overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 11 листопада 1978 року у виконкомі Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом №18 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин малолітніх та неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками які виникають на побутовому грунті, зумовлені різними поглядами на життя, несумісністю характерів, відсутністю спільних інтересів. Вказує, що шлюбні стосунки сторони не підтримують з січня 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, термін на примирення не надавати та долучити до матеріалів справи докази, того що відповідач [PERSON] постійно погрожував та здійснював фізичний вплив по відношенню до неї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення, та просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11 листопада 1978 року, зареєстрованому у виконкомі Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом №18 (а.с.4). Також судом встановлено, що згідно акту судово-медичного дослідження №1554 вбачається, що [PERSON] звернулася до КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» обставинами звернення зазначила, що була побита чоловіком. В ході, дослідження були виявлені тілесні ушкодження, які виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.29). Також, згідно довідки виданої ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» №2102 від 20.12.2015 року вбачається, що [PERSON] отримала забій голови (а.с.30). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру. Таким чином з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №913. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені рік тому, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] та не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили за рік до подання позову до суду. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 1 січня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними фактично припинені 3 роки тому з причини відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Не бачить сенсу у подальшому існуванні їх шлюбу. Майновий спір між ними на даний час відсутній. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не прибула, надавши заяву про визнання пред'явленого позову, якою просила вирішувати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 14 січня 2012 року, актовий запис № 04. У шлюбі мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Про наявність спору майнового характеру, а також щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, станом на день розгляду справи позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] [INFO] , якого просить залишити на утриманні матері. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Просить присвоїти їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 23 липня 2011 року перебувають у шлюбі. ( а.с.6). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] ( а.с.7). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 квітня 2010 року. З червня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 05 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що на даний момент проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач втратив до неї почуття любові, поваги та довіри, ображає та підіймає на неї руку, за час спільного проживання вони з відповідачем все більше віддалялись один від одного та поступово вона зрозуміла, що вони є різними людьми та не можуть жити разом у мирі і злагоді. З відповідачем не проживають однією сім'єю з січня 2016 року, за останні три роки це шостий раз, що вони розходяться та не проживають разом по два - три місяці. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 351 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). [INFO] року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. З січня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем не зійшлись характерами та поглядами на життя, чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, зловживає спиртними напоями, систематично влаштовує сварки. Фактичні сімейні відносини припинені у травні 2014 року, вона з дітьми проживає окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, систематично влаштовує сварки, тому вони стали проживати окремо. Миритися з відповідачем не бажає. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений про дату і час розгляду справи рекомендованими листами з рекомендованими повідомленнями. Клопотань про розгляд справи без його участі від нього не надходило. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння і повага. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки і вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, отже, необхідно ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10.07.2009 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені протягом року. Спільне господарство не ведеться. Сімейні відносини припинені з грудня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.07.2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 10.07.2009 року, актовий запис 193 (а.с.3). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]народилася дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.09.2009 року, актовий запис 609 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

24 лютого 2016 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], батьком якого згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є відповідач [PERSON] (а.с.3) Сторони разом не проживають. З довідки про склад сім'ї від 11.02.2016 року , виданої виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області вбачається, що син проживає разом з матір'ю (а.с.2). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, син проживає разом з матір'ю, відповідач добровільно забезпечувати сина матеріально відмовляється, хоча працює і має таку можливість. На його утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків не має. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

24 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 11 жовтня 2004 року Виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 16, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що подружнє життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожості характерів, сварок, конфліктів, з грудня 2012 року він та дружина не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2004 року Виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 16, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають дитину від шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з грудня 2012 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved