Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

26 жовтнем 2016 року, представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Сафір Ф.О., звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, які в сукупності за домовленістю сторін складають - кредитний договір, від 30 жовтня 2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону, умов укладеного кредитного договору відповідач ухиляється від виконання зобов'язання за договором і тому станом на 11 жовтня 2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 44 047 грн. 10 коп., яка складається із наступного: -25 836 грн. 63 коп. - заборгованості за кредитом -3 651 грн. 36 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, -7 174 грн. 22 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; -7 384 грн. 89 коп. - штрафи згідно п. 2.2 Генеральної угоди. На підставі зазначеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує і просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки в суд не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відповідно до укладеного кредитного договору від 30 жовтня 2015 року [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 027 492 грн. 25 коп. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачка [PERSON], не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, що свідчить про неналежне виконання останньою умов кредитування. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а не тільки для позивача. Позивач свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав належним чином, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідно до наданого розрахунку [PERSON] станом на 11 жовтня 2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 44 047 грн. 10 коп., яка складається із наступного: -25 836 грн. 63 коп. - заборгованості за кредитом -3 651 грн. 36 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, -7 174 грн. 22 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; -7 384 грн. 89 коп. - штрафи згідно п. 2.2 Генеральної угоди. Позикодавець, на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до умов кредитного договору договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань необмежений період часу. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Аналізуючи матеріали справи та наведені норми закону, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у зазначеному у розрахунку розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, згідно якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати підтверджені оригіналом платіжного доручення від 09.09.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved