Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

24.07.2020 позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, в якому просить провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610600000:01:072:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер 4610600000:01:072:0017 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, які розташовані по [ADDRESS] , між позивачем, [PERSON] , та [PERSON] . Також просить припинити право спільної часткової власності на ці земельні ділянки з відповідачем. Просить під час попереднього судового розгляду справи призначити судову земельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів виділу Ѕ частини зі складу спільних земельних часток, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 16 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Куртяк О.О. зареєстрованого в реєстрі за № 8383. Одночасно разом із будинком ним було придбано у власність 1/2 частку у праві спільної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, розташовану у місті Дрогобич Львівської області, кадастровий номер 4610600000:01:072:0016. Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки від 16.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1315. Окрім цього, відповідно до Договору купівлі - продажу 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку від 29.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 63 йому належить 1/2 частка у праві власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер 4610600000:01:072:0017, що розташована у місті Дрогобич для індивідуального садівництва. В свою чергу, іншим співвласником 1/2 частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що виділена для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та співвласником 1/2 частки у спільній сумісній власності, що виділена для індивідуального садівництва належить [PERSON] . Даний факт підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказані земельні ділянки у встановленому законом порядку не розділені, у зв`язку з чим порушуються права сторін як співвласників. Ці порушення полягають у невизначеності відносин права власності, усунення яких необхідно для повноцінного та безперешкодного використання належного сторонам майна. 14.08.2020 представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у позовних вимогах позивача в частині стягнення судових витрат, оскільки [PERSON] є інвалідом І групи. Позивач та його представник [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Щодо звільнення відповідача від стягнення судових витрат за проведення експертизи заперечили. Позивач вказав, що також є інвалідом ІІІ групи і перш ніж звертатись до суду з позовом та клопотанням про призначення експертизи погодив це з відповідачем. Такий погоджувався відшкодувати йому половину вартості експертизи. Крім цього, представник позивача зазначила, що стягнення витрат за проведення експертизи не відноситься до судових витрат від яких може бути звільнений відповідач у зв`язку з інвалідністю, тому просила у такому відмовити. Представник відповідача [PERSON] позов в частині виділу в натурі часток земельних ділянок - визнав, в частині стягнення судових витрат - заперечив. Вказав, що [PERSON] є інвалідом І групи, на даний час перебуває в лікарні, його фінансове становище є скрутним, а тому просить звільнити його від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Суд, вислухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1315, [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер: 4610600000:01:072:0016. Окрім цього, відповідно до Договору купівлі - продажу 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку від 29.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 63 [PERSON] належить 1/2 частка у праві власності на земельну ділянку площею 0, 1200 га, кадастровий номер 4610600000:01:072:0017, що розташована на [ADDRESS] для індивідуального садівництва. Іншим співвласником 1/2 частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що виділена для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та співвласником Ѕ частки у спільній сумісній власності, що виділена для індивідуального садівництва є [PERSON] ( Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.2020 за №213540088 та за № 213539615) Згідно ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Поряд з цим, згідно ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку, що частки у спільній власності на земельні ділянки, є рівними. Висновком №15-20Е судової земельно-технічної експертизи, складеним 30.10.2020 експертом Качайло Б.В. пропонується лише один варіант розподілу земельних ділянок, які сторони погодили, а тому позов в частині виділу в натурі часток земельних ділянок, які знаходяться в спільній частковій власності слід задоволити згідно вказаного висновку. У своїй позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу та половину вартості за проведення експертизи. В частині стягнення з відповідачки в користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. суд дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. по даній справі, позивачем долучено Договір №8 про надання правової допомоги від 09.07.2020, Акт виконаних робіт від 09.07.2020 на суму 1000 грн. з квитанцією про сплату та Акт виконаних робіт від 22.12.2020 на суму 1500 грн. з квитанцією про сплату. Однак в порушення вище вказаних вимог, позивачем не долучено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що в частині стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 2500 грн. слід відмовити. Що стосується клопотання відповідача про звільнення його від всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, то таке слід задоволити частково, з огляду на таке. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до судових витрат, зокрема належать витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно матеріалів справи відповідач не заперечував щодо проведення судово земельно-технічної експртизи та також хотів здійснити поділ спірних земельних ділянок. Згідно рахунку № 21 від 25.09.2020, складеного ФОП [PERSON] , вартість судової земельно-технічної експертизи згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.09.2020, становить 9000 грн., така сплачена позивачем, а оскільки позов задоволено, то з відповідача слід стягнути половину вартості вказаної експертизи, а саме 4500 грн. Підстав для звільнення відповідача від сплати цих витрат суд не вбачає. Відповідно до ч.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є інвалідом І групи, то його слід звільнити від судових витрат, пов`язаних з відшкодуванням позивачу сплаченого судового збору в розмірі 1695 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved