Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] пред'явили вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. З вересня 2006 року вони почали користуватися нежитловою будівлею [ADDRESS] що раніше належала агрофірмі «Прикордонник». Вони вирішили корис- туватися вказаною будівлею, оскільки майно знаходилось у вкрай жахливому стані - на 80% був відсутній дах, не було вікон та дверей, почали руйнуватися стіни. Рішення поступово відбудувати будівлю та почати користуватися нею ними прийнято у зв'язку з господарською потрібністю. Від- крито заволодівши спорудою та розподіливши її між собою на дві частини, з вересня 2006 року вкладають значні кошти на її утримання. За цей час ними спільно відремонтовано дах, відновлені вікна та двері, усилено стіни будівлі, кожен рік проводяться поточні ремонт. На час заволодіння будівлею вона належала ВАТ «НВНГ «Прометей», яке знаходилося у стані ліквідації, будь-яких претензій від керівництва підприємства щодо користування ними напівзруйнованою будівлею до них ніхто не пред'являв. За час відкритого та безперервного користування будівлею до них будь-яких претензій від можливо заінтересованих сторін не надходило, майновий пай колишньої агрофірми «Прикордонник» не розпайовувався. У зв'язку з ліквідацією підприємства укласти пра- вову угоду щодо купівлі-продажу вказаної будівлі не можливо. Тому ними розпочата процедура збору документів, підтверджуючих їх право на вказану будівлю. Так, Татарбунарським районним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю [ADDRESS], за їх заявою рішен- ням сільської ради присвоєно адресу. За таких обставин, просили визнати за ними право власності на згадану нерухомість за набувальною давністю, оскільки інших способів захистити їх право вла- сності законом не передбачено. Представник позивачів у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- дати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не з'я- вився, сільський голова надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ра- ди, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 25.08.2016 р. (а.с.7-10, 27-33,63-69), позивачами замовлено технічну документацію на нежитлову будівлю [ADDRESS] Вартість частини нежитлової будівлі № 4, площею 687,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], станом на 28.11. 2016 р. складає 217621 грн., що вбачається з звіту про незалежну оцінку ринкової вартості, складе- ного ТОВ «Імперіал-777» (а.с.11-26). Вартість частини нежитлової будівлі № 4, площею 591,3 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], станом на 28.11. 2016 р. складає 187061 грн., що вбачається з звіту про незалежну оцінку ринкової вартості, складе- ного ТОВ «Імперіал-777» (а.с.47-62). Рішенням Лиманської сільської ради № 45 від 13.12.2016 р. спірному об'єкту нерухомості прис- воєна адреса: [ADDRESS] (а.с.42). Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприєм- ців, сформованого 08.05.2015 р. (а.с.43-45), 30.07.2007 р товариство з обмеженою відповідальніс- тю «Науково-виробниче насінницьке господарство «Прометей» припинено як юридична особа у зв'язку з визнанням її банкрутом на підставі судового рішення Господарського Суду Одеської області № 21/87-04-5098. Довідками виконкому Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 11.04.2017 р. та 20.04.2017 р. (а.с.46,77) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року дійсно безперервно користуються та здійснюють поточний ремонт на нежитлової будів- лі [ADDRESS]. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здій- снює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені за- коном, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і про- довжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною дав- ністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивіль- них прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про дав- ність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набу- вальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній вла- сник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно п.п.9,10 зазначеної Постанови, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права влас- ності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовіс- ним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї пі- дстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони ма- йна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володін- ня, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєд- нати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадко- ємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року відкрито заволоділи та безперервно користуються, доглядають та проводять ремонти, тобто добросовісно заволоділи нежитловою будівлею [ADDRESS], та продовжують відкри- то, безперервно нею володіти. Однак, у зв'язку з тим, що власник спірного майна - ВАТ «НВНГ « Прометей» як юридична особа ліквідована у зв'язку з банкрутством, вони не мають можливості оформити право власності на вказаний об'єкт. За таких обставин, вважає суд, за [PERSON] та [PERSON] має бути визнано право вла- сності на зазначену зазначене нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved