Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

26 листопада 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» звернулося до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому викладено прохання стягнути з відповідача в порядку регресу кошти в сумі 2084 грн. 23 копійки. Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням страхувальником, яким являється відповідач, ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою визначено порядок повідомлення страховика з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 51). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 44). Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4151307 (а.с. 5). 25.10.2014 р. в м. Києві, відповідач, керуючи автомобілем марки «OPEL», реєстраційний номер 90368СК, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 6). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.12.2014 у справі № 755/29653/14-п, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. (а.с. 8). Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу вартість матеріального збитку завданого в наслідок ДТП власнику автомобіля марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] становить 3319 грн. 47 коп. (а.с. 9). На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», провівши перерахунок суми страхового відшкодування, здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в сумі 2084 грн. 23 коп.(а.с. 20). Пунктом 33.1.4. вищевказаного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як встановлено судом, відповідач вищевказані вимоги не виконав та не повідомив у встановленому Законом письмовому порядку страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а також не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно з підпункту «ґ», пункту 38.1.1 ст 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до правової позиції викладеній у постанові Верхового суду України від 12 лютого 2014 року по справі № 6-1цс14, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1. статті 38 Закону, після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подавати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Зважаючи на вищевикладене, позов Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до відшкодування позивачеві ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», як особі, яка понесла ці витрати на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON].

Outcome: approved