overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у справі, та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №245. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюб є формальним, сторони між собою не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №245, сторони перебувають у шлюбі з 14.12.2013 року (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 12.06.2014 року. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що її донька є інвалідом з дитинства, страждає психічним захворюванням та це впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Деснянської районної у місті Чернігові ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] має місце важка розумова відсталість, тому вона за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Це підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи № 227 від 17.04.2018 року. Відповідно до вимог положень ч.ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи викладене, [PERSON] повинна бути визнана недієздатною до 25.05.2020 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08.08.2009 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №11. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались у присутності їхньої доньки і це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, у тому числі на життя в шлюбі. Тому [PERSON] просить шлюб між ними розірвати. Позивачка надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2009 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №11 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів та відсутності взаєморозуміння. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались у присутності їхньої доньки, що негативно може вплинути на її психіку, погляди на життя, у тому числі на життя у шлюбі. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивачка просить лишити дитину на проживання з нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.04.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №44. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач надав заяву у якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.04.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №44 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач просить залишити дитину на проживання із собою. Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, що на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом одного місяця після смерті сина [PERSON], який помер 14.04.2012 року. Мотивує це тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті сина, але своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до державної контори для оформлення спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняла так як є єдиним спадкоємцем. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи без представника сільської ради, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 14.04.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №188533 та є сином позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-ФП №001996, свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП №280684, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП №355460. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №804/02-31 від 22.02.2018 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК № 942/02-14 від 02.03.2018 р. видно, що після померлого 14.04.2012 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки вважала, що спадщину прийняла так як є єдиним спадкоємцем після смерті сина, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і їй слід надати додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 28серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області між [PERSON], який народився 18.12.1987 року та [PERSON] (дівоче прізвище Кобилинська) [PERSON], яка народилася 30.03.1991 року, актовий запис №81 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 704,80 грн.. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], протягом усього подружнього життя було відсутнє взаєморозуміння, у звязку з чим виникали сварки та скандали, які в свою чергу змінювали почуття один до одного у некращу сторону. Також, причиною розпаду сім»ї є несумісність їхніх характерів. Більше чотирьох місяців разом не проживають. Впевнена, що сім»ю зберегти не можливо. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.08.2015 року серії І-ТТП №127190. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №249250. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

26.02.2018 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту на право довічного успадкованого володіння землею на земельну ділянку площею 0,86 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, виданого на підставі рішення Майорівської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області №27 від 1992 року на ім'я [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що йому на підставі рішення Майорівської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області №27 від 1992 року було видано державний акт на право довічного успадкування володіння землею, згідно якого заявник отримав у власність земельну ділянку площею 0,86 га для ведення особистого підсобного господарства. На теперішній час виявилось, що у державному акті прізвище заявника зазначено як «[PERSON]», тоді як в паспорті зазначено як «[PERSON]». У зв'язку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявник не з`явився, але від його представника надійшла заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просив їх задовольнити (а.с.15). Представник Біляївської міської ради Біляївської об'єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просиві справу слухати у його відсутність, та не заперечував проти заяви (а.с.13). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, заявнику було видано Майорівською сільською радою народних депутатів державний акт на право довічного успадкованого володіння землею, який був виданий на ім'я [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявнику належить земельна ділянка площею 0,86 га (а.с.6). Однак, у державному актів у прізвищі заявника допущена описка, а саме вказано прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Той факт, що державний акт на право довічного успадкованого володіння землею, на підставі якого заявнику належить земельна ділянка площею 0,86 гектарів, який був виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМС України в Одеській області 01.06.2001 року (а.с.4), пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 08.08.2012 року (а.с.5), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «[PERSON]». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

26.02.2018 року заявник звернувся із заявою до суду про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] до Житомирської обласної психіатричної лікарні №2, без його згоди, мотивуючи тим, що останній хворіє на психічний розлад, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих, неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Він був поміщений до психіатричного закладу 23.02.2018 року по направленню лікаря психіатра Овруцької ЦРЛ у супроводі опікуна. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив суду, що хворий, на даний час, перебуває у такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування у психіатричному закладі в умовах стаціонару. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.12.2005 року [PERSON] визнано недієздатним та таким, що потребує опіки, а 11.05.2010 року [PERSON] призначено опікуна [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації (ч. 3 ст. 17 Закону). З висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 10.01.2018 року вбачається, що [PERSON] хворіє на виражену деменцію змішаного органічного ґенезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного) з психопатизацією особи і рідкими судомними нападами, потребує постійного стороннього догляду і нагляду, не може самостійно задовольнити свої життєві потреби на необхідному рівні, потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним режимом нагляду. Враховуючи нестабільний псих.стан хворої перебування хворого на судовому засіданні суду недоцільне. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved