Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

24 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивачка просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.11.2006 року по 18.02.2010 року, від шлюбу в сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, з 17.02.2012 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу у них народилася спільна донька, 2012 р. народження. Після розлучення з відповідачем син проживає з позивачкою та її чоловіком. Весь цей час відповідач не цікавився життям сина, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день син не пам»ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за ці всі роки його не бачив. Зазначає, що між сином та вітчимом склалися дуже теплі і доброзичливі стосунки, він опікується дитиною та має намір всиновити його. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви так як бажає виконувати батьківські обов'язки, але позивачка йому в цьому чинить перешкоди. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Направив до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в частині позбавлення відповідача батьківських прав з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, яке було видано 20.07.2007 року, батьками [PERSON], [INFO] зазначені батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.12). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2006 року. 18.02.2010 року шлюб між [PERSON], який зареєстрований 03.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №137 розірвано (а.с.13). 17.02.2012 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.14). Броварська міська рада Київської облатсі Виконавчий комітет у своєму висновку від 19.01.2016 року №1-18/76 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.16,17). З матеріалів справи вбачається, що, вихованням дитини займається мати і вітчим, батько не відвідував школу і не брав участі у шкільних заходах сина; матеріально не допомагає. В судовому засіданні позивачка пояснила , що малоліній син не знає свого біологічного батька, не згадує про нього. Відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у його вихованні . На сьогоднішній день вітчим, [PERSON] має намір всиновити дитину, оскільки між ними склалися дуже гарні стосунки. Відповідач пояснив , що має намір та бажання приймати участь у вихованні малолітнього сина, але позивачка та її теперішній чоловік перешкоджають йому в цьому. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. У п 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.18 зазначеної Постанови). Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні сина, позивач чинить перешкоди йому у спілкуванні з сином, проте, сам відповідач не вживає відповідних активних дій для виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову на даний час в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав, та вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON], [INFO] і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків відносно малолітнього [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed