overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

24.07.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.11.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2008 року, актовий запис № 169 (а.с.14). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

24.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29.07.1989 року у Ленінському відділі РАГС м. Харкова, про що є актовий запис № 404. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.07.1989 року, про що є актовий запис № 404 у Ленінському відділі РАГС м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2016 року. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 30.07.1988 року, однак проживають окремо вже більше п`яти років. У шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з`явився. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно. Про день розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Клопотань, відзиву на позов до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду; не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання; не подала відзив на позов та позивач в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 30.07.1988 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідач не повідомила суду заперечень з цього приводу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та жінки на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає зберегти прізвище відповідачу « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником будинку під [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. В даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які фактично в ньому не проживають більше одного року. Факт реєстрації відповідачів в будинку позбавляє його права щодо оформлення пільг по оплаті за житлово-комунальні послуги. Тому, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, тому, суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється власником будинку під [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2117. Крім того, факт права власності [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок під [ADDRESS] , підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.09.2018 року. В будинку під [ADDRESS] , зареєстровані, але фактично не проживають протягом одного року - [PERSON] та [PERSON] , що встановлено з акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.07.2019 року. Факт реєстрації відповідачів в будинку під [ADDRESS] , встановлено також з копії домової книги та з наданої інформації органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи - Маловисківською міською радою Кіровоградської області. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Нормами ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власностіє непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст.321 ЦК України. Отже, реєстрація місця проживання відповідачів порушує право позивача на вільне володіння, користування і розпорядження приватною власністю. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.03.2011 року. У шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 05.03.2011 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої доньки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.11.2005 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.11.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.04.2008 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.04.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

24.07.2019 року представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності (а.с.85), звернувся до суду з позовом до Моторного транспортного страхового бюро України, та просить суд: - зобов`язати відповідача здійснити відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.06.2018 року за участю транспортного засобу «ВАЗ 21703», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Москвич 412», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] в розмірі 88 517,40 грн.; - зобов`язати відповідача здійснити відшкодування витрат на лікування ушкодження здоров`я отриманих внаслідок ДТП в розмірі 67 132,11 грн.; - зобов`язати відповідача на підставі ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснити відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю 3 356,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2018 року приблизно о 08:45 годині, [PERSON] знаходячись за кермом автомобіля «Москвич 412», р/н [NUMBER] , рухався по а/д [NUMBER] (Болград-Одеса), де на 13 км + 100 м (на заокругленій направо ділянці дороги) діючи в порушення правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, внаслідок чого не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем «ВАЗ 21703 », р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Водій [PERSON] від отриманих травм в результаті ДТП помер по дорозі в лікарню. Позивач по справі отримав численні тілесні ушкодження, у тому числі переломи кісток. Винуватець ДТП загинув, а тому позивач

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

24.07.2019 року представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» Шишлюк М.О., який діє на підставі довіреності (а.с.15-16) звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 204 від 07.10.2004 року, яка станом на 01.07.2019 року складає 336 911,75 грн., з яких: - прострочена заборгованість по сумі кредиту - 117 111,08 грн.; - сума прострочених процентів за користування кредитом - 67 773,70 грн.; - сума пені - 4 218,50 грн.; - інфляційні витрати - 118 428,83 грн.; - 3% річних - 27 379,65 грн. та понесені судові витрати за розгляд справи у розмірі - 5 053,67 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] 07.10.2004 року був укладений кредитний договір № 204, за яким банк надав відповідачці грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних за користування кредитом. 25.11.2005 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачкою укладено додаткову угоду № 1 відповідно до якої суму кредиту збільшено до 200 000 грн. В подальшому рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 листопада 2008 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено та стягнуто з відповідачки заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у сумі 132 605, 08 грн., рішення набрало законної сили. Однак через некоректний розрахунок заборгованості, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27.11.2008 року помилково не стягнуто заборгованість по сумі кредиту у розмірі 117 111,08 грн. Також зазначає позивач, що рішення суду не виконано до цього часу. Позивач вважає, що оскільки договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то відповідно до п.1.6.1.2 договору нараховано відсотки та пеню, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом, тому просить стягнути з відповідача відповідну суму. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

24.07.2019 року цивільна справа надійшла з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 06.07.2012 року, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені з травня 2019 року, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 06.07.2012 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 06.07.2012 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 394). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім`ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved