Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

25.04.2016 року представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: [ADDRESS] у розмірі 18607,13 грн за період з 01.10.2014 року по 01.04.2016 рік, суму інфляційних витрат у розмірі 657,8 грн, суму трьох процентів річних у розмірі 46,52 грн, пеню у розмірі 16127,80 грн, а всього 35439,34 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2007 року належать нежитлові приміщення цокольної частини №22-3, 22-4, 22-6, 22-7 в літ. «А-6» загальною площею 75,6 кв.м. по [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач не сплачує рахунки, чим завдав збитків КП «Харківські теплові мережі». 12.07.2016 року Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою суду від 03.06.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.07.2016 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії- задоволено; визнано поважними причини пропуску строку та поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.07.2016 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії - скасовано; призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.08.2021 року узадоволенні клопотання відповідача про передачу справи до Червонозаводського районного суду м.Харкова - відмовлено; закрито підготовче провадження у цивільній справі; клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи - задоволено; призначено по цивільній справі судово- почеркознавчу експертизу, яка не проведена через ненадання відповідачем документів та зразків підпису. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням «адресат відсутній», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Пунктом 2 ч.7 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За договором купівлі-продажу №1797 від 11.06.2007 року відповідачу на праві власності належить нежитлові приміщення цокольної частини №22-3,22-4,22-6,22-7 в літ. «А-6» загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За умовами тимчасового договору №11653 від 11.06.2007 року, укладеного між [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі», енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Умовами п.10.4 договору визначено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Також, п.7.2.3 договору передбачено нарахування пені в розмірі подвійної ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію. Згідно п.5, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послу. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Законом України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, визначено споживача теплової енергії як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно п.40 вказаних правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктами 3.2.6, 6.1 та 6.10 договору №11678 від 01 вересня 2007 року встановлено, що споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій або іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень. Частиною 1 ст.26 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановленому законом чи договором розмірах. Як свідчать матеріали справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за ним утворився борг, згідно наданого КП «Харківські теплові мережі» розрахунку за період з 01.10.2014 року по 01.04.2016 рік у розмірі 39570,65 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач заперечуючи проти позовних вимог в заяві про перегляд заочного рішення посилався на те, що не підписував жодних актів, підпис у договорі від 11.06.2007 року не його. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 103 ЦПК України одним із способів забезпечення письмових доказів являється висновок експерта, щодо проведення відповідної експертизи, яка призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо. Для проведення певного виду експертизи має бути наявність необхідних матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає, зокрема, суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Для встановлення належності підпису особі необхідні спеціальні знання, а відтак для доведення підстав зазначених в заперечення на позовну заяву належним та допустимим доказом є висновок експерта (ст.ст.102,103 ЦПК України). На виконання ухвали суду від 06.08.2021 року про призначення судової почеркознавчої експертизи експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» направлено клопотання про оплату вартості проведення призначеної експертизи, проте відповідачем, на якого було покладено витрати за проведення експертизи, вартість проведення експертизи не сплачено. За диспозицією ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи викладене, відповідач не реалізував своє право на подання доказів, а відтак його посилання не те, що підпис у договорі зроблено іншою особою не підтверджений жодним доказом. Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку)за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 ч.1 статті 7 Закону України № 2189-УШ). Доказів на підтвердження звернення відповідача з відповідними заявами до КП «Харківські теплові мережі» суду не надано. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2014 року по 01.05.2016 рік у розмірі 18607,13 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачує заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що виникла заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 657,8 грн та 3% річних у розмірі 46,52 грн, та пені у розмірі 16127,80 грн в межах заявлених позовних вимог, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved