Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], територіальної громади в особі Доманівської селишної ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, посилаючись на те, що 16 березня 2002 р. між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.02.1976 р. за реєстровим №611. На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним. Договір був зареєстрований Південною товарною біржею за №0799 16 березня 2002 р. 06 вересня 2002 р. Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №664. Наразі позивачка дізналася, що укладений між нею та [PERSON] договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити договір нотаріально Тирпак Т.М. не має змоги, оскільки продавець за договором [PERSON] помер [INFO] р., а спадкоємець [PERSON] - [PERSON] спадщину на даний житловий будинок не прийняв, а тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за №0799 від 16.03.2002 р. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, у письмовій заяві позов підтримала повністю, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджене зворотними поштовими повідомленнями, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав. Селищний голова Доманівської селищної ради Миколаївської області Дога О.О. надав письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без їх участі на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так із матеріалів справи встановлено, що 16.03.2002 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS]. За умовами договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №0799 від 16.03.2002 р., посвідченим Південною товарною біржею. Право власності продавця [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] підтверджене копією свідоцтва про право власності на житловий будинок №611, виданого 10.02.1976 р. Виконавчим комітетом Доманівської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення №6 від 07.05.1963 р. З матеріалів, що містяться у спадковій справі №02-14, заведеній після смерті [PERSON], вбачаєтьс, що [PERSON] [INFO] р. помер в м.Южноукраїнськ Миколаївської області. На день смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після його смерті за заповітом прийняв син [PERSON], якому на заповідане майно, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини ні за заповітом, ні за законом не зверталися. З огляду на вищевикладене слідує, що на час звернення позивачки до суду з даним позовом, спірний будинок не був предметом спадкування після смерті [PERSON], а оскільки спірний будинок знаходиться на території Доманівської селищної ради Миколаївської області, то остання в даному випадку є належним відповідачем у справі. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 06 вересня 2002 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області. За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на вересень 2002 року не суперечила чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу жилого будинку, сплатила за придбане майно 1 500 грн., договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований у Вознесенському МБТІ, посвідчення на сьогодні договору у нотаріальному порядку є неможливим через смерть продавця [PERSON], то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку в судовому порядку.

Outcome: approved