overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

25.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований, як такий, що проживає, її колишній чоловік [PERSON] Станіславович- відповідач по справі. Позивач посилається на те, що відповідач з 2013 року в належній її квартирі не проживає, не користується житлом. [PERSON] просить визнати відповідача, таким що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з зазначених вище підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Свідки [PERSON] сестра позивача, [PERSON], [PERSON] - сусіди в судовому засіданні зазначили, що протягом останній двох років [PERSON] не проживає за адресою квартира [INFO]. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в заочному провадженні. Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується змістом свідоцтва № 57993 про право власності на житло від 09.06.2008 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.2010 року. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, що підтвердується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ТП № 061101 від 22.03.2014 року. [PERSON] будучи зареєстрованим у вищезазначеній квартирі фактично з 2013 року не проживає в ній без поважних причин, що підтверджено показами свідків, та листом Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області № 11887 від 15.04.2015 року. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, у відповідності до яких, член сім'ї власника житла, який понад один рік відсутній у житлі втрачає право на користування ним, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

25.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить суд постановити рішення, яким : - розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 28.02.2013 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 152. Від шлюбу сторони по справі мають доньку -[PERSON], [INFO]. Позивач позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, відповідача, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе при обставинах, зазначених позивачем. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка -[PERSON] та жінки - [PERSON] й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Також судом враховується той факт, що один із членів сім'ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги згоду позивача на розірвання шлюбу і погодження відповідача, суд вважає, що причини, що спонукають сторону наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

25.09.2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014р., дітей спільних не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, перестали бути пов'язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) уклали шлюб 26.06.2014р., актовий запис №15 (а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

25.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на утриманні позивачки та мешкають разом з нею. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, позивачка змушена самостійно забезпечувати їх. На теперішній час допомога зі сторони відповідача відсутня, тому позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дітей. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ З свідоцтва про одруження серії І-КИ № 155671 від 17.08.2002 року встановлено, що 17.08.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, в результаті чого остання змінила своє прізвище на «Вінниченко» (а.с. 5). З свідоцтва про народження серії І-КИ № 184334 від 12.12.2002 року встановлено, що 22.11.2002 року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З свідоцтва про народження серії І-КИ № 365377 від 06.12.2011 року встановлено, що 30.11.2011 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], відповідач працює,\~\~у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

25.09.2015 року представник позивача [PERSON] «СК «Провідна» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Вимоги мотивовані тим, що 01.12.2013 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів застрахованого в [PERSON] «СК «Провідна» автомобіля «Форд» /д.н.з. [NUMBER]/ та автомобіля «Мерседес» /д.н.з. [NUMBER]/, власником якого є [PERSON] [PERSON] «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування у звязку зі страховим випадком в розмірі 50 000 грн. 00 к. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку зазначені кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника співвідповідача або ж про відкладення розгляду справи не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

25.09.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - [PERSON]; визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], 2006 року народження з позивачем за адресою:[ADDRESS]; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], 2006 року народження, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років щомісяця, починаючи з 25.09.2015 року до повноліття дитини; поділити майно, набуте за час шлюбу позивача з відповідачем, виділивши: у власність позивача - 1/2 частину нерухомого майна - житлового будинку та допоміжних споруд за адресою: [ADDRESS], а відповідачу - іншу 1/2 частину цього будинку. На обґрунтування позову послався на те, що шлюб між сторонами було укладено 08.10.2002 року. Від подружнього життя в останніх є дочка [PERSON], 2006 року народження. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння, що призвело до втрати між останніми почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вказує, що відповідач матеріально не забезпечує сім'ю. Дочка сторін - [PERSON] проживає з позивачем. Остання любить дочку, піклується про неї, слідкує за її станом здоров'я. При цьому стверджує, що відповідач емоційно неврівноважений, схильний до застосування фізичної сили, періодично вживає спиртні напої, що негативно відобразиться на дитині за умови, що дочка проживатиме з ним. Також зазначає, що за час перебування сторін у шлюбі ними придбано нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач подав заперечення щодо позову, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про поділ нерухомого майна - будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки такий був побудований і зданий в експлуатацію у 1956 році ще його дідом [PERSON], а тому ні він, ні позивач до цього будинку жодного відношення не мають. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні погодився на задоволення позову, окрім позову в частині поділу майна. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 08.10.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. В той же час встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, останні втратили один до одного почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України та,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

25.09.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою. Однак відповідачка станом на 05.08.2015 року має заборгованість на суму 25121,90 грн., а саме: 2500 грн. заборгованість за кредитом; 14834,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7787,50 грн.. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3123,76 грн., яка була задоволена судовим наказом Міжгірського райсуду від 22.12.2008 року з відповідачки на користь позивача і різниця становить 21998,14 грн.. Також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послу: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1099,91 грн. штраф (процентна складова). На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить стягнути з відповідача таку. Представник позивача на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не зявилася, будучи своєчасно і належно повідомленою про час і місце розгляду справи через опублікування оголошення в газету. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2008 року [PERSON]. уклала кредитний договір відповідно до якого вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 02.04.2008 року заборгованість по кредиту складає в сумі 23598,05 грн.. Виходячи з цього суд вважає, що факт заборгованості відповідачем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є безспірним, і обгрунтовано доведеним. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

25.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та його ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 09.03.2013 року сторони перебувають у шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з позовної заяви, з січня 2016 року сторони проживають окремо. З цього часу подружжя припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, їхній шлюб підлягає розірванню. Згідно статті 180 Кодексу батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 191 Кодексу встановлено, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, матеріальний стан сторін і позицію відповідача щодо предявленої до нього позовної вимоги про стягнення аліментів, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

25.09.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.09.2009 р., в період якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є фізично здоровою людиною, на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, в зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зі згоди позивача в порядку заочного розгляду позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбу 26.09.2009 р. в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 541 - а.с.3, відповідач являється батьком, а позивач матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с.4, з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 06.07.2017 р. № 5783, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] - а.с.7, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачує аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При призначенні розміру аліментів, суд приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, та виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та малолітньої дитини, з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, не порушуючи права дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню, як на думку суду тверда грошова сума в розмірі 2000 грн. є достатньою та необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved