Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його проживання з [PERSON] в м. Балаклія Харківської області з 1998 року та по день її смерті - [INFO] однією сім»єю. 14.05.2015 року [PERSON] уточнив свої вимоги та надав суду позовну заяву про встановлення факту мешкання зі спадкодавцем понад 5 років та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], з яких 7/8 частин належить відповідно до договору дарування; 1/8 частина належить йому на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14.12.2009 року. Крім того, йому на праві приватної власності належить 0,0875 га та 0,028 га земельної ділянки, які виділені для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства. [PERSON], яка є його бабою, на праві приватної власності належить 0,0125 га та 0,004 га земельної ділянки, які також виділені для обслуговування вищевказаного житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. [INFO] [PERSON] померла. На день смерті вона була зареєстрована та проживала разом з позивачем, вела з ним спільне господарство. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/8 частину земельної ділянки. Інших спадкоємців, окрім позивача, у неї немає. Позивач в позові вказує, що є онуком [PERSON], однак у нього відсутні первинні документи для підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем, тому для оформлення спадщини йому необхідно встановити факт мешкання зі спадкодавцем не менше 5 років, як для спадкоємця 4 черги спадкування. Крім того, він не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк, тому вищенаведені факти є підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовну заяву [PERSON], просили її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Заперечень, заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило. Справа слухається у його відсутності на підставі наявних матеріалів та доказів. Вислухавши пояснення представників позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Сімейний Кодекс України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім»я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства ( ч.ч.2,4 ст. 3 Сімейного Кодексу України). Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.46). [PERSON], яка є бабою позивача (а.с.6,11,12), на праві приватної власності належить 0,0125 га та 0,004 га земельної ділянки, які виділені для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 9-10). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з позивачем, вела з ним спільне господарство, він здійснював за нею догляд. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/8 частину земельної ділянки. Як вбачається з наданої на запит суду відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори №939/01-16 від 18.05.2015 року - після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до держнотконтори не звертався (а.с.41). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] з весни 1998 року по [INFO] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановлення факту проживання позивача [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю має для позивача суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, позивач не може. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю не меше п»яти років до дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що відповідно до норм ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є м. Балаклія, де була зареєстрована [PERSON] та де вона померла. Факт прийняття спадщини та факт вступу у володіння та розпорядження спадковим майном підтверджується тим, що в будинку залишились особисті речі спадкодавці - ікони, предмети побуту. В серпні 2004 року він поїхав на заробітки до Росії, тому не зміг вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини просить визнати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та задовольнити позов. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили той факт, що [PERSON] з кінця дев»яностих років і по теперішній час працює в Росії вахтовим методом. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Сукупність досліджених доказів свідчить про можливість визнання пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки зазначені ним докази не спростовуються матеріалами справи, що є підставою для визначення йому, як спадкоємцю четвертої черги, додаткового строку на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці. Суд вважає, що такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст.1272 ЦК України.

Outcome: approved