Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.05.2004 року виконавчим комітетом Пилиповецької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, тому просить розірвати шлюб, місце проживання дітей визначити разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі по 2000 грн. на кожну щомісячно. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Так, 01.05.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Пилиповецької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 5, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхнім дітям. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , вже виповнилося 14 років і вона сама може вирішувати з ким із батьків їй проживати, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Окрім цього, [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7). Діти проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9). Однак позивачем не надано доказів, що відповідач в змозі сплачувати по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: partial