Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

25.06.2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», яке постановою КМУ від 05.06.2019 року № 568 перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 04.09.2008 року банк відкрив клієнту [PERSON] картковий рахунок, який шляхом укладення додаткового договору був змінений на поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Відповідно до умов п.1.1.4 додаткового договору № 3 від 07.10.2013 року банк встановив клієнту кредит у сумі 3\~600, 00 грн. зі сплатою 10,5% річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 24% річних за користування кредитом. 19.07.2016 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка відповідно до п.6.1 є кредитним договором. Відповідно до п.5.1 заяви про приєднання підписанням цієї заяви про приєднання клієнт домовився з банком викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 09.09.2013 року, рахунку № [NUMBER] в новій редакції, викладеній в цій заяві про приєднання, тарифах та договорі, та підтверджує досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Згідно п.6.3 заяви встановлено кредит в розмірі 36\~000, 00 грн. зі строком кредитування 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 11, 00% річних. Наказом філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» за № 508-к від 20.06.2017 року відповідача звільнено з посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що у відповідності до вимог п.1.29 Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору зобов`язує клієнта повернути кредит не пізніше наступного робочого дня після звільнення. Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, які він у встановлені строки банку не повернув. Враховуючи викладене, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 16.08.2019 року становить у загальному розмірі 29 701, 62 грн. та складається: з основної суми боргу за кредитом 27 758, 46 грн., 34, 83 грн. комісії, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 92, 30 грн., 1\~297, 03 грн. - 3 % річних від суми простроченого кредиту, 215, 67 грн. - 3 % річних від суми нарахованих та несплачених процентів та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просить розгляд справи провести за її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково з врахуванням часткового погашення боргу. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 04.09.2008 року банк відкрив клієнту [PERSON] картковий рахунок, який шляхом укладення додаткового договору 09.09.2013 року був змінений на поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 07.10.2013 року між сторонами укладено додатковий договір № 3 відповідно до умов якого (п.1.1.4) банк встановив клієнту кредит у сумі 3 600, 00 грн. зі сплатою 10,5% річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 24% річних за користування кредитом. 19.07.2016 року відповідачем підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка відповідно до п.6.1 є кредитним договором. Відповідно до п.5.1 заяви про приєднання підписанням цієї заяви про приєднання клієнт домовився з банком викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 09.09.2013 року, рахунку № [NUMBER] в новій редакції, викладеній в цій заяві про приєднання, тарифах та договорі, та підтверджує досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Згідно п.6.3 заяви встановлено кредит в розмірі 36 000, 00 грн. зі строком кредитування 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 11, 00% річних. Наказом філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» за № 508-к від 20.06.2017 року відповідача звільнено з посади старшого інкасатора сектора інкасації коштів та перевезення валютних цінностей на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно вимог п.1.29 Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після, в т. ч. звільнення з організації, з якою банком укладено договір. 21.06.2017 року відповідач зобов`язався погасити відкриту кредитну лінію в сумі 36\~000 грн. до 25.09.2017 року, про що подав відповідну заяву. Банк свої договірні зобов`язання виконав належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти. Доказів протилежного зі сторони відповідача не представлено. Між тим, позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16.08.2019 року основна сума боргу за кредитом становить 27 758, 46 грн., 34, 83 грн. комісія, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 92, 30 грн., 1 297, 03 грн. - 3 % річні від суми простроченого кредиту, 215, 67 грн. - 3 % річні від суми нарахованих та несплачених процентів, 303, 34 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Беручи до уваги те, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 921, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved