Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що позивач проживала у цивільному шлюбі із [PERSON] . Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача. На даний час син навчається в Вінницькому національному аграрному університеті денної форми навчання. Відповідач [PERSON] офіційно працює в ТОВ «АК «Зелена долина», де отримує заробітну плату, інших утриманців не має. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожитвокового мініму, щомісячно до досягнення сином 23-х річного віку або до закінчення навчання. Ухвалою суду від 21 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи видно, що позивачем вищевказану ухвалу суду було отримано 28 січня 2020 року, а відповідачем 29 січня 2020 року було отримано копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Станом на 17 лютого 2020 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно зясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позовна\~заява,\~обєктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~по суті,\~суд приходить\~до наступного\~висновку зтаких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 09 вересня 2019 року [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Як видно з довідки факультету економіки та підприємництва Вінницького національного аграрного університету № 130 від 05 вересня 2019 року [PERSON] є студентом 1-го курсу групи 11-КН денної контрактної форми навчання факультету економіки та підприємництва, спеціальність комп`ютерні науки. Термін навчання закінчується 2023 року (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Згідно довідки про доходи, виданої 20 вересня 2019 року ТОВ «АК «Зелена долина» дійсно працює у вказаному товаристві на посаді сторожа та отримує заробітну плату (а.с. 8). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає визначити\~розмір аліментів,\~що будуть\~стягуватись із\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~сина [PERSON] \~у розмірі ј\~частини всіх\~видів доходів,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для працездатних\~осіб,\~щомісячно,\~починаючи\~з дня\~звернення до\~суду,\~а саме\~з 25 листопада 2019\~року до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до закінчення навчання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 25 листопада 2019 року. Крім того, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 768,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved