Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

25.01.2016 позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з даним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], який обґрунтовує тим, що 16 лютого 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є AT «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-009/038/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 100 000 доларів зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16 лютого 2007 року було укладено договір поруки між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] №SR-009/038/2007, за умовами якого поручитель зобов'язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.07.2012 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-009/03 8/2007 від 16 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], та договором поруки № SR-009/038/2007 від 16 лютого 2007 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Посилаючись на те, що відповідачі порушили умови зазначених договорів, належним чином свого обов'язку щодо повернення кредиту, сплати процентів не виконали, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № ML-009/038/2007 від 16 лютого 2007 року в розмірі 88 976 доларів США і 24 центи, що еквівалентно 2 141 088 гривні і 60 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 211 445 гривень і 58 копійок, що разом складає 2 352 534 гривень і 10 копійок. Представник позивача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився. Згідно заяви просить розглянути справу у його відсутності, погоджується на розгляд справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце та час судового засідання повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачам повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідачі судові повідомлення не отримують, згідно вимог закону вважаються повідомленими належним чином, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у їх відсутності в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є AT «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-009/038/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 100 000 доларів зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідно до вказаного договору відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором. Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись Позичальником щомісяця. За умовами кредитного договору та додаткового договору відповідач [PERSON] зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16 лютого 2007 року було укладено договір поруки між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] №SR-009/038/2007, за умовами якого поручитель зобов'язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. 27.07.2012 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-009/03 8/2007 від 16 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], та договором поруки № SR-009/038/2007 від 16 лютого 2007 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків стаття 11 ЦК визначає договори та інші правочини. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Виконання зобов'язання полягає у вчиненні або утриманні від вчинення дій, які складають його об'єкт. За загальним правилом, визначеним у ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи зобов'язання кредитодавця за кредитним договором від 16.02.2007 № ML-009/038/2007 виконанні належним чином. В той же час зобов'язання позичальника за кредитним договором від 16.02.2007 № ML-009/038/2007 на час розгляду справи залишаються не виконаними. Як слідує з представленого позивачем розрахунку заборгованості у результаті порушення умов кредитного договору станом на 24.11.2015 розмір заборгованості становить 88976 доларів США і 24 центи, що еквівалентно 2 141 088 гривні і 60 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, розмір пені становить 211 445 гривень і 58 копійок. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання відповідачів за кредитним договором від 16.02.2007 № ML-009/038/2007 та договором поруки від 16.02.2007 №SR-009/038/2007 належним чином не виконані, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості у розмірі 88976 доларів США і 24 центи, що еквівалентно 2 141 088 гривні і 60 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені у розмірі 211 445 гривень і 58 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, на користь останнього відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів 32116,32 грн. судового збору у рівних частинах з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved