Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2005 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 36. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося. В сімї немає взаємопорозуміння. Разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки між ними припинені. Тому вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і пояснила суду, що 16 лютого 2005 року уклала шлюб з [PERSON]. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося. В сімї немає взаємопорозуміння, виникають сварки. Разом вони не проживають з травня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки між ними припинені. Вважає, що сімя розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем вона не бажає. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, дійсно подружні стосунки між ними припинені з травня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.5), 16 лютого 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до Ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 Ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 4\~ст. 56 СК України\~ примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до Ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року суд не може примушувати жити подружжя однією сім'єю, якщо хоч одна із сторін цього не бажає. Судом встановлено, що разом сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки між ними припинені з травня 2015 року, відновлювати їх сторони не бажають. Від надання судом строку на примирення відмовилися. Позивач наполягала на розірванні шлюбу. Фактично сімя більш не існує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved