overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 11; неповнолітнього сина, [PERSON], залишити проживати з матірю, [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 9, 13), про причини неявки суду не повідомила. Згідно\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 20.03.2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 11, (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 247291). Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. В обґрунтуванні позову вказує, що 18.10.2000 року з відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 118. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згодний. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], до повноліття дітей на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав частково, просив позов задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню. Від шлюбу у [PERSON]. та [PERSON] народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Подружнє життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинились та вони почали проживати окремо один від одного. Діти залишилась проживати разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі1000 гривень на обох дітей, але не меншь 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви 25.02.2016 року і до повноліття дітей. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від доходів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, а 08.04.2016 року з уточненим, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. У позові вона вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Вони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не проживає разом із сімєю та не виконує свої обовязки щодо матеріального забезпечення сина. Дитина знаходиться на її утриманні. Просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмрі 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні уточненого позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. \~ \~ \~ \~ Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 22.11.1986 року сторони зареєстрували шлюб, про що Комсомольською селищною радою Готвальдівського району Хрківської області зроблено актовий запис №186. (а.с.8) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ВЛ №128601, виданого Фрунзенським відділом реєстрції актів цивільного стану Харківського МУЮ, виданого повторно 19.07.2008 року. (а.с.9) Дочка сторін проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Комунальник». (а.с.10) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даних про те, що відповідач має офіційне місце роботи не надано. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням конкретних обставин справи, коли позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а даних про місце роботи відповідача не відомо, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Тому, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову 25.02.2016 року. Судові витрати по оплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 20.10.1995 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON],[INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з квітня 2015 року непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 20.10.1995 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Малиновської районної Ради народних депутатів м.Одеси, актовий запис №690. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], на час розгляду справи сторони дійшли згоди, щодо проживання неповнолітньої дитини із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проти надання судом часу на примирення сторони заперечували. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], призначення її опікуном над недієздатним. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON], який є сином заявника, є інвалідом з дитинства І-Б групи з 15.09.2015 безстроково. Через хворобу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки та постійного догляду. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила її задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини. Інші учасники процесу подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили заяву задовольнити. Суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0211549 від 22.09.2015 року (а. с. 6), [PERSON] встановлено першу групу інвалідності (підгрупа Б) з дитинства довічно, потребує постійного догляду. З 22.06.2012 року [PERSON] зарахований до Святошинського дитячого будинку - інтернату, що підтверджується наказом №67 від 21.06.2012 року (а. с. 9). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 429 від 06.06.2016 року, [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Помірної розумової відсталості (F71 - згідно MKX-10), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над ним опіки (а. с. 33-34). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому, на підставі ст. 39 ЦК України, [PERSON], [INFO], визнається недієздатним. Щодо вимоги про призначення опікуна, суд звертає увагу на наступне. В силу ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тобто, законом визначений єдиний суб'єкт, який уповноважений звертатися до суду щодо призначення опікуна - це орган опіки та піклування, а звернення здійснюється у формі подання. Орган опіки та піклування не звертався до суду з поданням про призначення опікуна, а тому відсутні підстави для задоволення даної вимоги.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина - [PERSON], [INFO], не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що син проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на його утримання. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, визнає стягнення в розмірі 300 грн. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 жовтня 2012 року виконкомом Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] року народження /а.с.4/. Згідно наданих довідок виконавчого комітету Смолинської сільської ради Чернігівського району /а.с.6.16/, позивач разом з сином [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою, дитину матеріально не утримує та у вихованні участі не приймає /а.с. 6/. З представленої довідки про доходи /а.с.7/, вбачається що позивач працюючи завідуючою клубу-бібліотекою, у період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року мала дохід без урахування аліментів 7707,61 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з статтею 184 Сімейного кодексу України і роз'ясненнями, викладеними в пункті 17 постанов Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Враховуючи те, що відповідач є безробітним, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивача на утримання сина слід стягнути аліменти у розмірі 600 грн щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

25.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2008 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Також просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, згідно поданих заяв позивач позов в частині розірвання шлюбу підтримує, від позову в частині стягнення судового збору відмовляється, оскільки відповідач добровільно повернув сплачений нею судовий збір, відповідач змінені позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2008 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved