Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

26.04.2016 року позивач звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 14.01.2010 р. у Старобогородчанській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. У шлюбі народжена дочка [PERSON], [INFO] Вимоги заяви позивач мотивував тим, що сімейне життя з відповідачкою не складається. Протягом останнього року подружнього життя вони не можуть знайти порозуміння між собою, внаслідок чого у сім'ї стали виникати сварки та конфлікти. З лютого 2016 року припинили спільне проживання. Попри те, що продовжують спілкуватись, налагодити стосунки не вдається. Відповідачка не цінує його як чоловіка, ставить в основу їх відносин її матеріальне забезпечення, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. На підставі дозвільних документів вони легально протягом останнього часу проживали у Канаді і відповідачка після його звернення до суду в Україні з приводу розірвання шлюбу, подала такий же позов до нього у Канаді, що свідчить також про її небажання зберегти шлюбні стосунки. Тому позицію дружини, яка в судовому засіданні 19.05.2016 року заявляла клопотання про надання строку для вирішення питання про можливість примирення подружжя, вважає не щирою. Спору про те, з ким з батьків після розірвання шлюбу буде проживати дитина на даний час немає, він погодився з тим, щоб дитина проживала разом з матір'ю і оформив дозвільні документи з цього питання. Примирення він не бажає, тому просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання, яке було призначено після закінчення строку наданого судом на вирішення питання про примирення сторін не з'явилась, про дату і час судового засідання повідомлена належним чином. Жодних письмових заяв суду з приводу заявлених вимог не подала. У зв'язку з цим судом було постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14.01.2010 року зареєстрували шлюб у Старобогородчанській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області. У шлюбі [INFO] народжена дочка [PERSON]. Встановлено, що стосунки між подружжям протягом останнього часу зіпсувались, сторони з лютого 2016 року припинили спільне проживання. Спір, який виник між сторонами з приводу визначення місця проживання малолітньої доньки на даний час врегульовано сторонами самостійно. Стосунки, які склались та існують між подружжям, свідчать про те, що шлюб існує формально. Сторони разом не проживають, не пов'язані спільним побутом, не бажають мати взаємні права та обов'язки по відношенню один до одного. Будь-яких заходів до збереження сім'ї жоден з подружжя не вживає. Бажання позивача розірвати шлюб з відповідачкою співпадає із бажанням [PERSON], яка у свою чергу з такими ж вимогами звернулась до суду за місцем свого теперішнього перебування у Канаді, що підтверджено представленими у судовому засіданні документами. Такі стосунки між сторонами виключають можливість збереження шлюбу. А тому, на підставі ст. 104 - 112 СК України,

Outcome: approved