Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

26.08. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. У позовній заяві позивач просить суд визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 01.12. 2012 р., право власності на: земельну ділянку площею 0,0472 га, розташовану на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для садівництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №61 виданого на підставі рішення ХII сесії Жирівської сільської ради народних депутатів від 04.01.1994 року; садовий будинок №57, розташований на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Садове товариство «Політехнік». Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 30.11.2012 року помер [PERSON] дід позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в склад якої увійшли майнові права на майно, що є предметом спору. За життя спадкодавець своїм майном не розпорядився, а тому спадкування майна померлого повинно відбуватись за законом. Оскільки, позивач на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем та не заявляв про відмову від спадщини, він фактично прийняв спадщину. Однак на даний час визнання права власності на спадкове майно неможливе, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало померлому, окрім цього відповідач в справі [PERSON] не визнає права позивача на спадкове майно. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши допустимість, належність, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Із Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 61 від 07.04. 1994 року слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0, 0472 га, розташована на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передана для садівництва. Із довідки № 1 від 26.02. 2015 року, що видана СТ «Політехнік», а також Технічного паспорта на дачу № 57 в кооперативі «Політехнік» в с. Жирівка, Пустомитівського району, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» слідує, що на вказаній вище земельній ділянці розташований садовий будинок, що рахується за [PERSON]. Таким чином, [PERSON] за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ст. 328 ЦК України правомірно набув право власності на вказане вище нерухоме майно. Встановлено, [PERSON] помер 30.11. 2012 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії І АП № 255139 від 01.12. 2012 року. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦПК України у склад спадщини [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на: земельну ділянку площею 0, 0472 га, розташована на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передана для садівництва; садовий будинок № 57, розташований в СТ «Політехнік» на території Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя не розпорядився своїми майновими правами на випадок смерті, тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] є [PERSON], факт родинних відносин між спадкодавцем та відповідачем обєктивно підтверджується Свідоцтвом про народження серії ФГ № 320919 від 18.10. 1952 року. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІ СГ № 362303 від 29.11. 1970 року. Таким чином, позивач [PERSON], у силу вимог ч. 1 ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем пятої черги спадкування після смерті [PERSON]. Встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем, про що свідчить Довідка № 1477 від 10.04. 2015 року, видана КЕВ Будинкоуправління № 4 (Липники), тому позивач, згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Сторонами не представлено суду доказів того, що до майна [PERSON] є спадкоємці 1 4 черги включно, які претендують на спадкове майно спадкодавця та прийняли спадщину після його смерті. Встановлено, що спадкодавцем не зареєстровано його право власності на садовий будинок, що є предметом спору, що у свою чергу виключає можливість у позасудовому порядку здійснити позивачем його право на спадкування після смерті [PERSON]. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем пятої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягаю розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved