Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Очаківський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області), в якому просив звільнити з-під арешту все нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні відділу ДВС Очаківського МРУЮ перебувало два виконавчих документа про стягнення з нього на користь держави штрафів в розмірі 119 грн. та 51 грн. Постановами державного виконавця відділу ДВС Очаківського МРУЮ від 03 червня 2009 року та від 04 листопада 3009 року було накладено арешт на все належне йому нерухоме майно. Згідно постанов державного виконавця від 30 грудня 2009 року виконавчі документи було повернуто органу, що їх видав. Однак, у 2016 році йому стало відомо, що арешт майна не було знято, що перешкоджає розпорядитися належним йому нерухомим майном. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судове зсідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Очаківський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] належить на праві власності частина житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. К. Хетагурова, 72, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕА №465933 від 26 червня 2001 року. Відповідно до копій постанов державного виконавця відділу ДВС Очаківського МРУЮ, 03 червня 2009 року було відкрите виконавче провадження № 13186131 з виконання виконавчого документу про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 51 грн., та 04 листопада 2009 року було відкрите виконавче провадження № 15665427 з виконання виконавчого документу про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 119 грн. З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19 серпня 2016 року № 66284418, вбачається, що 20 листопада 2009 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №253176 було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та 29 грудня 2009 року Миколаївською філією ДП «Інформаційний центр» зареєстровано арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 9397396. Згідно копій постанов державного виконавця відділу ДВС Очаківського МРУЮ, 30 грудня 2009 вищевказані виконавчі документи було повернуто органу, який їх видав. Разом з тим, як вбачається із зазначеної вище інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, арешт нерухомого майна [PERSON] фактично знято не було. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав. Згідно з п. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання. З огляду на викладене вище та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те, що виконавчий документ повернуто органу, що його видав, виконавче провадження на даний на виконанні не перебуває, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування арешту майна, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає необхідним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved