Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

26.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В заяві вона зазначила, що є дружиною [PERSON], який помер 23.06.2017 року у м. Керч, Республіка Крим (тимчасово окупована територія України), про що було видано свідоцтво про смерть [PERSON] міським відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, від 23.06.2017 року. [PERSON] звернулася до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, щодо реєстрації факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер 23.06.2017 року у м. Керч, Республіка Крим . Але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено щодо реєстрації факту смерті. Тому заявник просила задовольнити її вимоги. В судове засідання заявник не зявилася. В заяві просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи також в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON]. [INFO] (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП №451950). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть І-АЯ №600660, виданого [PERSON] міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №1156 від 23.06.2017 року, [PERSON] помер 23.06.2017 року. Згідно довідки, що видана судово медичним експертом [PERSON] відділення АР Крим [PERSON], вих.. №06/17-1283 від 23.06.2017 року від 23.06.2017 року, причиною смерті [PERSON] зазначено хворобу атеросклеротичну хворобу серця. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України №258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно частини 1 статті 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду і підлягає негайному виконанню. За таких підстав , суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved