Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

26.01.2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: 1) шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 11.06.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 659 розірвати; 2) доньку [PERSON] залишити проживати разом з нею; 3) стягнути на її користь сплачений судовий збір. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя сторін не склалось, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, від шлюбу мають сина Даніїла, [INFO], доньку Валерію, [INFO]. 27.04.2018 року в частині визначення місця проживання дитини позов залишений без розгляду. Відповідач позиції щодо позову не висловив. 22.03.2018 року у справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання. 27.04.2018 року закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. 13.07.2018 року сторони до суду не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. На підставі ст. 280 ЦПК України суд проводив розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. В ході розгляду справи, суд встановив наступне. 11.06.2015 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 659. Зазначені обставини справи підтверджені письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи той факт, що шлюб базується на вільній згоді чоловіка і жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя суд дійшов висновку про можливість розірвання шлюбу укладеного між сторонами. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 грн. сплаченого ним судового збору, іншу частину сплаченого судового збору, суд залишає за позивачем, оскільки в частині визначення місця проживання дитини позов залишений без розгляду. Одночасно суд розяснює, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved