Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги обгрунтовує тим, що 29 липня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], а рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 06 липня 2016 року їх шлюб розірвано. В шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а їй не вистачає коштів самостійно утримувати дочку. На даний час вона працює у Головному управлінні статистики у Волинській області на посаді фахівця з Інтерв'ювання і її сукупний дохід є невеликим. Вказує, що відповідач має намір працевлаштуватися, у зв'язку з чим зареєструвався в Нововолинському міському центрі зайнятості і отримує допомогу по безробіттю. З огляду на вищевикладене, просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання [PERSON] в розмірі ? частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Додатково пояснила, що вона на даний час не працює, звільнилася з Головного управління статистики у Волинській області оскільки влітку не працював дитячий садочок, з огляду на це не може самостійно забезпечити дитину всім необхідним, а тому просила позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що він не зобов'язаний утримувати їх спільну дочку, оскільки позивач проживає вже з іншим чоловіком і саме він повинен нести витрати пов'язані з утриманням дитини. Вказав, що не працює і у Нововолинському міському центрі зайнятості з 15 липня 2016 року у статусі безробітного не перебуває. Жодних письмових заперечень проти позову до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.3), копію довідки про доходи [PERSON] (а.с.4), довідки з місця проживання [PERSON] (а.с.), копію паспорта [PERSON] (а.с.7), довідку Нововолинського міського центру зайнятості, видана [PERSON] (а.с.27), копію трудової книжки [PERSON] (а.с.28), дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки відповідачем [PERSON] не надано суду жодних належних і допустимих доказів на обґрунтування своїх заперечень, а в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] і не виконує в добровільному порядку обов'язки по її утриманню, зобов'язаний її утримувати, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має і враховуючи що відповідач не працює, суд визначає до стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 650 грн. щомісячно, що наближено до половини розміру прожиткового мінімуму дитини такого віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду, позивач подала позов до суду 26 липня 2016 року. Таким чином, з огляду на вищевказану норму матеріального права, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 26 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Також, суд стягує з відповідача в користь позивача 500 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджені документально (а.с.9-12). Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved