позивачем докази не довели доцільність позбавлення дітей батьківського піклування, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed