Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

26.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї заборгованість за Договором про надання кредиту № б/н від 27.03.2012 року у розмірі 51430,76 гривень, а також судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 1762,00 гривень. При цьому посилається на те, що 27.03.2012 р. між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] було укладено договір № б/н про надання кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повергнення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк свої зобовязання за договором кредиту виконав. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконала, тому розмір заборгованості за кредитним договором станом на 31.12.2017 р. складає 51430,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 285,99 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 42987,19 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5232,31 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 2425,27 гривень. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2018 року розгляд даної справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. В подальшому до суду не надходило заяв сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.03.2012 р. між ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] було укладено договір № б/н про надання кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повергнення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно розрахунків наданих позивачем на його користь підлягає стягненню з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, що станом на на 31.12.2017 р. складає 51430,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 285,99 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 42987,19 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5232,31 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 2425,27 гривень. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобовязання. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за Договором про надання кредиту № б/н від 27.03.2012 року, в розмірі 51430,76 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved