Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

25 травня 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі укладеного між сторонами кредитного договору № HMTWGK00000004 від 28 вересня 2007 року (далі по тексту кредитний договір) Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 29157,20 грн. Позивачем, у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, заявлена вимога стягнути солідарно з [PERSON] та її поручителя [PERSON], згідно договору поруки № HMTWGK00000004 від 18 вересня 2007 року (далі по тексту договір поруки), заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11 березня 2016 року становить 29388,00 грн. і складається із заборгованості по кредиту в сумі 24851,79 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 2423,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 152,42 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 323,00 грн. та штрафів в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 1387,52 грн. (процентна складова) В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідачі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, причин неявки не пояснили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України, дія якої, згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, поширюється і на правовідносини, повязані з кредитом, передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), в разі прострочення повернення чергової частини позики. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. 28 вересня 2007 року між кредитодавцем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПриватБанк, Банк), та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № HMTWGK00000004. На виконання умов договору Банком було надано [PERSON] готівкою через касу кредит в сумі 29157,20 грн., з яких 26000 грн. на споживчі потреби та 3157,20 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених в п. 2.1.3. та 2.2.7, на період з 28 вересня 2007 року по 27 вересня 2017 року включно. [PERSON], відповідно до пункту 7.1 кредитного договору, зобовязана була щомісячно за період з 28 по 3 число кожного місяця вносити на погашення заборгованості ануїтетні платежі в сумі 474,49 грн., які включають частину заборгованості по тілу кредиту, відсотки за користування кредитом в розмірі 1,25 % в місяць та винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту. Сторони передбачили у п. 7.4 кредитного договору, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,9 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. 16 червня 2011 року ПриватБанк та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору, яким пункт 7.1 кредитного договору викладено в новій редакції, зокрема, банк зобовязується видати кредит в сумі 39725,70 грн., з яких 26000 грн. на споживчі цілі та 13725,70 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених в п. 2.1.3. та 2.2.7. Процентна ставка за новими умовами становить 2,08 % на місяць. Позичальник [PERSON], згідно нової редакції п. 7.1 договору та додатку № 1 до додаткової угоди, зобовязана була щомісячно вносити на погашення заборгованості ануїтетні платежі в сумі 924,98 грн. 12 лютого 2014 року ПриватБанк та [PERSON] уклали додаткову угоду № 3 до кредитного договору, яким пункт 7.1 кредитного договору викладено в новій редакції, зокрема, банк зобовязується видати кредит в сумі 52818,41 грн., з яких 26000 грн. на споживчі цілі та 26818,41 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених в п. 2.1.3. та 2.2.7. Позичальник [PERSON], згідно нової редакції п. 7.1 договору та додатку № 1 до додаткової угоди, зобовязана була щомісячно вносити на погашення заборгованості ануїтетні платежі в сумі 1413,97 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, наданим позивачем, позичальник [PERSON] вносила кошти на погашення заборгованості по кредиту, про що свідчить зменшення сальдо поточної заборгованості за кредитом (Графа 3 «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)»), наявність показників в графах 10 «Сплачено процентів», 13 «Сума погашеної пені» та 16 «Сплачено комісії», отримані банком кошти розподілялися у визначеному пунктом 3.3 кредитного договору порядку, а саме, спочатку витрати/збитки банк, далі пеня, прострочена комісія, прострочена винагорода, прострочені відсотки, прострочена заборгованість по кредиту, заборгованість по кредиту. Таким чином, з врахуванням внесених платежів утворилася прострочена заборгованість по кредиту в сумі 4019,14 грн., яка підлягає стягненню в повному обсязі. Стягненню також підлягає заборгованість по кредиту в сумі 24851,79 грн., строк сплати якої не наступив, у звязку з порушенням позичальником умов договору щодо повернення кредиту. Проценти за користування кредитними коштами в сумі 2423,27 грн. та винагорода за надання фінансового інструменту в сумі 152,42 грн. нараховані відповідно до умов договору, у звязку з чим підлягають стягненню. Пунктом 4.1 Кредитного договору сторони передбачили, що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого пунктами 2.2.2, 2.2.3 договору (сплата відсотків за користування кредитом та винагороди), банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн., за кожен день прострочення, тому позовна вимога стягнення пені в сумі 323,00 грн. також підлягає задоволенню. У пункті 5.4 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, у звязку з чим банк буде змушений звертатися до суду, то позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. та 5 % від суми позову, тому стягненню підлягає фіксована сума штрафу в сумі 250 грн. та 1387,52 грн. процентної складової штрафу від сум заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди за надання фінансового інструменту. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 ЦК України). Частиною 1 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. [PERSON] згідно договору поруки поручився за виконання [PERSON] її договірних зобовязань за кредитним договором у першій редакції. Згідно наступних редакцій кредитного договору збільшувалася сума кредиту, процентна ставка, встановлювалися нові види відповідальності (пункти 2 обох додаткових угод), з чого вбачається, що обсяг відповідальності після зміни зобовязання збільшився. Позивачем не надано доказів отримання згоди поручителя [PERSON] на зміну умов кредитного договору, така згода також не вбачається і з самого тексту договору поруки. За таких обставин судом не вбачається підстав для задоволення позову в частині вимог до поручителя. Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь.

Outcome: partial