Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та третьої особи опікунської ради Лиманської селищної ради та просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] не перешкоджати йому у спілкуванні та вихованні його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]; визначити спосіб участі позивача у вихованні дітей шляхом встановлення систематичних побачень батька з дітьми кожного тижня: з 16.00 годин п'ятниці до 16.00 годин неділі, із можливістю відвідування дітьми місця проживання батька, та ночівлі дітей за місцем проживання батька, а також із можливістю перебування дітей із батьком у період його відпустки. Протокольною ухвалою суду від 24.03.2014 року до участі у справі у якості третьої особи залучена Служба у справах дітей Роздільнянської РДА. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі з 29.07.2006 року по 14.06.2011 року, який розірвано за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір'ю - відповідачем по справі. [PERSON] чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми, зачиняє перед ним двері будинку, коли він приходить до дітей, забороняє зустрічатися з дітьми у вихідні та святкові дні, а також у період його відпустки. З приводу усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми він звернувся до опікунської ради за місцем проживання, тобто Лиманської селищної ради, яка 16.12.2013 року надала висновок про дозвіл на відвідування дітей батьком, з огляду на те, що житловий та побутовий стан помешкання батька дозволяє, щоб там проживали діти, між членами родини батька злагода, всі знаходять спільну мову. Відповідач ігнорує висновок опікунської ради, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач зазначає, що він працює водієм у ТОВ «Роздільнатранссервіс» з 05.03.2012 року по теперішній час. Регулярно сплачує аліменти на утримання дітей, а також приймає участь у додаткових витратах на придбання речей для розвитку дітей, купує їм ліки, коли діти хворіють. У будинку, де живе позивач, створені умови для дітей, облаштована кімната для їх проживання, є стіл, спальні місця та місця для дозвілля. Спілкування позивача з дітьми необхідно для реалізації його батьківських прав та обов'язків, для повноцінного, гармонійного виховання дітей та піклування про них, з урахуванням їх інтересів, стану здоров'я, самопочуття та інших об'єктивних обставин. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала , підтримала свої письмові заперечення, надані суду. Наголосила на тому, що позивач не має свого житла, а у будинку, де обстежувалися житлово-побутові умови він навіть не зареєстрований, аліменти на утримання дітей не сплачує у повному обсязі, але частково несе додаткові витрати на дітей, коли спілкується з дітьми, то налаштовує їх проти позивача, чим принижує її честь і гідність. Вона не заперечувала, щоб позивач брав дітей на ночівлю, але він не приділяв дітям уваги та піклування, а на ранок залишав дітей самих або під наглядом чужих людей. Позивач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 22.01.2014 року за ст.125 ч.1 КК України, а також його звільняли з роботи за ст.40 ч.7 КЗпП України за перебування на робочому місці у нетверезому стані. Просить суд визначити час побачення дітей з батьком щотижня кожної п'ятниці з 15.00 до 20.00 годин. Представники третіх осіб залишили вирішення позову на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, проаналізувавши думку органу опіки та піклування, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками: неповнолітнього [PERSON], [INFO], актовий запис №58 від 19.10.2006 року, місце реєстрації Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, та неповнолітньої [PERSON], [INFO], актовий запис №56 від 20.08.2007 року, місце реєстрації Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Діти, після розірвання шлюбу між батьками, проживають з матір'ю, її утриманням займаються обоє: мати і батько, який сплачує аліменти на утримання дітей за рішенням суду у розмірі 1000 гривен щомісячно (по 500 гривен на кожну дитину) до досягнення дітьми повноліття, і крім того, купує дітям речі, продукти харчування. На даний час аліменти сплачуються не в повному обсязі та виникла заборгованість, через відпустку позивача без збереження заробітної плати. У зв'язку з погіршенням стосунків між батьками, орган опіки та піклування Лиманської селищної ради за заявою [PERSON] своїм висновком від 16.12.2013 року дозволив відвідування батьком своїх дітей. Судом встановлено, що відповідач не знала про існування даного документу, а тому не могла його виконувати. До надання цього висновку, мав місце випадок 21.07.2013 року коли [PERSON] своєчасно не повернув дітей додому та залишив їх ночувати у будинку своєї матері за адресою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] та її співмешканець [PERSON] у вечірній час, після 22.30 годин, того дня, з метою забрати дітей додому, звернулися до позивача, але, на їх правомірну вимогу, він відповів відмовою та на грунті неприязних стосунків побив відповідача та її співмешканця, спричинивши їм легкі тілесні ушкодження, та був засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.01.2014 року за ст.125 ч.1 КК України за скоєння даного кримінального правопорушення до штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривен. Вирок набрав законної сили. Суд, допитавши численних свідків, сусідів, знайомих обох сторін, заслухавши представника органу опіки, з'ясував, що обоє батьків люблять дітей і піклуються про них. Діти завжди раді бачити батька, спілкуватися з ним. Ніхто з свідків, як і самі сторони, не вказав, що [PERSON] погано виховує дітей, чи дозволяє собі їх ображати. Стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися з 2011 року, вони майже не спілкуються, що впливає на дітей, але відповідач не заперечує, що [PERSON] добре відноситься до дітей та любить їх. З актів обстеження житлових умов місця фактичного проживання позивача, вбачається, що у нього є умови для перебування дітей, але суд приймає до уваги, що у позивача власного житла немає, і він проживає у будинку матері, де зареєстровані ще семеро осіб. Мати позивача [PERSON] перенесла інсульт, хворіє, потребує спокою і сторонньої допомоги, яку їй надає сестра позивача [PERSON]. Перебування дітей позивача, за таких обставин, у нічний час у будинку, який не належить останньому, буде завдавати незручностей для хворої бабусі та інших осіб, які в цьому будинку проживають. Їх згода на перебування у цьому будинку дітей відповідача - відсутня. Судом також з'ясовано, що на даний час [PERSON] є учнем 2-А класу ЗОШ №2 смт.Лиманське та зайнятий у учбовому процесі з 08.00 до 13.30 годин, [PERSON] є ученицею 1-А класу ЗОШ №2 смт.Лиманське та зайнята в учбовому процесі з 08.00 по 12.35 годин. Діти не відвідують групу подовженого дня, але відвідують гуртки. Спілкування батьків з дітьми під час учбового процесу є неможливим, а висновок органу опіки та піклування від 16.12.2013 року не може бути прийнятим до уваги та виконуватись, оскільки він не встановлює часів спілкування батька із дітьми, а лише підтверджує його право на таке спілкування. Суд, проаналізувавши думку органу опіки та піклування, висловлену у судовому засіданні про надання дозволу на спілкування батька і дітей у вихідний день - суботу: з 10.00 годин до 20.00 годин вважає, що такий висновок не суперечить інтересам дітей та батька. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони в шлюбі між собою. Стаття 151 СК України передбачає право батьків на виховання дитини, та частина 3 вказаної статті вказує, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Судом не встановлено, що методи та форми виховання батьками [PERSON] та [PERSON] суперечать закону та моральним засадам суспільства чи негативно впливають на дітей. Стаття 153 СК України передбачає права батьків на безперешкодне спілкування, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Стаття 155 СК України захищає права дитини при здійсненні батьківських прав та виконанні батьківських обов'язків, та передбачає зокрема, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 159 СК України, яка регламентує вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, у частині другій надає суду право на визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Виходячи з встановлених у судовому засіданні обставин, суд не вбачає необхідності присутності іншої особи під час спілкування [PERSON] з сином та донькою. Позивач не довів у повному обсязі обставини, викладені у позові, а тому позов підлягає задоволенню частково. При встановленні часу спілкування батька з дітьми та обмежень щодо цього, суд враховує інтереси дітей шкільного віку.

Outcome: partial