Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26.04.2018 р. позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що працював у відповідача та 21.06.2017 р. звільнився з роботи за власним бажанням. Вказує, що станом на 01.09.2017 р. відповідач нарахував йому заробітну плату у розмірі 12383,33 грн., але виплатити її відмовився. Зазначає, що відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Затримка розрахунку при звільненні складає десять місяців, середній заробіток становить 3530 грн., тому середній заробіток, що підлягає стягненню становить 35300 грн. 00 коп. Зазначеними діями відповідача йому завдано значної моральної шкоди, у звязку з тим, що його було позбавлено можливості утримання сімї, він втратив спокій, сон, апетит, постійно знаходився у стані емоційного неспокою. Просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 12383,33 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 35300 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Ухвалою суду від 30.04.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. Представника позивача [PERSON] надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі. 07.06.2018 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відображена у довідці заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення після відрахувань податку з доходів фізичних осіб та військового збору складає 12383,33 грн., відображена у довідці середньоденна заробітна плата у розмірі 111,34 грн. зазначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Вказано, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Розгляд справи просили проводити без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі обставини. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з 21.06.2017 р. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/749 від 22.05.2018 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 12383 грн. 33 коп., вихідна допомога не нараховувалась (а.с. 23). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 24). Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/749 від 22.05.2018 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 111 грн. 34 коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 26.06.2017 року по 12.06.2018 року становить 142 робочих днів (червень 2017 р. 2, липень 2017 р. 13, серпень 2017 р. 14, вересень 2017 р. 12, жовтень 2017 р. 13, листопад 2017 р. 13, грудень 2017 р. 11, січень 2018 р. 13, лютий 2018 р. 12, березень 2018 р. 12, квітень 2018 р. 11, травень 2018 р. 11, червень 2018 р. - 5), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 15810 грн. 28 коп. (111,34 грн. х 143 = 15810 грн. 28 коп.). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 500 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 12383 грн. 33 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2017 року по 12.06.2018 року включно у сумі 15810 грн. 28 коп. та 600 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 27.04.2018 р. відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 грн. 60 коп. (704,80 грн. + 704,80 грн.).

Outcome: partial