overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

26 лютого 2015 року позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в сумі 1500 гривень щомісячно, мотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що він надав матеріальну допомогу добровільно. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2004 року. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2007 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON], який народився [INFO] (а.с.3). З довідки Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Позивачка працює в КЗ «Михайлівська спеціалізована загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» та її посадовий оклад складає 1345,30 гривень (а.с.21). Відповідач працює водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік-Норм», регулярно отримує заробітну плату (а.с. 15), інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки відповідач працює і регулярно отримує заробітну плату. Заперечення відповідача, що він надавав позивачці матеріальну допомогу, суд не приймає до уваги, тому що ст.180 СК України зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі двісті сорок три гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

26 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з 10 серпня 2007 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON]. З грудня 2014 року із [PERSON] проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не працює. Дочка [PERSON] постійно хворіє, на її лікування витрачає значні кошти. Просить стягнути із відповідача в свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просить стягувати із відповідача аліменти в свою користь на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну щомісячно, до досягнення старшою повноліття. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що на даний час ніде не працює, а тому має можливість сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 4, 5), а перебувають вони на утримані позивачки, про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІI від 28.12.2014 року передбачено, що для дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум становить відповідно 1032 грн. та 1286 грн., що 30 % становитиме 309 грн. 60 коп. та 385 грн. 80 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відповідача, який інших, крім дочок [PERSON] і [PERSON], дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід, суд, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки [PERSON] не довела суду, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Кошти, які затрачені позивачкою на лікування дочки [PERSON], відповідно до ст. 185 ч. 1 СК України відносяться до додаткових витрат на дитину, участь у яких зобов'язаний брати той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана. В разі спору щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, такий розмір визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 185 ч. 2 СК України). У зв'язку з наведеним, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, вищевказані витрати до уваги не бере. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує із відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

26 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Посилається на те, що вона знаходилась з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 30 жовтня 2015 року. Відповідач не займається вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Вказувала, що відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка надала заяву про зменшення розміру аліментів в твердій грошовій формі з 500 (пятиста) гривень до 300 (трьохсот) гривень, відповідач проти цього не заперечував, погодився виплачувати аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 300 (трьохсот) гривень. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно із свідоцтв про народження серії 1-ЕД № 214580 [PERSON] та серії І-ЕД № 053124 [PERSON], батьками дітей зазначені сторони по справі. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітніх дітей з матірю та знаходження їх на\~\~утриманні позивачки підтверджується довідкою, виданою Управлінням соціального захисту населення Чугуївського району Харківської області № [NUMBER] від 30 жовтня 2014 року. Враховуючи наведене, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність утриманців у відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

26 лютого 2015 року помер дід позивача [PERSON], який за життя заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем після смерті діда за законом пятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України є позивач [PERSON], так як його мати [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON], відмовилися від спадкового майна, яке складається із квартири №6 у житловому будинку №17 за адресою: вул. Центральна в с. Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області. Інших спадкоємців немає. До спадкового майна покійного входить: квартира № 6 у житловому будинку № 17 за адресою: вул. Центральна в с. Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області. Як єдиний спадкоємець за законом в установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на зазначене спадкове майно нотаріус не видає, оскільки було втрачено оригінал договору купівлі-продажу вказаної квартири, тому відсутня первинна реєстрація домоволодіння, тому [PERSON] змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте своєю заявою просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги просить задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позов [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Позивачка протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявили про відмову від спадщини. Суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, яке знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Іллінецького району, Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26.02.2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

26 лютого 2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування вимог посилався на те, що вироком Новоодеського районного суду від 16.02.2015 р. відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за крадіжку дерті суміші зернових культур з приміщення Кооперативу на загальну суму 3 080 грн. Просили стягнути з відповідача вказану суму збитків, оскільки він у добровільному порядку до цього часу не відшкодував заподіяну шкоду. У судовому засіданні представник позивача цивільний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач заявлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та матеріали кримінального провадження і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 р. [PERSON] визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до одного року обмеження волі та звільнено від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Зі змісту вищезгаданого вироку випливає, що 15 січня 2014 р. і 28 лютого 2014 р. [PERSON] разом з іншими особами шляхом вільного доступу проник в бокс [ADDRESS] звідки таємно викрав вісім мішків дерті суміші зернових культур загальною вагою 400 кг., чим завдав матеріальну шкоду Кооперативу на загальну суму 1 660 грн. Вирок суду набрав законної сили, в апеляційній інстанції не оскаржувався. За правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки для особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач не заперечує факти викладені у вироку та свою вину у заподіянні шкоди позивачу. За такого, заподіяна шкода в сумі 1 660 грн підлягає стягненню з відповідача у безспірному порядку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

26 лютого 2015 р. ухвалене рішення, яким позов Банку задоволений. В мотивувальній частині суд вирішив питання щодо стягнення судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, в сумі 243,60 грн. Проте, в резолютивній частині рішення судом помилково не зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 243,60 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За такого, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

26 лютого 2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач на протязі останніх півроку став зловживати спиртними напоями. З причин пияки вчиняє сварки, принижує, оскорбляє її, застосовує фізичне насильство. Вона вимушена терпіти образи та побиття. З приводу агресивної поведінки відповідача була вимушена тікати з належної їй квартири, ночувати навіть по декілька днів у друзів і знайомих. Таке становище вона більше не бажає терпіти. Шлюб розпався остаточно. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї суперечить її інтересам. Так як відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАГС вона вимушена звертатися до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 гр. 20 коп. і правової допомоги в сумі 500 гр.. У судове засіданні позивачка зявилася. Відповідач про слухання справи був повідомлений належним чином, але до суду не зявився, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 10 жовтня 2009 року уклав шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2009 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 49 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення позивач не згідний, тому збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в червні 2014 році. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки в березня 2015 року. Про наявність неповнолітніх дітей не вказав. В суд позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи позову підтримує. Відповідачка в суді з позовом згідна і пояснила, що в них є дочка [PERSON], 2014 року народження. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Суд надавав сторонам строк для примирення, але вони не примирились. Вказані обставини встановлені з доводів сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та про народження дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, тому що в наданий судом строк сторони не примирились. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, за актовим записом №1951, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у них з відповідачкою не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 29.03.2016 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 травня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 травня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved