overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

26 лютого 2014 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві та у судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з вересня 2005 року, який було розірвано у 2011 році; від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]; дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 8). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі, який було розірвано у 2011 році (а.с.3). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] та зобов'язаний матеріально її утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

26 лютого 2014 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 12 липня 2008 року. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомоги своєї не надає, хоча працює, має високий заробіток та спроможний сплачувати аліменти. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 26 лютого 2014 року та до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. В судове засідання сторони не явились, про слухання справи сповіщенні належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.14,15). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.7). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні інші діти, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

26 лютого 2014 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 8.08.1997р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], у якому загальна площа житлового будинку помилково була зазначена як 56,3 кв. м., що не відповідає запису в технічному паспорті, згідно з яким вона 65,7 кв. м. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, вимагав встановити факт, що в тексті договору купівлі-продажу житлового будинку від 8.08.1997р., посвідченому державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори вважати вірною загальну площу будинку - 65,7 кв. м. Представник Погребищенської міської ради до суду не з'явився, подав заяву про в якій вимоги заявника визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. З'ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що загальна площа житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], становить 65,7 кв. м, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися майном, то його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

26 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1970 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.02.2014р. о 21 год. 20 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є небезпечною та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.02.2014р. о 21 год. 20 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напруджена, виказує маячні ідеї переслідування, свого «особого значення». На питання відповідає після пауз, вибірково, в плані поставлених запитань. На деякі питання відповідає з незадоволенням. Ориєнтування всіх видів збережена. При спробі корекції афектується, плаче. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Критика до свого стану порушена. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

26 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.02.2014р. о 23 год. 00хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є небезпечною та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.02.2014р. о 23 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна. Вважає, що її хочуть вбити її рідні. Вважає батьків нерідними. Ударила батька молотком по голові. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

26 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.02.2014р. о 13 год. 20 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.02.2014р. о 13год. 20 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий збуджений. Пам'ять та інтелект знижені. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

26 лютого 2014 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, зазначивши, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], де вони фактично проживають. За період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року відповідачі неналежним чином не виконували свої зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання у вказаній квартирі, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість перед позивачем на суму 2 287 грн. 18 коп. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір. В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча в установленому законом порядку своєчасно повідомлялись про час та місце судового розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути по суті за відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем, в сумі 2 287 грн. 18 коп. та судових витрат підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідок адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Хмельницькій області від 03.03.2014 року у квартирі [ADDRESS], зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» № 194 від 29.01.2014 року відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 2 287 грн. 18 коп. за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року. Згідно п. п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року за № 630 відповідачі повинні оплачувати послуги з теплопостачання й гарячого водопостачання. У зв'язку з наведеним, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачів солідарно боргу у сумі 2 287 грн. 18 коп. та судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

26 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з\~[PERSON]\~на свою користь заборгованість у розмірі 38\~154,51 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~200,00 грн. та судові витрати (а.с. 2-3). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено (а.с. 54-55). В апеляційній скарзі апелянт ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 57-58). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позовних вимог до [PERSON], закривши провадження по справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк», виходячи з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору №\~HAXRRX12940154 від 14.03.2007\~року\~[PERSON]\~отримала кредит у сумі 3 002,40 грн.,\~\~зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2009 року У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 08.10.2013 року склала 48\~154,51 грн., в тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом 9\~897,37 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 2\~630,16 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 32\~857,72 грн.; штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 2\~269,26 грн.. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ Акцент - Банк договору поруки\~№ 167 від 20.10.2010 року. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

26 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №MRXRFB13251322 від 11.06.2011 року [PERSON] 11.06.2011 року отримав кредит у розмірі 2860грн.00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 13.02.2013 року має заборгованість - 18181,94 грн., яка складається з наступного: 2397,80 грн. - заборгованість за кредитом; 58,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 849,42 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13533,94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 842,00 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 18181,94 грн. за кредитним договором № MRXRFB13251322 від 11.06.2011 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

26 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 02 квітня 1988 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з 2009 року по причині різних характерів та поглядів на життя, в теперішній час він мешкає з іншою жінкою. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору на даний час вони не мають. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02 квітня 1988 року Палацем одруження м. Жданова, 02 квітня 1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 1174, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved