Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

25.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 07 вересня 2013 року зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюб за актовим записом №124. У період шлюбу сторони спільних дітей не мають. У звязку з тим, що відповідач відбуває покарання в установі виконання покарань та його відмовою в наданні добровільної згоди на розірвання шлюбу у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану, не має можливості в позасудовому порядку розірвати шлюб. На даний час позивач проживає з 17.11.2014 року з [PERSON], вони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], ведуть спільне господарство, тобто створили нову сімю. За таких обставин сумісне життя і збереження шлюбу з відповідачем [PERSON] є неможливим, в звязку із чим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 07 вересня 2013 року підтверджується наданою суду копією Свідоцтва про шлюб, виданою 07 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] І-КИ №254199, про що 07 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис №124 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, оскільки позивач фактично створила іншу сімю, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved