Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

26.08.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Новотроїцький районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] у м. Севастополі АР Крим помер її чоловік [PERSON]. Заявниця зареєструвала факт смерті [PERSON] у відділі РАЦС Ленінського району м. Севастополя, АР Крим, про що було видано свідоцтво про смерть. Однак у зв'язку з тим, що на території України у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» даний документ є недійсним і не створює правових наслідків, тому заявниця просить суд встановити факт смерті свого чоловіка. Звернувшись до Новотроїцького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області стосовно реєстрації факту смерті їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів підтверджуючих даний факт. Заявниця просить суд встановити факт смерті померлого [PERSON]. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається зі змісту ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як вбачається з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15.04.2015 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається окупованою території. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 даного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.03.2002 року [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Севастополі, АР Крим. На підставі ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15.04.2015 року, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved