Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

26.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги мотивовані наступним. 26.06.2017 року позивачем було отримано рекомендованого листа від Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат», яким йому було відмовлено в наданні: (у відповідь на запит позивача від 06.06.2017 року щодо доступу до персональних даних в порядку ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних») належним чином завірених розрахункових листів щодо заробітної плати позивача за період з січня 2006 року по вересень 2015 року. Тобто помісячно, з початку роботи у відповідача, враховуючи, що останній є правонаступником функцій, майнових прав і обов'язків ДСП «РУЗОД», яке внаслідок реорганізації було приєднано до відповідача. Відомості про вказане правонаступництво відповідача є відкритими для загального доступу, містяться на веб-сайті відповідача, а також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; (у відповідь на запит позивача від 24.05.2017 року щодо доступу до персональних даних в порядку ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних») належним чином завірених розрахункових листів щодо заробітної плати позивача за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року та за червень 2016 року. [PERSON] у позові зазначає, що така відмова відповідача в наданні йому належним чином завірених розрахункових листів щодо його заробітної плати свідчить про порушення вимог законодавства про працю, вимог Закону України «Про захист персональних даних», Конвенції про захист осіб у зв'язку з автоматизованою обробкою персональних даних (Страсбург, 28 січня 1981 року), Конституції України та Закону України «Про інформацію». Позивач вказує на те, що твердження відповідача в листі від 21.06.2017 року за вих. № 213-1677 щодо ненадання позивачеві належним чином завірених документів в зв'язку з тим, що вони вже надавались, не відповідає дійсності, а також це твердження відповідача само по собі вважає незаконним, оскільки з нього вбачається, що працівник при втраті отриманих ним від роботодавця розрахункових листів позбавлений права отримати ці розрахункові листи, тобто позбавлений права перевірити правильність нарахування йому роботодавцем заробітної плати за минулі періоди роботи. Позивач наголошує, що відповідач не надавав належним чином завірених (або підписаних уповноваженою на складання таких документів особою із зазначенням посади, прізвища, ім'я, по-батькові такої особи) розрахункових листів щодо його заробітної плати. Позивач вважає, що не надавши йому зазначених розрахункових листів щодо його заробітної плати, відповідач порушив вимоги ст. 49 КЗпП України, якою встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Також, вважає позивач, відповідачем порушені вимоги ст.2 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки відомості про трудову діяльність особи належать до персональних даних цієї особи, за ч.1ст. 8 цього Закону особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід'ємними і непорушними; відповідно до п.3, п.4 ч.2 ст.8 Закону суб'єкт персональних даних має право отримувати зміст його персональних даних, які зберігаються у відповідній базі. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем тривалий час неодноразово порушуються його трудові права, що само по собі завдає йому суттєвих моральних страждань. Кожного разу для відновлення своїх трудових прав йому доводиться звертатись до відповідача із заявами, запитами, а потім із позовами до суду, такий ритм життя вкрай негативно позначається на його моральному стані. В черговий раз внаслідок ненадання відповідачем розрахункових листів щодо заробітної плати позивача, посилило, як вказує останній, його і без того вкрай негативний емоційний стан. Враховуючи характер порушення відповідачем його ([PERSON]) прав та глибину зазнаних душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, з посиланням на ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України та практику ЄСПЛ, як джерело права, вважає справедливим стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень. З урахуванням поданих позивачем заяв про зміну підстав позову від 15.11.2017 року (т.1, а.с.110-118), від 01.12.2017 року (т.1, а.с.176-187), від 04.12.2017 року (т.1, а.с.209-211), позивач просив зобов'язати відповідача надати йому належним чином завірені копії (або складені та підписані уповноваженою згідно посадових обов'язків особою) розрахункових листів щодо його заробітної за період з січня 2006 року (тобто спочатку роботи позивача на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильській спецкомбінат» (код за ЄДРПОУ 37197165), враховуючи, що воно є правонаступником функцій, майнових прав і обов'язків ДСП «РУЗОД») по квітень 2016 року із зазначенням в кожному з розрахункових листків таких даних: загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати; сум заробітної плати, що належить до виплати; підпису, посади, прізвища, ім'я та по-батькові уповноваженої (відповідно до посадових обов'язків) особи Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильській спец комбінат» (код за ЄДРПОУ 37197165) на складання розрахункових листів щодо заробітної плати. Також [PERSON] просив стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильській спецкомбінат» (код за ЄДРПОУ 37197165) на його користь 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити (т.1, а.с.52), також позивачем до канцелярії суду в обґрунтування позовних надані письмові пояснення у справі (т.1 а.с. 53-54, 84-89, 136, т.2 а.с. 14-16). Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю (т.1, а.с. 50, 51), в судовому засіданні оголосила письмові пояснення позивача [PERSON], що надійшли на адресу суду 23.10.2017 року (т.1, а.с.84-89), посилаючись на ту обставину, що вона уповноважена позивачем лише оголосити пояснення і надати суду для огляду оригінали документів, свого ставлення до позову висловити не побажала, на її думку, за відсутністю на те повноважень. Представник відповідача ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» до судового засідання не з'явився, надавши суду заяви про розгляд справи без участі представника відповідача (т.1 а.с.165, т.2 а.с. 19, 26) Також відповідачем надані письмові заперечення проти позову, згідно яких позовні вимоги [PERSON] не визнають, посилаючись на відсутність спору та надуманість позову, просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (т.1, а.с. 74-79, 166-167, т.2 а.с. 20-22, 30-32). Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та правовідносини та прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до відповідача ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»: із заявою від 24.05.2017 року (отриманою відповідачем 06.06.207 р.) про надання належним чином завірених розрахункових листів щодо заробітної плати позивача за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року (т.1а.с.7-13); із заявою від 06.06.2017 року ( отриманою відповідачем 13.06.2017р.) про надання належним чином завірених розрахункових листів щодо заробітної плати позивача за період з січня 2006 року по вересень 2015 року (т.1а.с.14-20); із заявою про досудове врегулювання спірних питань від 17.09.2017 року (отриманою відповідачем 19.09.2017р.) про надання належним чином завірених розрахункових листів щодо заробітної плати позивача за період з січня 2006 року по вересень 2015 року. У даній заяві позивач зазначав, що у разі ненадходження йому до 26.09.2017 року включно належним чином завірених копій розрахункових листків, він звернеться до суду (т.1а.с.24-30). Відповідачем заяву позивача від 06.06.2017 року було задоволено, про що останній повідомлений листом за вихідним № 213-1677 від 21.06.2017 року та надано розрахункові листи по заробітній платі з вересня 2016 року по червень 2017 року (т.1 а.с. 21,22). Листом відповідача за вихідним № 213-2512 від 26.09.2017 року [PERSON] був повідомлений про задоволення його заяви в частині отримання інформації та належним чином завірених копій документів, а також позивачеві роз'яснено причини затримки надання витребуваних ним документів, а саме: необхідність витребування особового рахунку позивача по заробітній платі з архіву та виготовлення копій розрахункових листків за період з січня 2006 по квітень 2016 року, та за червень 2016 року. Також доведено до відома позивача, що перелік витребуваних ним документів міститься на 4 аркушах, а об'єм становить приблизно 25-30 томів (т.1 а.с.55). В подальшому витребувані копії розрахункових листів позивача за спірний період були надіслані відповідачем наступним чином: листом за вихідним № 213-2645 від 05.10.2017 року - за період з січня 2015 року по червень 2016 року включно (т.1 а.с.77-78); листом за вихідним № 213-2688 від 11.10.2017 року - за період з січня 2013 року по грудень 2014 року включно (т.1 а.с.79); листом за вихідним № 213-2809 від 26.10.2017 року - за період з січня 2012 року по грудень 2012 року включно (т.1 а.с.119); листом за вихідним № 213-3049 від 21.11.2017 року - за період з січня 2010 року по грудень 2011 року включно (т.1 а.с.171, 183); листом за вихідним № 213-3211 від 29.11.2017 року - за період з січня 2006 року по грудень 2009 року включно (т.1 а.с.174, 247). Таким чином, відповідачем ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» в добровільному порядку виконані вимоги позивача викладені у позовній заяві щодо надання йому належним чином завірених копій розрахункових листів щодо його заробітної за період з січня 2006 року по квітень 2016 року із зазначенням в кожному з розрахункових листків таких даних: загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати; сум заробітної плати, що належить до виплати. Твердження позивача про надання недостовірної інформації ( нібито розрахункові листи не знаходились в архіві) є безпідставними, оскільки спростовуються внутрішнім документом підприємства - службовою запискою юридичного відділу від 09.11.2017 року № 28/106 (т.1 а.с.175). Крім того, на думку суду, твердження позивача про невідповідність розрахункових листів вимогам ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є помилковим, оскільки розрахунковий лист по заробітній платі не є первинним документом для обліку господарської операції, а є документом запровадженим для повідомлення працівника про нараховану до виплати заробітної плати за виконану роботу. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про оплату праці» і ст. 110 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати працівникові працедавець зобов'язаний повідомити його про розміри оплати праці, зокрема про загальну суму заробітної плати з розшифруванням за видами виплат, розмірами і підставами відрахувань та сумами заробітної плати, що підлягає виплаті. Отже, наведеними нормами визначений обов'язок повідомляти працівників про розміри оплати праці, однак прямо законодавцем не встановлений обов'язок повідомляти саме письмово. Разом з тим, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримані вимоги ст. 30 Закону України «Про оплату праці» і ст. 110 КЗпП України про те, що при кожній виплаті заробітної плати має бути повідомлено працівнику про дані, що належать до періоду, за який проводиться оплата праці. Такими даними є: загальна сума заробітної плати з розшифровкою по видам виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. При цьому посилання позивача на порушення з боку відповідача вимог ст.49 КЗпП України, якою встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, суд вважає безпідставними, оскільки така вимога позивачем про видачу саме довідки про заробітну плату не заявлялась до відповідача. Наведене приводить суд про безпідставність позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язаня відповідача надати йому належним чином завірені копії (або складені та підписані уповноваженою згідно посадових обов'язків особою) розрахункових листів щодо його заробітної за період з січня 2006 року (тобто спочатку роботи позивача на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильській спецкомбінат» (код за ЄДРПОУ 37197165), враховуючи, що воно є правонаступником функцій, майнових прав і обов'язків ДСП «РУЗОД») по квітень 2016 року із зазначенням в кожному з розрахункових листків таких даних: загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати; сум заробітної плати, що належить до виплати; підпису, посади, прізвища, ім'я та по-батькові уповноваженої (відповідно до посадових обов'язків) особи Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильській спец комбінат» (код за ЄДРПОУ 37197165) на складання розрахункових листів щодо заробітної плати, внаслідок відсутності спору. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням викладеного, та тієї обставини, що судом не встановлено порушення законних прав позивача [PERSON] з боку Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильській спецкомбінат» суд приходить до переконання про відсутність спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди та відсутність підстав для задоволення вимог останнього про відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 237-1 КЗпП України, Закон України «Про оплату праці»,

Outcome: dismissed