Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

25.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що між нею (позивачем) та відповідачем було досягнуто домовленості щодо придбання у останньої житлового будинку №42, що розташований в селі Костянтинівка Баштанського району Миколаївської області за ціною 38\~000 гривень. На підтвердження даної домовленості 17.01.2015 року вона передала відповідачу аванс за будинок в розмірі 14 000 грн., а передачу залишку коштів обумовили під час нотаріального посвідчення угоди. На початку лютого 2015 року вона (позивач) переїхала до вказаного будинку. Через декілька місяців звернувшись до відповідача по питанню оформлення угоди, остання на це не погодилась та попросила ще 10000 гривень, а згодом ще 5000 гривень, однак нею було відмовлено у наданні цих коштів. Через декілька місяців вона запропонувала відповідачу повернути аванс або ж оформити угоду купівлі-продажу даного будинку, однак остання відмовилась від цих пропозицій при цьому неповернення коштів пояснила тим, що ці кошти (аванс) були сплачені як за тимчасове проживання в даному будинку. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого авансу в розмірі 14000 грн. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на те, що відповідач порушила умови їх домовленності і на день розгляду справи відмовляється укласти угоду купівлі-продажу будинку. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що фактично від укладення угоди купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку відмовилась саме позивач, а тому вважає, що підстав для повернення авансу за будинок немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи (розписку від 17.01.2015 року), суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню: -в судовому засіданні встановлено, що дійсно сторонами було попередньо досягнуто усної домовленості придбання позивачем у відповідача житлового будинку №42 розташованого в селі Костянтинівка Баштанського району Миколаївської області по вулиці Жовтнева. 17.01.2015 року у простій письмовій формі було складено розписку, згідно умов якої відповідач [PERSON] отримала кошти в сумі 14000 грн., як частину оплати за вищевказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] зобовязалась сплатити залишок вартості будинку в розмірі 24000 грн. під час укладання самої угоди купівлі-продажу даного будинку. Із пояснень представника відповідача [PERSON] встановлено, що її мати [PERSON] дійсно отримувала вказану суму коштів від позивача, які було обумовлено на потреби переоформлення даного будинку з померлого чоловіка відповідачки, оскільки даний будинок до цього часу зареєстрований за померлим чоловіком відповідачки (батьком представника відповідача). Проте, отримані кошти відповідачка не витратила на оформлення спадкових прав на даний будинок, а віддала їх попередньому покупцю данного будинку. За таких умов відповідачка не мала можливості переоформити будинок на себе, а тому була вимушена просити ще кошти у позивачки для цих потреб. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Із змісту ст.ст. 610,611, 615 ЦК України слід, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання та відшкодування збитків. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Сукупність встановлених судом обставин свідчить про наявність між сторонами спірних договірних правовідносин, згідно яких позивач передала відповідачу кошти в сумі 14000 грн., як частину вартості вищевказаного житлового будинку, а відповідач порушила взяті на себе зобовязання щодо оформлення спадкових прав на даний житловий будинок та його подальшого продажу позивачу за обумовленою ціною. Обставини, наведенні представником відповідача щодо відмови від укладання угоди саме позивачем, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, в тому числі, з урахуванням показів самого представника відповідача, яка наголосила, що відповідач до цього часу не оформила спадкові права на вказаний будинок в органах нотаріату (надавши і письмові докази). Таким чином, наслідком порушень умов домовленності відповідачем є необхідність останньої повернення коштів позивачу, а її відмова добровільно повернути кошти, свідчить про необхідність їх стягнення в примусовому порядку. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: approved