Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

26 листопада 2013 року Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилався на те, що малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в Управлінні-службі у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з 03 липня 2013 року. Мати дітей - [PERSON] в шлюбі не перебуває, ніде не працює, схильна до бродяжництва, постійно залишає дітей без нагляду, зловживає спиртними напоями, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про стан їх здоров'я, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Відомості про батька дітей внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON], 1988 року народження, відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України; малолітніх [PERSON] та [PERSON] передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. 12 березня 2014 року до суду надійшла заява представника Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. 12 березня 2014 року до суду надійшла заява представника Комунального закладу соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належних чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] року у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відомості про батька внесені в актовий запис про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16 травня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] року у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відомості про батька внесені в актовий запис про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6). Мати дітей - [PERSON] в шлюбі не перебуває, ніде не працює, схильна до бродяжництва, постійно залишає дітей без нагляду, зловживає спиртними напоями, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про стан їх здоров'я, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в Управлінні-службі у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з 03 липня 2013 року (а.с. 8, 8 оберт). Своїм висновком Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 21 листопада 2013 року № 1/14-426 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов'язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред'явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на утримання її малолітніх дітей з дня подання позову, тобто з 26 листопада 2013 року. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] законні, повністю доведені та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved