Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

25 квітня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.08.2013 року [PERSON] заявою про приєднання до умов і правил надання фінансового лізингу №LG00A+28394451 висловив своє бажання щодо приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов і правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи складають Договір фінансового лізингу. Відповідно до умов договору, відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль марки Богдан, модель - 21101-010-81, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу у строк та розмірі, встановлених Додатком 2 до Графіку лізингових платежів з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вищевказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання, станом на 12 березня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу, яка складає 79 053,35 грн., та складається з : 55 740,92 грн - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 14 309,25 грн \-- заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 3292,69 грн - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5710,49 грн - заборгованість за страховою винагородою, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий кур'єр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 23.05.2016 р., на 30.05.2016 р., на 22.06.2016 р). Причини неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено наступне. 13.08.2013 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № LG00A+28394451 відповідно до якої предметом лізингу є автомобіль марки Богдан, модель - 21101-010-81, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 72 900,00 грн. Строк лізингу становить 60 місяців з моменту підписання Додатку 2 - Графіку лізингових платежів, що становить 15.03.2019 р (а.с 9-10). Договір фінансового лізингу складається із Заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатків до неї, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів Банку. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що Заява разом з Додатками до неї, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають укладений між ним та Банком договір фінансового лізингу, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконував свої зобов'язання за Договором фінансового лізингу № LG00A+28394451 від 13.08.2013 року внаслідок чого станом на 12.03.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 79 053,35 грн та складається з: 55 740,92 грн заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 14 309,25 грн \--заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 3292,69 грн - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5710,49 грн - заборгованість за страховою винагородою. Згідно ст. 806 ЦК України, ч.2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 11 ч.2 п.3 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно дост.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати:а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до п.2.8.4.8.2.1 Умов і правил надання банківських послуг у разі настання Події Дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту та повернення Предмету лізингу. У повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Пунктом 2.8.4.8.2.4 Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, лізингоодержувач не усунув подію Дефолту, лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором фінансового лізингу № LG00A+28394451 від 13.08.2013 року в розмірі 79 053,35 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» Відповідно оригіналу платіжного доручення №BOJ61B10NH від 11.03.2016 року позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн, сума за публікацію оголошення про виклик відповідача згідно наданого позивачем рахунку №7156 від 01.06.2016 року складає 210,00 грн (а.с.2). За таких обставин з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем і документально підтверджен сума судових витрат, що разом складає 1588,00 грн. На підставі викладеного, ст. 526, 610-612,625,628, 638, 806 ЦК України, Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 № 723/97-ВР,

Outcome: approved