Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

25 липня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») звернулося до суду з вказаним позовом до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області (далі Очаківський МРВ ДВС ГТУЮ). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/71015. В цей же день між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], в забезпечення виконання зобовязань останнім, було укладено іпотечний договір, що зареєстрований в реєстрі за № 1069, згідно якого предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0,6 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Ковалівська, 36, кадастровий номер земельної ділянки 4825183201:01:003:0044. Дане обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. 26 травня 2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» укладено договір відступлення права вимоги №114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/08-112/71015 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК». Крім того, 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір про відступлення права вимоги №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором 014/08-112/71015 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27 травня 2016 року нотаріусом посвідчено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло права нового Іпотекодержателя. Оскільки [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором щодо повернення коштів не виконує, його заборгованість становить 1372225 грн. 86 коп., ТОВ «Українська факторингова компанія», як іпотекодержатель має намір звернути стягнення на зазначену вище земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, однак 28 серпня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Очаківського МРУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на зазначену вище земельну ділянку. Вважає, що вказаними діями державного виконавця порушені права іпотекодержателя, оскільки відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» банк має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив звільнити вище зазначену земельну ділянку з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Очаківського МРУЮ. Представник позивача в судове засідання не зявився. До судового засідання надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, представник третьої особи ПАТ «[PERSON] Аваль» та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до копії іпотечного договору від 29 жовтня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 29 жовтня 2007 року № 014/08-112/71015, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] на суму 937000 грн., [PERSON], передав в іпотеку банку належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,6 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровка, вул. Ковалівська, 36, кадастровий номер земельної ділянки 4825183201:01:003:0044. У звязку з посвідченням договору іпотеки, нотаріусом накладена заборона на відчуження зазначеної земельної ділянки, до припинення (розірвання)дії цього договору іпотеки. Відомості про обтяження земельної ділянки іпотекою та заборону її відчуження були зареєстровані 24 січня 2008 року у Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 6451807, що підтверджується інформаційною довідкою з вказаного реєстру № 62651746 від 04 липня 2016 року. Також, із зазначеної вище інформаційної довідки вбачається, що 28 серпня 2012 року відділом державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції, на підставі постанови заступника начальника відділу ДВС Очаківського МРУЮ [PERSON] від 28 серпня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 30421861, в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано арешт всього нерухомого майна, належного [PERSON], про що внесено запис про обтяження нерухомого майна за № 12922898. 26 травня 2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» укладено договір відступлення права вимоги №114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/08-112/71015 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК». Крім того, 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір про відступлення права вимоги №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором 014/08-112/71015 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27 травня 2016 року нотаріусом посвідчено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло права нового Іпотекодержателя. Як вбачається з витягу з реєстру боржників №2-1 від 27 травня 2016 року, [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує та має заборгованість у розмірі 922366 грн. 58 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Згідно із ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем ) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави ). За змістом ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-ІV, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999року №606-XIV, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». В силу ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255- ІV, пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Права іпотекодержателя на предмет іпотеки виникли з 24 січня 2008 року, разом з тим арешт на спірне майно згідно постанови заступника начальника відділу ДВС накладено значно пізніше. Таким чином, як підтверджується копією інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, позивач має вищий пріоритет та переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про звільнення нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, з-під арешту, накладеного заступником начальника відділу ДВС Очаківського МРУЮ є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved