Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

25.11.2020 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В. 26.11.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 11.01.2021 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 11.01.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . 05.11.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського нотаріального округу від 05.11.2020 року йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши , що в позовній заяві правильно викладені всі обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування, змінювати, доповнювати, уточнювати позовні вимоги наміру не має та не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні без дослідження доказів у справі. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відзив та будь-яких заперечень на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г.В., в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] помела мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . 05.11.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського нотаріального округу від 05.11.2020 року позивачеві було відмовлено в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Листом від\~16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування»\~Вищий спеціалізований\~суд України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~роз`яснив,\~що при\~вирішенні справ\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~слід також\~враховувати,\~що додатковий\~строк визначається\~у разі,\~якщо суд\~визнає причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини поважними.\~У зазначеній\~категорії справ\~є обов`язковим\~обґрунтування в\~мотивувальній частині\~судового рішення\~поважності причин\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що після смерті матері хворів та перебував у пригніченому стані, тому своєчасно не міг подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Згідно матеріалів спадкової справи № 155/2020, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] судом встановлено, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишились після смерті [PERSON] , не звертались. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин. Та інших спадкоємців відносно даної спадщини судом не встановлено. В \~свою \~чергу дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За наведених вище обставин, та враховуючи, що з часу закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини і до звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, пройшов незначний період часу, оскільки шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 26.08.2020 року, а позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини 05.11.2020 року. Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги та визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved