Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

24.10.2018 р. до суду з позовною заявою до суду звернулася [PERSON] (дошлюбне прізвище Ропай) І.А. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 04.12.2010 р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2048. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося через несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, різне уявлення про поведінку у сімї та сімейний уклад. Відповідач безвідповідально ставився до виконання сімейних обовязків, не приймає достатньої участі у вирішенні матеріальних проблем. З цієї причини між подружжям постійно виникали сварки, позивач втратила довіру до відповідача, намагалась декілька разів припинити подружні стосунки з ним, але ставлення відповідача до сімї не змінилося. З 2016 р. за ініціативою позивача подружжя припинило відносини і сумісне проживання. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. 12.11.2018 р. у даній справі відкрито провадження. У судове засідання позивач не зявилася, проте надала заяву, де просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.12.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №150663 від 04.12.2010 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2048.(а.с. 4). Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-БК №264044, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 03.08.2011 р., актовий запис №2107 (а.с. 6) та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-АМ №299153, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 15.10.2014 р., актовий запис №4006 (а.с. 5), які фактично проживають з позивачем. (а.с. 7) Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110\~Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України шлюб\~ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене вище, вимога позивача про залишення їй прізвища [PERSON], підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 700 грн. 00 коп., потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved