Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

26.10.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 1,30 гектарів, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № 34, 35, 36, ділянка №25, 26, кадастровий номер 5121081400:01:002:0146 та житловий будинок загальною площею 97,4 кв.м., житловою 56,9 кв.м., разом з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, гаражем, вбиральнею та огорожею, розташований за адресою: с. Великий Дальник, Біляївського району Одеської області, 1-й провулок Шкільний, 2-б. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 20.07.2015 року помер її чоловік [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка є спадкоємцем майна померлого, в тому числі з урахуванням ? частки спадкового майна, від якої відмовилася донька померлого [PERSON], згідно вказаного свідоцтва, спадщина складається із земельної ділянки, площею 2,5567 га, що розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № 34, 35, 36, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку та складається з двох частин розміром 2,56 га та 1,30 га, за кадастровими номерами 5121081400:01:002:0145 та 5121081400:01:002:0146, загальний розмір якої склав 3,86 га. Позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5567 га, кадастровий номер 5121081400:01:002:0145, а на земельну ділянку розміром 1,30 га, за кадастровим номером 5121081400:01:002:0146 відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що не надано витяг з державного земельного кадастру на цю земельну ділянку. Також нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: с. Великий Дальник, Біляївського району Одеської області, 1-й провулок Шкільний, 2-б, та рекомендовано звернутися до суду. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу у її відсутність (а.с.33). Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.07.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖД № 422754, виданим 27.07.2015 року\~\~(а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВА №962446 від 05.10.2016 року, [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON], спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,5567 га, кадастровий номер 5121081400:01:002:0145 (а.с.12), яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №045744, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 20.07.2004 року (а.с.13). Як вбачається з вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №045744 та ситуаційної схеми, земельна ділянка, яка належала померлому [PERSON], складається з двох частин розміром 2,56 га та 1,30 га, за кадастровими номерами 5121081400:01:002:0145 та 5121081400:01:002:0146, загальний розмір якої склав 3,86 га. Позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 1,30 га, що розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, масив № 34, 35, 36, ділянка № 25, 26, та житловий будинок розташований за адресою: с. Великий Дальник, Біляївського району Одеської області, 1-й провулок Шкільний, 2-б, однак листами №4028/02-14 та № 2644/02-14 (а.с.7,9) їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність витягу з державного земельного кадастру та відсутність правовстановлюючих документів, тому рекомендовано звернутись до суду. Згідно виписки із по господарської книги виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №30 (2016-2020 р.р.) сторінка № 62-63, [PERSON] є головою житлового будинку за адресою: 1-й провулок Шкільний, 2-б в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, на земельній ділянці площею 0,19 га, яка знаходься у власності [PERSON], розташований житловий будинок з надвірними спорудами: літня кухня, сарай, гараж, вбиральня, огорожа (а.с.15). Згідно довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №500 від 07.10.2015 року житловий будинок за адресою: 1-й провулок Шкільний, 2-б в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, числиться за померлим [PERSON] на підставі записів в по господарських книгах виконавчого комітету сільської ради (а.с.76). Як вбачається зі спадкової справи (а.с.40), [PERSON] відмовилась від спадщини за законом, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] на користь спадкодавця за законом: дружини [PERSON] (а.с.40). Положеннями ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~встановлено, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно \~відповідно \~до закону \~підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної \~\~реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва \~на \~право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved