overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 20/136. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.05.2016р. о 21 год. 06 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.05.2016р. о 21 год. 06 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора приблизно орієнтована у навколишньому. Напружена, тривожна. Іспитує слухові та зримі омани сприйняття з їх маячним трактуванням. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний галюцинаторно-маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г.Сталінграду, 24/50. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.05.2016р. о 13 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.05.2016р. о 13 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора неохайна, не виходить з дому. Чує „голос покійного чоловіка. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Виборзька, 33А/12. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.05.2016р. о 14 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.05.2016р. о 14 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий приблизно орієнтований в місті, не знає поточної дати. Настрій ближче до рівного. Память знижена на поточні дії. Мислення вязке, туго рухливе. Себе обслуговує елементарно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади особистості та поведінки внаслідок судинного генезу, виразний психоорганічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Савкіна, 2/20. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.05.2016р. о 19 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.05.2016р. о 19 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний вербальному контакту. Висловлює маячні ідеї відносини, збитку до дружини, вважає, що вона хвора різноманітними інфекційними захворюваннями. Настрій нестійкий, роздратований. Себе називає правильно, знає свою адресу, рік народження. В місті знаходження та календарному часі орієнтований вірно. Обмани сприйняття під час огляду заперечує, поведінкою не виявляє. Анамнестичні дані надає не повністю. Тривожний, занепокоєний. Память з нерізким зниженням. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

25 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 серпня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №542. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з листопада 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

25 травня 2016 року позивач [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 17 травня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 461 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Зазначала, що подружнє життя не склалось через відсутність порозуміння, різне ставлення до життя, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитини, що негативно впливає на її психічний стан та зраду чоловіка. Просила шлюб зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] та стягнути понесені судові витрати у сумі 551 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] Комольцева та стягнути понесені судові витрати. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 17 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 461. Сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні і подружні стосунки з березня 2015 року. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони разом у шлюбі не проживають, не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивачем сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 00 коп. при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією, тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

25 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1994 року. Неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що з червня 2014 року вони з чоловіком припинили спільне життя. З тих пір вони не підтримують стосунків. Позивач переконана, що зберігати родину немає сенсу. Просить розірвати шлюб з чоловіком. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] .у судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо тривалий час, спільним господарством та побутом вони не пов'язані,сімейних відносин між ними не має.Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

25 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила , що шлюб з відповідачем було зареєстровано 22 серпня 1965 року виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними часто виникали непорозуміння . Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON]М позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі, з тих же підстав і зокрема зазначила, що у серпні 1965 року уклала шлюб з відповідачем. Спільне сімейне життя не склалось із за відсутності взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Коваль». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 22 серпня 1965 року зареєстрували шлюб. Виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області складено відповідний актовий запис № 33 та видано свідоцтво про шлюб, серія I-ГЮ №109176/а.с.3/. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, через відсутність взаєморозуміння між сторонами, що суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено та зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 травня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він 17.04.2015 року надав відповідачу позику у розмірі 1\~000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути її до 31.10.2015 року, але так не виконав свої зобов»язання. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у вказаному розмірі у гривневому еквіваленті та судовий збір. Позивач в судове засідання зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. З розписки від 17.04.2015 року ( а.с. 3) вбачається, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 1\~000 дол. США зі строком повернення до 31.10.2015 року. З довідки, виданої ПАТ «Альфа-Банк» від 26.08.2016 року вбачається, що курс долара США станом на 26.08.2016 року (день винесення рішення) становить 25,329215 грн. за 1 долар США. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 25\~329 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] піддягає стягненню сплачений судовий збір розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

25 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 13 травня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], яких просить залишити проживати з ним. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна повністю. Просить шлюб між сторонами розірвати, дітей залишити проживати з батьком. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 13 травня 2000 року перебувають у шлюбі. ( а.с.3). У сторін є діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с.4,5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved