Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

25.02.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (КДНВП «Кварсит»), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь не сплачену при звільненні заробітну плату в розмірі 42652,85 грн., пославшись на те, що згідно з наказом № 49-к від 06.09.1999 р. він був прийнятий на роботу в КДНВП «Кварсит» слюсарем-ремонтником 5 розряду, наказом № 75-к від 04.01.2016 р. звільнений з підприємства відповідача за п.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В день його звільнення відповідачем в порушення ст.116 КЗпП України йому не була виплачена заробітна плата за 10 місяців 2015 року в загальному розмірі 38775,32 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку тривалістю в один місяць складає 3877,53 грн. Таким чином загальна сума заборгованості з несплаченої йому заробітної плати при звільненні з вини відповідача складає 42652,85 грн. В заяві від 04.03.2016 р. позивач, уточнивши первісно заявлені позовні вимоги, просив: стягнути з КДНВП «Кварсит» на свою користь не сплачену при звільненні заробітну плату в розмірі 34715,62 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 7714,58 грн., а загалом 42430,20 грн. В заяві від 04.04.2016 р. позивач уточнив первісно заявлені позовні вимоги: просить зменшити суму заборгованості у звязку з тим, що в середині березня 2016 року відповідач сплатив йому 2006 грн. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника (за договором адвокат [PERSON]І.). Відповідач - Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає таких висновків: Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.1999 р. перебував у трудових відносинах з Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит», 04.01.2016 р. був звільнений з підприємства відповідача за п.1 ст.38 КЗпП України, що підтверджено відповідними записами у трудовій книжці позивача (копія на а.с.9-12,24). На час звільнення позивача 04.01.2016 р. підприємство відповідача мало перед ним заборгованість, що підтверджено довідкою КДНВП «Кварсит» №3-31 від 03.03.2016 р., у відповідності до якої заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 34715,62 грн. (в тому числі компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за грудень 29,63 грн.) (а.с.22). Невиплата при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення є порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тож з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в межах заявлених останнім позовних вимог з урахуванням уточнення в заяві від 04.04.2016 р. в сумі 32709,62 грн. = 34715,62 грн. 2006 грн., позов в цій частині задоволенню. За вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача визначена відповідачем в розмірі 232,32 грн. за розрахунком, який дотримує Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., що підтверджено довідкою №3-32 від 03.03.2016 р. (а.с.23) і не спростовано позивачем. Виходячи із середньоденної заробітної плати позивача в розмірі 232,32 грн. і кількості днів затримки розрахунку в період з 04.01. по 04.04.2016 р. включно, яка без урахування вихідних і святкових днів дорівнює 64 дням, середній заробіток за час затримки розрахунку визначений судом в розмірі 14868,48 грн. = 232,32 грн. * 64 дні. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 7714,58 грн. в межах заявлених позовних вимог, позов в цій частині - задоволенню. За наведених підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що судом позов було задоволено, то з відповідача у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved