Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

24.10.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 25 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми\~Сімейного кодексу України\~щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789- XII від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст.51 Конституції України\~передбачено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2\~ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Абзацом 1 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006року\~постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням рівності обовязку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дітей підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved