Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

25.06.2009 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Руслан і Людмила» про поновлення на роботі. Позивачка [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона працює в ТОВ «Руслан і Людмила». 22.05.2009р. їй стало відомо, що на неї накладено догану згідно наказу №15 від 22.05.2009р. Також 26.05.2009р. їй стало відомо, що вона була звільнена на підставі ст. 40 п.3 КЗпП України (Наказ №21 від 26.05.2009р.). Позивачка вважає накладення на неї догани та звільнення незаконними з наступних підстав. Так відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку. Підставою для накладення на неї стягнення у виді догани, згідно наказу №15 від 22.05.2009р. є протокол зібрання від 22.05.2009р. У вказаному протоколі не вказано який саме проступок, порушення трудової дисципліни позивачка скоїла та у наказі №15 від 22.05.2009р. також відсутня інформація про це. Пояснень у позивачки не відбиралось. Будь яких порушень трудової дисципліни вона не скоювала та вважає, що накладена на неї догана не є законною. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Будь яких проступків після 22.05.2009р. вона не скоювала. Вважає, що підстави наведені у наказі про її звільнення, а саме протокол засідання колективу від 26.05.2009р. не може служити правовими підставами його звільнення оскільки не передбачені КЗпП України та не містять в собі ознак скоєння позивачкою будь-якого проступку. Також в наказі №21 від 26.05.2009р. не вказано, в чому конкретно появились порушення, що стали приводом до звільнення. У звязку з викладеним позивачка просила суд визнати недійсним наказ №15 від 22.05.2009р. ТОВ «Руслан і Людмила» про накладення на неї догани та визнати недійсним наказ №21 від 26.05.2009р., поновити її на посаді перукаря у ТОВ «Руслан і Людмила». Позивачка в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги, просила слухати справу у її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся належним чином про що свідчить судова розписка, що є в матеріалах справи, причину неявку до суду не повідомив. За таких обставин суд, зі згоди позивачки ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] наказом №3 від 01.04.1997р. прийнята в порядку переводу у ТОВ «Руслан і Людмила» на посаду жіночого перукаря, відповідно до відомостей про роботу, що зазначені у її трудовій книжці БТ-І №5377252. Також [PERSON] є засновником ТОВ «Руслан і Людмила», відповідно до свідоцтва, що є в матеріалах справи. Згідно з наказом №15 від 22.05.2009р. [PERSON] було накладено догану за порушення трудової дисципліни на підставі протоколу зборів від 22.05.2009р. Відповідно до наказу №21 від 26.05.2009р. на підставі протоколу зборів від 26.05.2009р. та гл.2 п.2.1, 2.2; гл.3 п.3.1.3; гл.7 п.7.3 [PERSON] за ст. 40 п. 3 КЗпП України було звільнено. Відповідно до ухвали суду від 25.05.2010р. за заявою [PERSON] судом було витребувано у ТОВ «Руслан і Людмила» документи, на підставі яких були видані наказ №15 від 22.05.2009р. про накладення на [PERSON] догани та наказ №21 від 26.05.2009р. про звільнення з роботи [PERSON] на підставі п.3 ст.40 Кодексу законів про працю, а також документів, які підтверджують скоєння позивачкою проступку, на підставі якого було встановлено порушення нею трудової дисципліни. Однак зазначену ухвалу суду відповідачем належним чином виконано не було та відповіді не надано. Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Однак, відомостей про те, що позивачка систематично не виконувала без поважних причин обовязки, покладені на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, і відомостей про те, що до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення відповідачем надано не було. За таких підстав суд вважає за необхідне позов [PERSON] до ТОВ «Руслан і Людмила» про поновлення на роботі задовольнити.

Outcome: approved