Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

24 травня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 31 липня 2012 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною картою та Тарифів банку. Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в зв'язку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобов'язань по поверненню кредиту, і станом на 30 квітня 2017 р. становить 15100,79 грн., складаючись із заборгованості по кредиту в сумі 1943,24 грн., заборгованості по процентах в сумі 11962,27 грн., та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 695,28 грн. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судова повістка відповідачу, направлена за зареєстрованим місцем його проживання в [ADDRESS], вручена йому не була та повернута до суду з приміткою «За зазначеною адресою не проживає», зробленою поштовим відділенням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в разі відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи, за адресою зареєстрованого або зазначеного у позовній заяві місця проживання, вважається, що судовий виклик вручено їм належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає, що судовий виклик відповідачу вручено належним чином. Справа розглянута заочно, у своєму клопотанні представник позивача не заперечив про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 31 липня 2012 р. між кредитодавцем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк), та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк відкрив на ім'я [PERSON] рахунок та видав платіжну картку для доступу до нього. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3 вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг, Банк надає клієнту Карту, визначену в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, та встановлює кредитний ліміт, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, клієнт також дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. [PERSON], відповідно до умов даного договору (Тарифи та п. 2.1.1.12.2 Правил), в разі використання кредитних коштів, зобов'язувався щомісячно до 25 числа, наступного за звітним, вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від заборгованості, які включають плату за користування кредитними засобами у звітному періоді, виходячи з 2,5 % у місяць (30 % річних), причому нарахування процентів здійснюється за пільговою ставкою у 0,01 % річних на строк до 55 днів по кожній витраті. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків, не менш, ніж за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо впродовж 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюється на правовідносини щодо кредиту, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентів за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, за період з 01 серпня 2012 року по 22 березня 2013 року [PERSON] використовував кредитні кошти, про що свідчить збільшення показників в графі «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)», збільшення поточної заборгованості по кредиту по закінченню пільгового періоду на дану суму кредиту (графа «Сальдо поточної заборгованості за кредитом»). Відповідач до 23 липня 2014 року вносив кошти на погашення кредиту, але допускаючи прострочення, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу - тіло кредиту, після чого припинив виконання своїх договірних зобов'язань та жодного платежу на погашення заборгованості більше не внесла, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, тому, з врахуванням внесених платежів, утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 1943,24 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитними коштами в сумі 11962,27 грн., які підлягають стягненню в повному обсязі. Пунктом 2.1.1.7.6. вищезазначених Умов та довідкою про умови кредитування також визначено, що при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, у зв'язку з чим дана неустойка також підлягає стягненню. Судовий збір, сплачений про подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved