Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

25 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вказав, що [PERSON] та [PERSON] з 03 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З самого народження дитини [PERSON] сама виховувала сина, бо сімейне життя у подружжя не склалося, у зв'язку з чим вона у 2014 році звернулася до Дружківського міського суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Рішенням Дружківського міського суду від 26 лютого 2014 року шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано. Також [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з колишнього чоловіка, відповідача по справі [PERSON] на утримання неповнолітнього сина. Згідно з виконавчим провадженням по виконавчому листу №2/229/242/2014 від 20.03.2014 року [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Станом на 05 січня 2017 року за боржником лічиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 25537 гривень. Постановою державного виконавця на все майно боржника [PERSON] накладено арешт. [PERSON] була змушена виїхати з сином до Росії в місто Кінгісепп Ленінградської області. Син [PERSON] навчається у 3-А класі МБОУ «КЗОШ № 5», за місцем навчання характеризується як гарний учень, який добре навчається, має добрі та відмінні знання, окрім того займається інформаційними технологіями, у стосунках з дітьми ввічливий, прислухається до зауважень дорослих. [PERSON] постійно контролює стан його здоров'я, займається організацією його дозвілля, постійно відвідує батьківські збори. В той час як відповідач жодного разу не цікавився життям свого сина. За місцем мешкання у [PERSON] є все необхідне для його виховання, навчання та розвитку. Позбавлення батьківських прав [PERSON] можливе у зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню і вихованню сина і щоб в майбутньому відповідач не мав вимог до дитини. Окрім того, [PERSON] вдруге уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який має намір усиновити [PERSON]. [PERSON] просить винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав доводи щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], вказані у позовні заяві. Просив суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник заінтересованої особи [PERSON] пояснила, що батько неповнолітнього [PERSON] самоусунувся від виконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Ці факти у судовому засіданні були підтверджені поясненнями свідка та письмовими доказами. [PERSON] вважає доцільним і необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 03 листопада 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 03 листопада 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 643. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 26 травня 2008 року виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області, [INFO] у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, республіки Україна, народився [PERSON]. Його батьками вказані: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2014 року № 2/229/225/2014 шлюб, зареєстрований 03 листопада 2007 року у відділі РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, про що мається актовий запис № 643, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мають неповнолітню дитину, розірваний. Згідно характеристики учня 3-А класу МБОЗ «КЗОШ № 5» від 26 грудня 2016 року, наданою адміністрацією вищевказаної школи, [PERSON] навчається у 3-В класі цієї школи з 01 вересня 2014 року. За час навчання у школі [PERSON] показав себе, як старанний і допитливий учень, який якісно засвоює програмний матеріал по усім предметам на «4» та «5». Дитина успішно зайнята позаурочною діяльністю у рамках школи: пізнає інформаційні технології, проектну діяльність та краєзнавство. У колективі однокласників користується авторитетом, ввічливий та коректний у спілкуванні з дітьми, поважно відноситься до зауважень дорослих. [PERSON] доглянутий, акуратний, ощадливий. Мешкає у неповній родині. Його мати, [PERSON], здійснює нагляд за його здоров'ям, навчанням та організацією вільного часу вдома. Підтримує контакти зі школою, реагує на прохання класного керівника, відвідує батьківські збори. Батько неповнолітнього [PERSON] за весь період навчання сина школу не відвідував, навчанням сина не цікавився, не дзвонив. Згідно з актом обстеження соціально-побутових умов родини від 23 грудня 2016 року, умовами проживання за адресою: [ADDRESS], є упорядкована двокімнатна квартира, з необхідним набором меблів, де у дитини окрема кімната. Дитина забезпечена усім необхідним шкільним приладдям у повному обсязі. Дані умови відповідають потребам [PERSON]. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 27 березня 2017 року №16-0680-01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У суді свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] до розлучення з її доньку перебував у стосунках з іншою жінкою, що і стало причиною розлучення. З 2014 року відносини з сином не підтримує, не давав згоду на виїзд дитини за кордон. [PERSON] переживав психологічно у зв'язку з розірванням стосунків з батьком, оскільки останній навіть не вітає сина з днем народження, хоча мати дитини не заперечує проти їх спілкування. Відповідач не займається вихованням сина, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. У 2014 році відповідач дав згоду на виїзд сина за кордон, з цього часу вони з матір'ю мешкають у Росії. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню неповнолітнього сина [PERSON]. Про це свідчать наступні обставини: відповідач не цікавляться його життям, його потребами, а з 2014 року зовсім не надає матеріальної допомоги, не спілкуються з ним. Неповнолітній [PERSON] з 2014 року мешкає разом з матір'ю у Росії, де у них є необхідні умови для життя та навчання. Відповідач повністю самоусунувся від виховання свого неповнолітнього сина, забезпечення його житлом, їжею, одягом, створення умов для навчання, зростання у повноцінній психологічній обстановці за участю батька. Він повністю переклав свої обов'язки на колишню дружину [PERSON] і відмовляється підтримувати з сином будь-які стосунки. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON].

Outcome: approved