Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що\~ квартира за вказаною адресою належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 листопада 1994 року зареєстрованого в реєстраційної книзі за № 26080. В зазначеній квартирі, окрім неї, зареєстрований її син [PERSON], [INFO], однак з 2012 року не проживає, особистих речей в квартирі не має, комунальних платежів за квартиру не сплачує. На підставі викладеного просить суд\~ про задоволення позову.\~\~ Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала заяву в який просила справу розглянути в її відсутність та позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON]. (а.с. 4). З копії особистого рахунку виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» 27 жовтня 2016 року вбачається, що наймачем спірної квартири значиться позивачка по справі [PERSON]. Зареєстрованим в квартирі окрім неї, значаться її син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 12 жовтня 2016 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2012 року (а.с. 5). Окрім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], з 2012 року підтвердили мешканці будинку № 52 по бульвару Морському квартири № 10 [PERSON] та квартири № 72 [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом. Судом встановлено, що позивачка прописала у належній їй на праві власності квартиру [ADDRESS] по справі, який приходиться сином, та який не проживає в зазначеній квартирі понад рік, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилою площею у спірній квартирі. Аналізуючи вищевикладене суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved