Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

25.03.2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовними вимогами до Автогаражного кооперативу «Прогрес» про стягнення пайового внеску. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що у 1993 році вона стала членом автогаражного кооперативу «Прогрес» та протягом 1993-1994 років вона внесла 43 835 360,00 карбованців, що в еквіваленті становить 5 358,69 доларів США, однак гараж, як член кооперативу не отримала. Враховуючи цю обставину, 30.10.2013 року вона звернулась до Автогаражного кооперативу «Прогрес» із заявою про вихід із кооперативу, однак внесені пайові внески на час звернення до суду не отримала. Тому позивач вважає, що відповідач без достатньої правової підстави зберігає належний їй пайовий внесок, що становить 5 358,69 доларів США, які в еквіваленті відповідають 55 570,00 грн., і просить їх стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, у зв'язку з тим, що питання щодо виходу позивача на загальних зборах до цих пір не розглядалось, крім того, відповідно до п. 2 5-го Розділу статуту Автогаражного кооперативу «Прогрес» пай може бути повернутий члену гаражного кооперативу після отримання внеску від нового члену кооперативу. Також представники зазначили, що оскільки пайові внески позивачем вносились у карбованцях, то поверненню підлягає грошова сума, що виражена у гривні у відповідності до офіційного курсу українського карбованця до гривні, який затверджений діючим законодавством. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була членом автогаражного кооперативу «Прогрес», що підтверджується довідкою б/н від 20.09.2012 року, виданою відповідачем (а.с. 7). Дану обставину визнали також і представники відповідача у судовому засіданні. Протягом 1993 - 1994 р.р. позивач сплатила пайові внески як член автогаражного кооперативу «Прогрес» у розмірі 43 835 360,00 українських карбованців, доказом чого є копії квитанцій до прибуткових касових ордерів (а.с. 9-11). 30.10.2013 року [PERSON] направила на ім'я Голови правління автогаражного кооперативу «Прогрес» заяву про вихід із членів автогаражного кооперативу «Прогрес» та про повернення пайового внеску (а.с. 16-18), яку Голова правління автогаражного кооперативу «Прогрес», Кривега В.І. отримала 05.11.2013 року (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 4 З.У. «Про кооперацію», кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації. Статтею 13 З.У. «Про кооперацію» передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього. Пунктом 2 Розділу 5 статуту автогаражного кооперативу «Прогрес» що зареєстрований виконавчим комітетом Червонозаводського районної ради народних депутатів м. Харкова 31.07.1996 року, встановлено, що член гаражного кооперативу має право вийти з кооперативу відповідно до заяви. (а.с. 41). Підпунктом б пункту 2 Розділу 4 статуту автогаражного кооперативу «Прогрес», передбачено право загальних зборів приймати рішення про прийняття у члени та виключення з членів кооперативу. Враховуючи викладене, заперечення представників відповідачів щодо того, що заява позивача від 30.10.2013 року про вихід із членів кооперативу не розглянута загальними зборами і тому позивач ще являється членом кооперативу, ґрунтуються не на вимогах закону, оскільки позивач подала заяву про добровільний її вихід з кооперативу, що відповідно до положень ст.ст. 4, 13 З.У. «Про кооперацію» є її безумовним правом, яким вона може скористатися у будь-який час, незалежно від інших обставин, шляхом подання відповідної заяви. Отже, з 05.11.2013 року, після отримання заяви [PERSON] про вихід Головою правління автогаражного кооперативу «Прогрес» Кривега В.І., позивач є такою, що вийшла з членів кооперативу «Прогрес». Згідно із ч. 1 ст. 12 З.У. «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і строки визначені йогом статутом. Статтею 21 «Про кооперацію» визначено, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Пунктом 2 Розділу 5 статуту автогаражного кооперативу «Прогрес» визначено, що паєнагромадження повертаються після отримання внеску від нового члену кооперативу, але не пізніше 3-х місячного строку після затвердження загальними зборами річного звіту за операційний рік, на протязі якого пайовик вибув з кооперативу. Приймаючи до уваги положення частин 1, 2 статі 42 З.У. «Про кооперацію», враховуючи, що статут автогаражного кооперативу «Прогрес» було затверджено у 1996 році, тобто до набрання чинності З.У. «Про кооперацію», положення п. 2 Розділу 5 статуту автогаражного кооперативу «Прогрес» в частині, що пай повертається після отримання внеску від нового члену кооперативу, суперечить вимогам ст. 12, 21 З.У. «Про кооперацію» та не можуть застосовуватись кооперативом. Разом з тим, положення п. 2 Розділу 5 цього статуту щодо повернення паю не пізніше 3-х місячного строку після затвердження загальними зборами річного звіту за операційний рік, на протязі якого пайовик вибув з кооперативу не суперечать вимогам ст.ст. 21 З.У. «Про кооперацію». Враховуючи, що відповідно до п. 3 Розділу 4 статуту кооперативу загальні збори кооперативу проводяться не рідше одного разу на рік, приймаючи до уваги, що відповідно до п. 2 Розділу 5 статуту повернення паю відбувається не пізніше 3-х місячного строку після затвердження загальними зборами річного звіту за операційний рік, на протязі якого пайовик вибув з кооперативу та те, що у судовому засіданні представники відповідача повідомили, що загальні збори для затвердження річного звіту за 2013 рік, станом на день розгляду справи судом, не проводились, за відсутності доказів проведення загальних зборів у 2014 році, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно, так як право на повернення паю у позивача виникне не пізніше 3-х місячного строку після затвердження загальними зборами автогаражного кооперативу «Прогрес» річного звіту за 2013 рік. Окремо суд зазначає, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про грошову реформу України» за № 762/96 від 25.08.1996 року, Українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100000 карбованців на 1 гривню. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» даний спір підвідомчий загальному місцевому суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed