Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

25.12.2004 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №617. (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 2), та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з різницею в характерах, інтересах, поглядах на життя, на підґрунті чого між сторонами встановилися стійкі неприязні відносини, що призвело до втрати почуття любові та взаємної поваги. Сторони спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.12.2004 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4), яке не просила змінювати у рішенні про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням спільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] та розірвати шлюб, зареєстрований 25.12.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №617. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст. 142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 16), що становить 420 грн. 40 коп., а інші 50% (420 грн. 40 коп. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved