overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № НАХRR 117052963 від 25.11.2009 року в сумі 34 113,79 гривень, що складає грн. 3 733,90 - тіло кредиту, 2,13 грн. - заборгованість за відсотками, 28 277,10 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн., 1600,66 грн.- штрафи. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту № НАХRR 117052963 від 25.11.2009 року, укладеного між ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» та відповідачеві було надано кредитні кошти за кредитним договором в сумі 3 733,90 грн. 0,12 % річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором заборгованість станом на 15.04.2014 року становить 34 113,79 гривень, що складає грн. 3 733,90 - тіло кредиту, 2,13 грн. - заборгованість за відсотками, 28 277,10 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн., 1600,66 грн.- штрафи. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що сума пені, яку нараховано позивачем в розмірі 28 277,10 грн. є несоразмірно великою та перевищує заборгованість за кредитом, що суд визнає обставинами, що мають істотне значення. Тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути зі [PERSON] 16360 грн., які він сплатив за договором купівлі-продажу двигуна РЕНО 420Ті. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав письмову заяву, в якій надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони домовилися про купівлю-продаж двигуна РЕНО 420 Ті. За видатковим касовим орденом № 1 від 26.11.2014та видатковим касовим орденом № 2 від 27.11.2012 позивач в рахунок передоплати сплатив 16 360 грн. У визначені строки відповідач не надав вказаний двигун РЕНО 420 Ті, в зв'язку з чим позивач звернувся до [PERSON] з вимогою щодо повернення сплачених коштів за товар, проте останній відмовив в її задоволенні. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За приписом ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 ст. 651, ч. ст. 655 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно ч. 3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач відмовився передати двигун у встановлений строк, договір підлягає розірванню, а з відповідача на користь позивача належить стягнути 16360 грн. суми попередньої оплати за товар. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачапідлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати в розмірі 261 грн., пов'язані з публікацією оголошення у пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що він не може оформити право власності на спадкове майно - земельну частку (пай), яка залишилася після смерті батька, у зв'язку з тим, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме: те, що йому не було відомо про наявність у батька сертифіката на земельний пай. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві і останній пояснив, що позивач дізнався про наявність спадкового майна у грудні 2013 року і звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Його батьки розлучилися і проживали окремо. Інших спадкоємців немає. Представник відповідача Затурцівської сільської ради позов визнала та пояснила, що у минулому році сільська рада розшукувала осіб, які мали право на земельні паї, які не були витребувані власниками або спадкоємцями. Згідно з довідкою Затурцівської сільської ради № 1416 від 24.12.2013 року єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] є позивач (а.с. 5). Постановою завідувача Локачинської держнотконтори від 16 квітня 2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 7). Спадкова справи після смерті [PERSON] була відкрита за заявою позивача № 6/2014 від 24.01.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустить строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину в зв'язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Строк пропустив з поважної причини у зв'язку з тим, що йому не було відомо про наявність у батька сертифіката на земельний пай. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14 серпня 2009 року, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2013 року, причинами чого стало відсутність порозуміння та різні погляди на сімейне життя. У зв'язку з зазначеним позивач звернулась до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору (а. с. 3-4). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем, при цьому зазначив, що зазначене позивачкою у позовні заяві щодо нестерпності поведінки відповідача не відповідає дійсності. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2009 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 607, та мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 6) та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року. Шлюб було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 231. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини були припинені з травня 2013 року, в зв'язку з тим, що вони часто сварилися, в них різні характери та різні погляди на життя, втратили взаєморозуміння. Вважає, що при сформованих взаємовідносинах подальше збереження сім'ї неможливо, на примирення не згодна. Суперечок про розподіл майна та про місце мешкання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся сторін, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 14 вересня 2012 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з травня 2013 року через те, що вони часто сварилися, в них різні характери та різні погляди на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного. Суперечок про розподіл майна та про місце мешкання дитини немає. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача і після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, як вбачається з поданої заяви, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1374, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 липня 2007 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило шлюбні відносини з 20 жовтня 2012 року, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 20 жовтня 2012 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх письмовими поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

24 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 20 жовтня 2006 року, який було зареєстровано Куп'янськ-Вузловською селищною радою Харківської області, за актовим записом № 47. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2006 року, який було зареєстровано Куп'янськ-Вузловською селищною радою Харківської області, за актовим записом № 47 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

24 квітня 2014 року позивачка звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що 02 липня 2004 Міським відділом РАЦС Миколаївського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 02 липня 2004 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровий, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved