Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

25 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 104, 110-113 СК України, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 07 вересня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис № 78. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 56, який був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 березня 2019 року. За час спільного проживання в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 07 вересня 2019 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області позивач та відповідач зареєстрували повторно шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 78. Причиною звернення до суду є те, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося. Сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, його збереження неможливе, оскільки спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх спільних з відповідачем дітей. Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 29 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 29 грудня 2020 року було відкладено судовий розгляд справи на 20 січня 2021 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за адресою зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, [PERSON] не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду 20 січня 2021 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] , позивач, та [PERSON] , відповідач, перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 56, який був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 березня 2019 року. Під час шлюбу в них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати - позивач, та син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, мати - позивач, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, які долучені до матеріалів справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , повторно 07 вересня 2019 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 78. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . З копії судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 16 січня 2018 року, що набрав законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04 січня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що подружнє життя між сторонами не склалося. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, подальше збереження шлюбу є неможливим. Спори стосовно спільного майна, придбаного ними за час шлюбу між сторонами на даний час відсутні. На утримання дітей відповідач на користь позивача сплачує аліменти на підставі судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 16.01.2018 року. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з позовної заяви, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з позивачем. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved