Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

26.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 03.10.2009 року та зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 515. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з жовтня 2016 року, майнового спору немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Позивач вважає, що примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим змушена звернутись до суду з позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, повідомлявся належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій дає згоду на розірвання шлюбу з [PERSON], зазначає, що майновий спір відсутній, просить витрати по розірванню шлюбу віднести на позивача та розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 03.10.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 515, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] /а.с. 4/. [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 12999, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони у справі /а.с.5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з жовтня 2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно утримання дитини та поділу спільного майна на теперішній час не заявляють. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved