Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

24 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання та утримання їх неповнолітньої дитини. Позивач обґрунтувала вимоги тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Через зайнятість вихованням неповнолітньої дочки, вона не в змозі працювати та самостійно забезпечувати себе та малолітню дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Погодився сплачувати аліменти на утримання дочки. Проте утримувати дружину не бажає, оскільки не має для цього достатніх доходів. Підтвердив, що час від часу виїжджає на сезонні роботи, однак стабільного доходу від них не має. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 118193 (а.с. 4) та свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 247254 (а.с. 5) вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2016 року. За час шлюбу 11 грудня 2016 року в них народилася дочка [PERSON]. Дочка перебуває на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 16 квітня 2018 року № 599 (а.с. 9) та визнано відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Виходячи з наведеного, відповідач як батько дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні наряду з позивачем. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він ніде офіційно не працює, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як було встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами триває з 17 червня 2016 року. Народжена за час перебування у цьому шлюбу дочка [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] Батьком дитини є відповідач [PERSON] Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання, суд враховує матеріальний стан платника, спроможність надавати допомогу, бере до уваги стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначає їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial