Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

24.07.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій, з підстав передбачених ст.317, 386 ЦК України, у спосіб захисту визначений ст.16 ЦК України, простить суд: усунути перешкоди [PERSON] у реалізації прав власності, шляхом зняття з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.2-3). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Бульби О.М. від 29.07.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.12). В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.40). Третя особа: [PERSON] надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнав просить суд їх задовольнити (а.с.20) Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають та просять суд їх задовольнити (а.с.28-30, 31-34, 35-38). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень частин 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як зазначено вище, відповідачі визнали позовні вимоги та просять суд їх задовольнити. Згідно приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та треті особі [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частки за кожним належить квартира за адресою: [ADDRESS] (далі квартира) (а.с.5, 27). В квартирі, крім позивача та третьої особи по справі зареєстровані також відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.4, 9-11). Статтею 41 Конституцією України\~ та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Згідно положень ст.ст.\~319, \~321 ЦК України),\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст.383 ЦК України\~власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право відповідачів на користування чужим майном (квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст.406 ЦК України. Згідно абз.5 ч.3\~ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», особа має право на реєстрацію у певному місці тільки у випадку наявності у неї документів, що підтверджують право на проживання в житлі. Згідно \~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно приписів п.3 та п.26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених\~постановою КМУ від 02.03.2016 р. №207\~(із змінами), реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється також, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 р. по справі №6-57цс11 зроблено висновок, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особою цим жилим приміщенням. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймаючи до уваги визнання позову відповідачами, яке, перш за все, не повинно суперечити вимогам закону, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню оскільки, за встановлених судом обставин та положень законодавства, усунення перешкод у реалізації права власності позивача по справі [PERSON] передбачено шляхом позбавлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , який має своїм наслідком зняття відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та додаткового рішення з приводу зняття з реєстраційного обліку не потребується. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial