Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

25 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що у період з лютого 2010 року по лютий 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитини залишилася проживати разом з нею. З липня 2011 року і до теперішнього часу відповідач не проявляє будь-якої турботи про доньку, тривалий час не бачиться із нею, не приймає будь-якої участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. З цих підстав просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, а також стягнути з нього на свою користь та на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове зсідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно повідомленим про час і місце слухання справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не прибув з невідомих причин. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних письмових доказів, що відповідає положенням ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 13 лютого 2010 року сторони перебували у шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя донецької області від 28 лютого 2012 року, яке набрало чинності 13 березня 2012 року, шлюб між ними було розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-НО № 350535, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 22.07.2010, [PERSON] народилася 30 червня 2010 року, про що вчинено актовий запис № 640. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НО № 371844, виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС маріупольського МУЮ у Донецькій області від 17.04.2015, вбачається, що [PERSON] у шлюбі із [PERSON] набула прізвище «Ворожцова», актовий запис № 149. Згідно із довідкою, виданою ОСББ «Морське» від 19.04.2017, [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO], спільно із чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON] Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обовязки батьків по вихованню та розвитку дітей. У відповідності до вимог ст. 164 ч. 1 п. 1, 2 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважних причин і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, а також в разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Згідно із психолого-педагогічною характеристикою, наданою КЗ «Маріупольська [PERSON] ступенів № 10 Маріупольської міської ради Донецької області» від 19.04.2017, неповнолітня [PERSON] є ученицею 1-А класу даного освітнього закладу. Дитина надійшла у школу в 2016 році. До навчання ставиться відповідально, добре запамятовує матеріал, намагається осмислювати і аналізувати. Добре розвинена уява. Матір дитини активно цікавиться успіхами доньки в школі, завжди відвідує батьківські збори. Батько дівчинки жодного разу не зявлявся, навчанням дитини не цікавиться. За інформацією, наданою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Маріуполя» від 16.06.2017, неповнолітня [PERSON] перебуває під наглядом у центрі з дня народження. В анамнезі часті респіраторні захворювання. Лікуванням дитини займається матір. Батько дитини [PERSON] на прийом до лікаря з дитиною жодного разу не приходив, станом здоровя дитини не цікавиться. Виходом Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації за місцем реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Лютнева, 48-27, встановлено, що останній за місцем реєстрації тривалий час не проживає, його місцезнаходження не відоме. Відповідно до висновку № 44.11-54248-44.13, складеного Органом опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 15.09.2017, за наслідками проведеної перевірки Орган опіки та піклування дійшов висновку про наявність достатніх підстав та вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обовязків, і тим самим його не оспорює. Таким чином, зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази у своїй сукупності свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків та про відсутність належного прояву батьківської турботи щодо неповнолітньої доньки [PERSON], а тому суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав. Крім того, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та згідно із ст. 166 ч. 2 цього ж Кодексу, позбавлення особи батьківських прав не звільняє її від такого обовязку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, і перевіривши їх наданими доказами, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 640,00 гривень, що стосується розгляду немайнових вимог, витрати, повязані із друком оголошення у пресі, в сумі 130,00 гривень, а також на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень, що стосується розгляду вимог майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved