Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

24 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем з 09 листопада 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 1414. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із нерозумінням одне одного та зловживанням відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини припинені, відповідач пішов із сім'ї 20 серпня 2016 року. Спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору з приводу поділу спільного майна подружжяміж сторонами на сьогодні не існує. У зв'язку із викладеним, просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та розташування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р. та згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», а також шляхом повідомлення по телефону( телефонограми №8 від 02 листопада 2016 року та № 18 від 08 листопада 2016 року, зареєстрованими у журналі телефонограм). Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2002 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1414, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: [NUMBER] (а.с. 8). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають та спору з приводу поділу спільного майна подружжя між сторонами на сьогодні не існує. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із нерозумінням одне одного та зловживанням відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини між ними припинені, відповідач пішов із сім'ї 20 серпня 2016 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. Як видно із витягів газети «Донеччина», дійсно, було здійснено оголошення у пресі про виклик відповідача до суду, загальна вартість якого, згідно із наданою позивачкою квитанцією, склала - 130 грн. 00 коп. Також, як видно з платіжного доручення, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із чим, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати пов'язані з оплатою оголошення в пресі у розмірі 130 грн. 00 коп. На підставі наведеного

Outcome: approved