Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

26.02.2016р. [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів (дата звернення до суду підтверджується штампом канцелярії суду). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем з червня 2009р. у шлюбі, але рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом з Позивачем та перебуває на її повному утриманні. На даний час Відповідач, за даними Позивачки, працює по трудовому договору в Чехії та отримує заробітну плату у розмірі 20 000чешських крон. З урахуванням того, що Відповідач аліментів на утримання інших осіб не сплачує, а відповідно до положень Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дітей, то Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/ 4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Також просила стягнути з Відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 3 500грн. та покласти на Відповідача витрати по оплаті судового збору, які стягнути на користь держави. Позивачка та її представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Представники Відповідача [PERSON] та [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечили, вказуючи про те, що Відповідач і після розірвання шлюбу в добровільному порядку сплачує Позивачці кошти на утримання дитини. Зокрема у письмових запереченнях на позов представник Відповідача [PERSON] зазначив, що його довіритель з червня 2013р. уклав трудовий контракт на роботу в Чехії, але після цього приїжджаючи в Україну на кілька днів перебував саме у квартирі позивачки і надавав гроші на утримання. Після розірвання шлюбу (у січні 2015) Відповідач кожного місяця постійно передає гроші на утримання дитини. На підтвердження вказаних заперечень до них долучено ксерокопії документів іноземною мовою, які як стверджувала сторона Відповідача та не заперечувалось стороною Позивача, свідчать про здійснення Відповідачем на ім'я Позивачки грошових переказів на різні суми, в тому числі і за січень, лютий та березень 2016р. Крім того, представник Відповідача в запереченнях зазначив, що правові підстави для стягненням з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 500грн. відсутні, оскільки інтереси позивачки в суді представляє представник на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Вислухавши пояснення осіб, які зявились до розгляду справи, встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що між Позивачем та Відповідачем 27.06.2009р. відбулася реєстрація шлюбу у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2015р. шлюб між стронами було розірвано (а.с.3-4). Після розірвання шлюбу неповнолітня донька залишилася мешкати з Позивачем. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]., про що в Книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис - № 1275 та відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві видано Свідоцтво про народження (а.с.5). Даних про укладення між сторонами письмового договору про утримання дитини у судовому засіданні стронами суду не повідомлено та жодних доказів з даного приводу не надано. В даний час Відповідач працює в Чехії по Трудовому договору, за умовами якого договірна місячна заробітна платня без відрахувань передбачена у розмірі 20 000 Чешських крон, яка має виплачуватись до 25 числа за попередній місяць на рахунок Відповідача, вказаний в договорі (п.2, п.3 Договору) (а.с.7, 8). Водночас, з пояснень сторін у судовому засіданні та копій документів, долучених як Позивачем до позову, так і стороною Відповідача до заперечень, судом встановлено, що Відповідач, починаючи приблизно з березня 2015р., направляє на ім'я Позивачки грошові (поштові) перекази на утримання неповнолітньої дитини, що в більшості випадків складали 5 000 чешських крон, а в лютому та березні 2016р. менші суми. Позивачка в судовому засіданні визнала, що отримувала від Відповідача грошові кошти за грошовими переказами, у тому числі і за лютий та березень 2016р., проте у меншому розмір ніж раніше. Отже, у судовому засіданні встановлено, що Позивач та Відповідач після розірвання шлюбу не вирішили в добровільному порядку питання щодо утримання дитини. Відповідач з власної ініціативи у добровільному порядку здійснював Позивачці грошові перекази на утримання неповнолітньої дитини, проте оскільки сума виплат між сторонами чітко письмово не обумовлена, то останні місяці, в тому числі в березні 2016р. суми переказів були значно меншими ніж у 2015р. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення Позивачки до суду є 26 лютого 2016р., оскільки саме цим днем позовна заява здана безпосередньо до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується відповідним вхідним штампом на першій сторінці позовної заяви. Разом з тим, при розгляді справи по суті судом було встановлено, що Відповідач здійснював переказ коштів на утримання неповнолітньої дитини, у тому числі і у березні 2016р., а тому суд вважає за необхідне в даному випадку провести стягнення аліментів з дня постановлення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду справи, стороною Відповідача були надані суду документи, які підтверджують офіційне працевлаштування Відповідача в Чехії та розмір щомісячної заробітної плати без відрахувань. Жодних даних про наявність у Відповідача інших осіб, які перебувають на його утриманні і на користь яких з нього стягуються аліменти, до суду не надано. Враховуючи ст. ст.182-183 СК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]., в розмірі 1\\4 усіх видів заробітку (доходу) Відповідача - підлягають задоволенню з дня винесення рішення у даній справі, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 551,20 грн. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial