Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

25.03.2019 року заявник звернувся до суду з названою заявою. Посилався на те, що на підставі договору дарування від 08.10.1992 року заявнику [PERSON] на праві власності належить жилий будинок в с [ADDRESS] району та земельна ділянка площею 0,1760 га для його обслуговування, що підтверджено держаним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , виданим Донською селищною радою Волноваського району 30.01.2002 року. На теперішній час виникла необхідність оформлення кадастрового номеру на земельну ділянку, під час якої виявлено розбіжності в написанні імені заявника: згідно паспорту він « [PERSON] », а в Державному акті на право приватної власності на землю його ім`я записано « [PERSON] », що перешкоджає отриманню кадастрового номеру на земельну ділянку. В центрі державного земельного кадастру роз`яснили, що для отримання кадастрового номеру необхідно підтвердити факт належності заявнику державного акту, тому він звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з`явився, у заяві вказав про розгляд справи за його відсутності. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав лист про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 21 березня 2001 року, його ім`я зазначено як « [PERSON] ». Із наявної у матеріалах справи копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Донської селищної ради народних депутатів від 12.09.2001 р. №82 йому передану у приватну власність земельна ділянка площею 0.1760 гектарів в межах з планом, яка розташована на території Донської селищної ради, та передана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення ОСГ, тобто ім`я власника зазначено « [PERSON] ». Із наявного у матеріалах справи військового квитка серії [NUMBER] виданий 03.11.1973 року на ім`я [PERSON] . Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.10.1997 року.

Outcome: approved