Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

26. 07. 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] 22. 02. [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2011 року. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] 22. 02. [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, з травня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, але офіційно шлюб не розірвали. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матірю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, хоча він має достатньо високій дохід, він є фізично здоровою людиною, не має на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей. На підставі наведеного позивачка просить суд її позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, не надав до суду жодної заяви, або клопотання по справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданому у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області серія 1-КИ № 212568, актовий запис № 550 (а.с.7). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] 22. 02. [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданому у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області серія 1-КИ № 378576, актовий запис № 175 (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами не склалися, з травня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, але офіційно шлюб не розірвали. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, хоча він має таку можливість, він є фізично здоровою людиною, на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід стягувати щомісячно в твердій грошовій сумі яка дорівнює 1500,00 грн. до досягнення ним повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп.

Outcome: approved