Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

25.05.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 29.08.2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили з квітня 2015 року, коли відповідач пішов з сім'ї і весь цей час вони проживають окремо. Після народження доньки відносини з відповідачем почали погіршуватись, він повність змінив своє ставлення до неї, його перестала цікавити сім'я, він став байдужим та безвідповідальним. У виховані дитини відповідач участі не бере, всі домашні турботи вона виконувала одна. Кожен з них живе самостійно, сім'я фактично розпалась. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2013 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1289. Після реєстрації шлюбу дружині, яка в дівочості мала прізвище «[PERSON]», було присвоєно прізвище чоловіка «[PERSON]». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved