Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

24.12.2020 року на адресу суду згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2020 року, надійшла цивільна справа №686/27665/20 за позовом [PERSON] від 05.11.2020 року до [PERSON] , в якій вона просить стягувати з відповідача на її користь кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.09.2009 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №51. В подальшому вони проживали у цивільному шлюбі, від якого [INFO] у них народився син, [PERSON] , який проживає з нею у Хмельницькому обласному центрі соціально-психологічної допомоги, що підтверджується довідкою від 04.11.2020 року. Відомості про їх фактичне місце проживання (перебування) є інформацією яка не підлягає розголошенню для відповідача, оскільки він вчиняв домашнє насильство відносно неї. За весь час перебування у цивільному шлюбі відповідач кошти на утримання дитини добровільно не надавав, участі у його вихованні не приймав, неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно неї, як матері дитини за що притягувався до адміністративної відповідальності. 29.12.2020 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області подану заяву, прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, посилаючись на те, що фактично з малолітнім сином [PERSON] перебуває на реабілітації у Хмельницькому обласному центрі соціально-психологічної допомоги, як осіб, що опинились в складних життєвих обставинах та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, справа №686/27648/20, відносно [PERSON] було встановлено обмежувальний припис, оскільки він періодично вчиняв домашнє насильство над нею, і вона побоюється за власне життя та здоров`я, тому просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, про що подала відповідну письмову заяву від 29.12.2020 року Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву від 26.01.2021 року, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, які заявлені позивачем визнає в повному обсязі, та погоджується сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності сторін в порядку ст.247 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст.181 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.091991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року, №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В порядку, визначеному ч.6 ст.141 ЦПК України, також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved