Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт , що він є сином [PERSON], [INFO] , яка померла [INFO] та визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] на житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що [PERSON], яка померла [INFO] у м. Старобільськ луганської області була рідною матір'ю позивача. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння у [ADDRESS] У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Озерова О.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері . 03.01.2014 року була заведена спадкова справа , але у зв'язку зі смертю приватного нотаріуса Озерова О.І. позивач не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину . На теперішній час [PERSON]. вирішив дооформити свою спадкову справу та звернувся до Старобільської державної нотаріальної контори , але постановою нотаріуса від 14.12.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим , що у Спадковому реєстрі міститься запис про заведення спадкової справи щодо майна спадкодавця [PERSON] , згідно Книг обліку і реєстрації спадкових справ за 2014 рік приватного нотаріуса Озерова О.І. заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була подана саме позивачем , заяв від інших спадкоємців не надходило , але сама справа до Луганського обласного державного нотаріального архіву не надійшла у зв'язку з її втратою. Через проведення АТО неможливо витребувати спадкову справу з Луганського обласного нотархіву , а оскільки у Спадковому реєстрі мається запис про заведення цієї спадкової справи і не має записів про видачу свідоцтва по ній чи про відмову у видачі свідоцтва , тому позивач не може оформити свої спадкові права до закінчення АТО . Заявник був присутнім в судовому засіданні , свої позовні вимоги підтвердив та наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні також були присутні двоє свідків позивача: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що померла [PERSON] дійсно є рідною матірю позивача та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS] та те, що позивач дійсно звертався до приватного нотаріуса Озерова О.І. про прийняття спадщини. Від відповідача Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області до суду надійшла заява в якій т.в.о. старости сіл Бутове та [PERSON] Верховод просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі , а цивільну справу розглянути за відсутності представника Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши свідків ,суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: про факт родинних відносин [PERSON] та його померлої матері свідчать копії свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] видане 06.08.1968 року , актовий запис № 49, копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 24.03.1948 року , актовий запис № 211.копія свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] від 18.10.2013 року , актовий запис № 51. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2017 року Бутаковою І.Г., державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , до майна померлої [PERSON] , у зв'язку із неможливістю витребувати спадкову справу , яка була заведена у 2014 році приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Озеровим О.І. Факт родинних відносин позивача та [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. Пунктом 23 зазначеної вище Постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, заслухавши позивача та свідків суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved