Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.01.2011 року виконавчим комітетом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів поваги та любові. Шлюбні відносини фактично припинено з грудня 2016 року. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який буде проживати разом із позивачем. Враховуючи, що примирення та подальше збереження сім'ї є неможливим, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], шлюбне прізвище не змінювати, судові витрати покласти на відповідача. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксування судового процесу технічними засобами, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової кореспонденції та довідка про успішну доставку SMS-повідомлення. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, заперечень (відзиву) на позов не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2018 року було постановлено провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 11.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01 (а.с. 5). Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 23 (а.с. 6). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved