Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на теперішній час він набув право на призначення пільгової пенсії згідно чинного законодавства України. Проте коли він звернувся в травні 2016 року з заявою і необхідними документами до Словянського обєднаного УПФУ Донецької області, отримав відмову через те, що в його трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж працівника, на першій сторінці вбачається нечіткий відтиск печатки з першого місця його роботи. Звернутися до підприємства він не може, оскільки воно вже не існує, тому інакше ніж через суд, встановити факт належності йому трудової книжки він не може. Встановлення даного факту йому необхідне для призначення пенсії. В звязку з викладеним просить суд встановити факт належності йому трудової книжки серії ИТ-І №0575057, заведеної 27 липня 1981 року на імя [PERSON] на першій сторінці з печаткою Управління Торгмортрансу в м. Баку Азербайджанської РСР. Заявник, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні заяви в повному обсязі. Заінтересована особа, Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, просить справу розглянути без участі свого представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Заявник, [PERSON], 16.07.1980 року закінчив технічне училище №83 м. Баку Азербайджанської РСР за спеціальністю повар, що підтверджується ксерокопією атестату №9698 від 17.07.1980 року. 27.07.1981 року на імя [PERSON]А, [INFO], було видано трудову книжку серії ИТ-І №0575057. На\~\~першій сторінці трудової книжки ИТ-І №0575057, яка була виписана 27.07.1981 року Управлінням Торгмортрансу в м. Баку Азербайджанської РСР на\~ імя [PERSON]А, [INFO],\~\~міститься нечіткий відбиток печатки даного підприємства. У відомостях про роботу вказаної трудової книжки зазначено, що до вступу в Торгмортранс заявник навчався в ГПТУ № 83 з 01.09.1978 року по 16.07.1980 року, підстава запису\~ атестат №9698. З 2008 року по 2013 рік заявник працював на ПАТ «ДТЕК [PERSON] Донбасу», про що маються записи в трудовій книжці заявника. 11.12.2015 року [PERSON] було видано довідку ПАТ «ДТЕК [PERSON] Донбасу» для обчислення пенсії з розшифруванням суми заробітної плати за 2008-2013 роки. Таким чином, записи у вказаній трудовій книжці про наявний у [PERSON] трудовий стаж повністю відображають його трудову діяльність. На теперішній час [PERSON] набув право на призначення пільгової пенсії і з метою оформлення пенсії звернувся до Словянського обєднаного УПФУ Донецької області, де йому було повідомлено, що призначити пенсію неможливо, оскільки в його трудовій книжці на першій сторінці вбачається нечіткий відтиск печатки з першого місця роботи. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на положення пункту п'ятого частини другої статті 234 та частини першої статі 256 Цивільного процесуального кодексу України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження. З огляду на положення частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що трудова книжка ИТ-І №0575057, дата заповнення 27 липня 1981 року,\~\~належить [PERSON], [INFO], і на першій сторінці скріплена печаткою Управління Торгмортрансу в м. Баку Азербайджанської РСР. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved