Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

25.04.2018 року представник ПАТ « Родовід банк» звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором № 32.2/АА-00012.08.2 від 08.04.2008 року в сумі 5 486,40 доларів США, а також стягнути з відповідачів, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 168,82 грн. (а.с.1-5 т.1). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ВАТ «Родовід банк», найменування якого з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на ПАТ «Родовід банк», та [PERSON] 08.04.2008 р. було укладено кредитний договір № 32.2/АА-00012.08.2, за яким банк відкрив Позичальнику невідновлювану кредитну лінію на загальну суму 17 507,07 доларів США терміном по 08 квітня 2015 року включно, з процентною ставкою 13,00 % річних, на наступні цілі: купівлю автомобіля та сплату страхових платежів, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, шляхом надання коштів на відкритий Банком Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] . 08.04.2008р. між Банком та Відповідачем-1 було укладено Договір застави транспортного засобу № 32.2/АА-00012.08.2-3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакуста Світланою Іванівною та зареєстровано в реєстрі за № 420. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 08.04.2008р. між банком та [PERSON] було украдено Договір поруки, за яким зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії, що укладені між Банком та Позичальником. За вказаним кредитним договором позичальник свої зобов`язання не виконав, має заборгованість , яка станом на 19.03.2018 р. складає 5 486,40 дол. США - сума заборгованості по кредиту та процентам. Вказує, що 20.12.2017 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 5455 розпочато процедуру ліквідації АТ «РОДОВІД БАНК» та делеговано повноваження ліквідатора банку уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченку А.М . Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2018 року( а.с. 41 т.1) позовну заяву передати за підсудністю на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області( а.с.44,45 т.1)відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено до підготовчого засідання. 05.09.2018 представником відповідача [PERSON] -адвокатом Мамирбаєвим Є.В., подано до суду відзив на позовну заяву( а.с.104-109 т.1). За змістом відзиву на позовну заяву, заперечують проти заявленого позову, вважають вимоги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права. Зазначив, що позовні вимоги до [PERSON] суперечать нормам чинного законодавства України. Так, [PERSON] впродовж шести місяців погашав кредитну заборгованість відповідно до доданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 19 березня 2018 року. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості [PERSON] 09 жовтня 2008 року був здійснений останній платіж в розмірі 175,48 доларів США на погашення нарахованих процентів за кредит. [INFO] [PERSON] трагічно загинув в ДТП, яка сталася в м. Обухів Київської області. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до п.1.2.2. Кредитного договору кредитні кошти також були скеровані на сплату страхових платежів згідно з полісом №190-0163515 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності від 04 квітня 2008 року. З наведеного слідує, що даний кредит був застрахований і, як вбачається з розрахунку заборгованості, 24 лютого 2009 року Банк отримав страховий платіж в розмірі 10 728,85 доларів США скерований на погашення заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а тому за ст. 1218 ЦК України зобов`язання не ввійшло до складу спадщини. Тому, вважає, що у позивача відсутні юридичні підстави для звернення з позовом до відповідача [PERSON] . Також зазначив, що відповідно до п. 1.2. договору поруки строк повного погашення заборгованості за кредитом - 08.04.2015 р. Зокрема відповідно до п. 2.2. договору поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена Кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості останнім платежем по Кредитному договору є дата 09.10.2008р. У самому договорі поруки не зазначено строку після якого порука припиняється, а умова про його дію до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Вважає, що в такому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України, про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, тобто до [PERSON] . Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, це строк існування самого зобов`язання поруки. Тому і право позивача, і обов`язок відповідача [PERSON] по його закінченні припиняються, відповідно й жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, позивач вчиняти не може. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс 15. Зокрема, згідно правової позиції викладеної у постанові ВСУ від 06.09.2017 року у справі № 6-623цс17, Договір поруки є припиненим в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України. Також, вважають, що грошове зобов`язання в доларах США не може бути виконане, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Крім того, зазначив, що позивач до подачі позовної заяви жодного разу належним чином не направив відповідачу [PERSON] письмової вимоги, а тим паче вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява позивача датована та підписана 18.04.2018 р., вимоги про поновлення строку на подання даної позовної заяви позивачем не заявлено. На підставі наведеного та у відповідності до ч. 1 ст. 257 ЦК України, вважають, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності для звернення до суду. 11.10.2018 р. до суду надійшла заява представника ПАТ «Родовід банк» про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними та поновити пропущений процесуальний строк на подачу вказаної позовної заяви, а також клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.132-135, 208-210 т.1). 12.10.2018 року представником позивача Ковальчук В.Ю. до суду подано відповідь на відзив (а.с.115-120 т.1), згідно якої, позивач заперечує підстави, які викладені у відзиві, не погоджується з ними та вважає обставини, зазначені у відзиві необґрунтованими. Зазначив, що 10 вересня 2018 року представник АТ «Родовід банк», ознайомившись із зазначеним вище відзивом дізнався, що [INFO] відповідач [PERSON] трагічно загинув у ДТП. Згідно відзиву, відповідач [PERSON] не прийняла спадщину від свого покійного чоловіка [PERSON] , а оскільки заборгованість перед банком станом на 19 березня 2018 року становить 5486,40 дол. США, 14.09.2018 року представником позивача було направлено претензію до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з проханням повідомити чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , яке коло осіб, які звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у разі видачі свідоцтва про право на спадщину повідомити про всіх спадкоємців [PERSON] що прийняли спадщину та яким видано таке свідоцтво. Проте, станом на дату направлення відповіді на відзив, відповідь на претензію не надходила. Відповідно до п. п. 1.1., 1.3. Договору поруки Поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед Банком в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 32/АА-00012.08.2-3/П від 08.04.2008, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладенні до закінчення строку його дії, що укладені між Банком та Позичальником, а також взяв на себе зобов`язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник. Заборгованість за даним кредитним договором станом на 2018 рік не є погашеною, а Договір поруки діє від 08 квітня 2008 року та не є припиненим. Враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в постанові ВС України від 7.09.2014 р. у справі № 6-53пс14, та норми Договору поруки, повне погашення заборгованості за Кредитним договором не відбулося і договір поруки діє. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦКУ, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Оскільки кредит був наданий в іноземній валюті, а саме в доларах США, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості та позовні вимоги обчислені у доларах США. До того ж наданий розрахунок заборгованості містить еквівалент нарахованих у доларах США сум у гривні. Тому, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у доларах США є законними та правомірними та не суперечать чинному законодавству України. Щодо визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, зазначив що, 20.12.2017 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 5455 розпочато процедуру ліквідації АТ «РОДОВІД БАНК», Банк визнано неплатоспроможним. Оскільки Банк перебуває у важкому фінансовому становищі, виникла необхідність скорочення штату. Як наслідок, через надзвичайно великий документообіг у юридичного відділу було збільшено обсяг роботи (оскільки зменшено штат), та була необхідність майже кожного дня брати участь в судових засіданнях. Крім того, процедура оплати судового збору АТ «РОДОВІД БАНК» як неплатоспроможного банку, що перебуває у процедурі ліквідації, потребує узгодження з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що зумовлює необхідність додаткової втрати часу. Ухвалою суду від 14.06.2019р., яка відображена у протоколі судового засідання (а.с.217 т.1), залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Ухвалою суду від 24.10.2019 р., яка відображена у протоколі судового засідання (а.с.244,245 т.1), визнано обов`язковою явку представника ФК «Довіра та гарантія» в судове засідання для дачі особистих пояснень, та зобов`язано надати оригінали документів. Ухвалою суду від 24.10.2019р.(а.с.246,247 т.1) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», про стягнення заборгованості за кредитним договором - в частині позовних вимог до [PERSON] , у зв`язку зі смертю останнього. Ухвалою судді від 24 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.1 т.2). Представник позивача ПАТ «Родовід банк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не направив. Згідно відповіді на відзив просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мамирбаєв Є.В. позов не визнав, у задоволені позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Третя особа, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», у судове засідання не з`явився. Проте, 13.11.2019 та 18.12.2019 р. на адресу суду за підписом директора ТОВ «ФК Довіра та гарантія» [PERSON]. надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, будь-яких заперечень щодо позову суду не направили. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача Мамирбаєва Є. В., дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід банк», [PERSON] укладено кредитний договір № 32.2/АА-00012.08.2 (а.с.8-11 т.1). Згідно п.п.1.1,1.2, 1.3,1.5,1.7 п.1 Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17507,07 доларів США терміном по 08 квітня 2015 р. включно. Кредитні кошти надаються виключно на наступні цілі: купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Для обліку виданих кредитів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] . Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 13,00 процентів річних. Згідно п.1.7 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором є застава автомобіля марки Chevrolet Laccettі, згідно з договором застави №32.2/АА-00012.08.2-3 від 08.04.2008 р. У відповідності до п.п. 3.1., 3.1.1., 3.1.2. п.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісячно до 10 числа кожного календарного місяця частково погашати заборгованість у розмірі 208.42 дол. СІНА та нараховані проценти за користування кредитними коштами, та повернути одержаний кредит не пізніше 08.04.2015р. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №32.2/АА-00012.08.2 між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] 08.04.2008 р. укладений Договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором солідарно відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором № 32.2/АА-00012.08.2 від 08.04.2008р., а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Поручитель бере на себе зобов`язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник (п.п.1.1,1.3)(а.с.14-15 т.1). Згідно п.1.2 договору поруки, строк повного погашення заборгованості за кредитом- 08.04.2015 року. Відповідно до п. 2.1,2.2 вищевказаного Договору, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за платежами, що передбачені Кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором. Поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Кредитора про невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування суми невиконаного Позичальником зобов`язання. Відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Відповідно до п.4.1, 4.3 Договору поруки, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за Кредитним договором. Цей договір припиняється припиненням дії Кредитного договору, а також у випадках, передбачених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, шляхом надання коштів на відкритий позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується заявою на видачу готівки № 478_10 від 08.04.2008р. та випискою/ Особовим рахунком з 08.04.2008 по 13.03.2018 (а.с.16,25-27 т.1). Проте, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим, згідно наданого розрахунку заборгованості виникла заборгованість по кредиту та процентам, яка станом на 19.03.2018 р. становить 5 486,40 доларів США (а.с.24 т.1). Водночас, проаналізувавши наданий позивачем ПАТ «Родовід Банк» розрахунок (а.с.24 т.1), суд встановив, що фактично зазначена в розрахунку сума заборгованості 5486,40 доларів США - це залишок заборгованості за кредитом (сума отриманого кредиту 17507,07доларів США - загальну суму погашення заборгованості за кредитом - 12020,67 доларів США = 5486,40 доларів США). Крім того, дослідження поданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості встановлено, що він має відомості, що згідно Свідоцтва про смерть [INFO] р . призупинено нарахування процентів, а також відомості про перерахування страхового відшкодування для погашення кредитної заборгованості та погашення заборгованості 24.02.2009 за кредитом - в сумі 10728,85 доларів США, за процентами - в сумі 85,51 доларів США (а.с.24). Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. За приписами ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель, за змістом указаним норм матеріального права, хоча і пов`язаний з боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення прострочення божника, було передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс 15. Як було встановлено п. 1.2 Договору поруки строк повного погашення заборгованості за кредитом - 08.04.2015 року( а.с.14 т.1). Зокрема, згідно п.2.2 Договору поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена Кредитним договором. Як роз`яснив Верховний Суд України, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинна бути пред`явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Така позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 17 вересня 2014 року по справі №6-53цс14, №6-1265цс16 від 19.10.2016 року, а також від 06.09.2017 року у справі № 6-623цс17. Як вбачається з кредитного договору боржник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 08 квітня 2015 року включно, у розмірі та строки, визначені Кредитним договором. Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості( а.с.24 т.1) та виписки/особового рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором № 32.2/АА-00012.08.2 від 08.04.2008 року, останнє погашення суми кредиту та нарахованих процентів позичальником [PERSON] було здійснено 09.10.2008 року. З даним позовом ПАТ «Родовід банк» звернулося до суду 18.04.2018( а.с.1 т.1), тобто з часу настання строку виконання основного зобов`язання, а, відповідно з моменту виникнення права вимоги, минуло більш ніж шість місяців. Проте, наведені підстави для визнання поруки припиненою були б актуальними за умови, якщо б не змінився боржник у зобов`язанні. Встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] у віці 28 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 589, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 20 жовтня 2008 року( а.с.113 т.1). За змістом ч. 4 ст.25ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у моменті її смерті. На підставі ч. 1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою, у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до вимог ч.3 ст.559 ЦК України, в редакції, чинній на момент смерті позичальника, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за іншу особу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що порука відповідача [PERSON] припинена в силу вимог ч.3 ст.559 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] .. Водночас, згідно зі ст. ст. 1216, 1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно інформації, наданої завідувачем Бориспільської міської державної нотаріальної контори 30.10.2018 за № 1599/01-16 та 23.11.2018 за № 1770/01-16, на запити суду від 16.10.2018 та 20.11.2018, спадкова справа до майна померлого [INFO]. [PERSON] не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53877070 від 30.10.2018 (а.с.96-98 т.1). Належних і допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , позивачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, визначений ст.1281 КК України, за змістом якої в редакції, чинній на момент відкриття спадщини та звернення позивача з позовом до суду передбачав наступне. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що про смерть боржника [PERSON] позивачу було відомо з жовтня 2008 року, у зв`язку з чим проценти з [INFO] не нараховуються, а отже, вищенаведених вимог ст.1281 ЦК України позивачем дотримано не було. Вимога до відповідача [PERSON] , як до спадкоємця померлого боржника [PERSON] , не пред`являлась. Той факт, що ПАТ «Родовід банк» 14.09.2018 року звернулося з претензію до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з проханням повідомити Банк: - чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] ,- повідомити про коло осіб, які звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , - у разі видачі свідоцтва про право на спадщину повідомити Банк про всіх спадкоємців [PERSON] , що прийняли спадщину та яким видано таке свідоцтво (а.с.205,206 т.1), - не змінюють інших встановлених судом фактичних обставин справи, а також не спростовують вищенаведених висновків суду щодо порушення позивачем порядку ( у тому числі строків) пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Крім того, у ході розгляду справи представником позивача було направлено до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.221 т.1), яким повідомлено, що 29.05.2019 р. між АТ « Родовід банк» та ТОВ «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» було укладено Договір № 16 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого відбулося переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором № 32.2/АА-00012.08.2 від 08.04.2008, укладеним ВАТ «Родовід банк» з [PERSON] (а.с.232-239 т.1). Згідно з вимогами п.п. 2,3 ч.2 ст.43ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Суд визнавав обов`язковою явку представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» для дачі у судовому засіданні пояснень та зобов`язав надати суду оригінали документів, за якими 29.05.2019 р. відбулося переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором № 32.2/АА-00012.08.2 від 08.04.2008. Проте, представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в призначене судове засідання не з`явився та оригінали документів суду для огляду не надав. Слід звернути увагу, що під час розгляду справи ПАТ «Родовід банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не було уточнено позовних вимог та не подано заяви про заміну позивача. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладені встановлені судом обставини, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Родовід банк» безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, представник відповідача у відзиві (а.с.109), звертає увагу на порушення позивачем строків позовної давності, про застосування якого заявив у відзиві, у зв`язку з чим суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач звернувся до суду з даним позовом, який було датовано та підписано - 18.04.2018 року (а.с. 1- 6 т.1), тобто з пропуском визначеного законом строку загальної позовної давності, і доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважних причин, суду не надано. Обставин, які б свідчили про поважність причини пропущення позовної давності, судом також не встановлено. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з припиненням поруки [PERSON] та відсутністю підстав для задоволення вимог кредитора спадкодавця [PERSON] .. З платіжного доручення № 19 від 17.04.2018р.( а.с.7 т.1) вбачається, що при пред`явленні позову ПАТ «Родовід банк» було сплачено судовий збір у розмірі 2168,82 грн. Зважаючи, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат в силу вимог ст.141 ЦПК України відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed