Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

25.11.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 09.07.1982 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом ЗАГСу м.Владивостока за актовим №635. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час вже досягнули повноліття. Розірвати шлюб в позасудовому порядку немає можливості, оскільки відповідач не бажає зявитися у відділ ДРАЦС для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Останнім часом відносини між ними погіршилися, постійно виникають сварки. Відповідач перестав цікавитися сімейними справами, залишив сімю. Вже більше чотирьох років вони разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують. Почуття любові та поваги один до одного втрачено. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Фалендо». В судове засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. У відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 09.07.1982 року Фрунзенським відділом ЗАГСу м.Владивостока за актовим №635, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ВС №335705 від 09.07.1982року. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час (більше чотирьох років) разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 551,20 гривень відповідно до ставок судового збору визначених у п.1.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved