Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

24 січня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13 квітня 2010 року між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON] було укладено угоду №31641, за умовами якої позивачем були надані послуги спрямовані на придбання автомобіля на основі системи «Авто Так». На підставі асигнаційного акту від 29 березня 2010 відповідачці була надано право на отримання автомобіля. 21 квітня 2010 року [PERSON] звернулася із заявою надати іншу марку автомобіля, ніж вказана у додатку №1 угоди, а саме автомобіль «Opel Corsa», при цьому відповідно до п.7.3 ст.7 Додатку №2 Угоди ТзОВ «Авто Просто» було зараховано різницю поточної вартості між цінами вищезазначених моделей автомобілів в сумі 1280 грн. для послідовного скасування несплачених повних внесків у зворотному порядку, починаючи з останнього повного внеску. В подальшому [PERSON] повинна була сплачувати повні внески відповідності до поточної ціни автомобіля вказаного у Додатку №1 до угоди. 29 квітня 2010 року [PERSON] отримала автомобіль «Opel Corsa», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 22 квітня 2010 року між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки, за якими останні взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором у разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за угодою. З вересня 2012 року [PERSON] припинила сплату щомісячних внесків відповідно до угоди. В добровільному порядку сплатити заборгованість відповідачі відмовились, тому позивач просить стягнути з них на його користь борг в сумі 181 157 грн. 57 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову в частині вимоги щодо солідарного стягнення з нього заборгованості просив відмовити, крім цього просив врахувати матеріальний стан, що його дохід складається тільки із пенсії по інвалідності, а договір поруки укладався під тиском чоловіка [PERSON], з яким у трудових відносинах він перебував, при цьому змісту договору він не читав, його було запевнено в тому, що це є формальність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 13 квітня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» та [PERSON] було укладено угоду №0316141, предметом якої було надання учаснику системи послуг Авто так спрямованих на придбання автомобіля. Ст.2 цієї угоди було визначено, що «Авто Просто» гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля, за умови, що учасник системи виконує всі зобов'язання, які випливають із цієї угоди. Ст.5 цієї угоди визначено обов'язок учасника системи сплачувати необхідні платежі, перелік яких визначених цією статтею. Відповідно до додатку №1 до Угоди, було визначено марку автомобіля який мала намір отримати [PERSON] - «KIA cee'd», розмір платежів, зокрема 3 відсотка з ПДВ вступний внесок, щомісячний чистий внесок 0,833%, щомісячний внесок в оплату послуг +ПДВ 0,38, щомісячний внесок в оплату страхового платежу 0,065%, плата за право на отримання автомобіля 3% + ПДВ. Правилами функціонування системи придбання в групах Автотак (додаток №2 до угоди) п.14.5 ст.14 визначено, якщо учасник, який отримав автомобіль не сплатить 2 (два) або більше послідовних, або вибіркових повних внесків, то такий учасник за платіжною вимогою «Авто Просто» зобов'язаний повністю одноразово сплатити всі несплачені внески згідно з графіком внесків протягом десяти календарних днів від дати отримання платіжної вимоги. 21 квітня 2010 року [PERSON] було подано заяву про надання їй права на отримання автомобіля «Opel Corsa», червоного кольору. 22 квітня 2010 року між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань, що витікають із угоди. 2 червня 2010 року [PERSON] набула право власності на автомобіль «Opel Corsa», червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. З вересня 2012 року [PERSON] перестала виконувати взяті на себе зобов'язання щодо сплати щомісячних внесків. Відповідно до розрахунку платежів, [PERSON] було здійснено 29 внесків вартості автомобіля на суму 33 249 грн. 91 коп., що становить 23,3549 відсотка від ціни автомобіля, 18 676 грн. 35 коп. в рахунок оплати адміністративних витрат, страхування житла в сумі 2 662 грн. 19 коп., страхування автомобіля в сумі 2 902 грн. 40 коп. В силу п.9.6 ст.9 Правил функціонування системи придбання автомобіля Авто так, у випадку заміни автомобіля різниця ціни автомобілів розраховується одноразово у процентному співвідношенні, виходячи із поточної ціни автомобіля, вказаної в додатку №1 до угоди, що діяла на момент проведення останнього асигнаційного акту, на якому надавалося право на оттримання такого автомобіля і поточної ціни і з поточної ціни нової марки та/або моделі що діє в наступному за вказаним актом місяці. Станом на липень 2013 року поточна ціна автомобіля становить 153 340 грн., тому суд погоджується із тим розрахунком заборгованості [PERSON] наведеним у мотивувальній частині позовної заяви, зокрема внески вартості автомобіля (чисті внески) 117 527 грн. 60 коп. = 153 340 грн. х 76,6451%; внески в оплату послуг 63 629 грн. 97 коп. = 153 340 грн. х 0,38% + 20 % ПДВ. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, змін, або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право фізичних або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче мас настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.901 ч.1 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за Угодою виконав повністю, а відповідачем договірні зобов'язання не виконуються з вересня 2012 року, суд вважає, що з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі 181 157 грн. 57 коп., а також судовий збір в сумі 1811 грн. 57 коп.

Outcome: approved