overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 10.03.2014 року померла його рідна баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, при житті на випадок смерті вона залишила заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилася. Він є спадкоємцем за правом представлення, але в установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся так як перебував на лікуванні. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справуу його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 10.03.2014 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ОЛ № 205839. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 578 площею 4,40 га., що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серія КР №1660. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 515 від 30.12.2013 року. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, про що свідчить заява, зареєстрована в реєстрі за № 88 секретарем Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за правом представлення, відповідно до ст.. 1266 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби в травні місяці 2015 року, але нотаріус відмовила, посилаючись на пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що позивач в період з 01.09.2014 року по 10.09.2014 року перебував на лікуванні, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою № 151 будинку №6 по вул. 50 років СРСР в м. Чернігові, з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з літа 2010 року не проживає в даній квартирі без поважних причин та не приймає участі в утриманні житла, не сплачує за комунальні послуги. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась через оголошення у пресі. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], власником якої є позивач. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] більше року. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратила своє сервітутне право на житло. На підставі вищевикладеного, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 39910,03 грн. за кредитним договором № 06/07/08-G від 15.02.2008 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/07/08-G, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 88000 грн. з розрахунку 13,2 % річних за користування кредитом на строк з 15.02.2008 року по 14.02.2023 року. 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах перший відступає другому права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в наслідок чого позивач набуває право вимоги до боржника. Відповідно до п.4.3 вказаного договору позичальник зобов'язується сплачувати нараховані проценти за користуванні кредитом до 10 числа кожного місяця, а також 14.02.2023 року або в день повного дострокового погашення кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку чи безготівкового перерахування. Відповідно до п.п. 2.7, 5 та 6.2 кредитного договору у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, встановлені процентні ставки, збільшення їх розміру та пеня. Відповідач використовував кредитні кошти, але в зв'язку з порушенням ним умов договору станом на 06.04.2015 року утворилась заборгованість в сумі 39910,03 грн., яка складається з: 17199,66 грн. - тіло кредиту; 18234,22 грн. - відсотки, 4476,15 грн. - пеня. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, а в позовній заяві вказано прохання про задоволення позову, заочний розгляд справи та у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями договору № 06/07/08-G від 15.02.2008 року (а.с4-12), розрахунку вартості споживчого кредиту (а.с.13-15), заяви про видачу готівки від 13.02.2008 року (а.с.16), відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України підтверджені позовні вимоги в частині отримання кредиту відповідачем, а копією договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року (а.с.22-27) та додатку до нього (а.с.28) підтверджено право вимоги заборгованості позивачем, проти яких відповідач не заперечував, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 420 грн. за розміщення оголошення у газеті. Також ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно судовий збір в роз мара 399,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 67870,04 доларів США за кредитним договором № VІW3АК08223736 від 12.09.2007 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № VІW3АК08223736, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 21212,067 доларів США на термін до 11.09.2012 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав, а відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.03.2015 року має заборгованість у сумі 67870,04 доларів США, яка складається: 14857,05 доларів США заборгованість за кредитом, 16426,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 927,49 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 35659,26 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних вимог суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями кредитно-заставного договору № VІW3АК08223736 від 12.09.2007 року, рахунку-фактури підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.06.2013 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без його особистої участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24 лютого 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.09.2010 року Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №258. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили біля 3 років. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з листопада 2013 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб не вдався з самого початку. Відповідач її ображав, бив, після народження дитини бив з дитиною на руках, тому вона забравши дитину пішла від нього. З листопада 2013 року відповідач жодного разу не поцікавився, де вони з дитиною, не шукав побачення. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер. Збереження їх сімї вже не можливо, оскільки кожний з них проживає власним життям, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини не мають, дитина залишається проживати разом з нею, спільного майна з відповідачем не нажили. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 17.09.2010 року Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №258, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №132655 /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень позивача, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з листопада 2013 року, кожен з них влаштував особисте життя, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За таких обстави, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.10.2008 року Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №1008. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили шість років. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з червня 2014 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що чоловік почав зловживати спиртними напоями, у звязку з чим в сімї почалися сварки, образи, все це відбувалося на очах малолітньої дитини. На теперішній час сімю зберегти не можливо, оскільки вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та жити разом з ним, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини не мають, дитина залишається проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 17.10.2008 року Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №1008. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка Кара, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №083941 /а.с.9/. Від шлюбу подружжя Кара мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №226791, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №29 /а.с.8/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, шлюбні відносини ними припиненні із червня 2014 року, шлюб носить формальний характер, сторони наполягають на розірвання шлюбу, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

25.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на час навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у період з 30.01.1992 року по 23.01.2001 року співмешкала зі [PERSON]М, від даних відносин народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про її народження вказаний відповідач. На цей час [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення за контрактом спеціальність Правознавство Вознесенського коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Строк закінчення навчання 30.06.2017 року. Оскільки, відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] аліментів на час навчання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення строку навчання. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутність. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]м. є рідним батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданого 20.06.1996 року відділом РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, у якому в графі «батько» вказано «Щербінін Андрій Миколайович» (а.с. 3). Із довідки за підписом директора Вознесенського коледжу Миколаївського національного аграрного університету за № 258 від 15.05.2015 року вбачається, що [PERSON] є студенткою вказаного навчального закладу, форма навчання денна, за контрактом, спеціальність Правознавство. Строк закінчення навчання 30.06.2017 року (а.с. 4). Оскільки, [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є працездатним, тому, має змогу надавати допомогу на період навчання доньки у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення нею навчання. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 199 СК України, є правові підстави для задоволення позовних вимог. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

25.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Із позову вбачається, що 29.06.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 314. Від шлюбу не мають спільних дітей. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть більше року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.13/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved