Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

25.02.2021 представник позивачки [PERSON] адвокат Безпалько С.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, за яким просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Вимоги вмотивовані тим, що після смерті матері позивачки - [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. На випадок своєї смерті мати залишила заповіт, яким заповідала своє майно брату [PERSON] , онуку [PERSON] та відповідно позивачці. Рідний брат позивачки - [PERSON] також помер [INFO] , однак спадщину після смерті матері не приймав. Онук [PERSON] , син позивачки, спадщину не приймав та на неї не претендує, тому [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Посилаючись на те, що позивачка не знала про наявність заповіту та взагалі спадкового майна, оскільки змолоду в с. Куземин не проживала, є інвалідом 2 групи з дитинства, проживає на відстані понад 250км від с. Куземин, та вважала, що спадщину прийняв її брат, крім того, у зв`язку з різницею в написанні прізвища матері та доньки зверталася до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, представник позивачки звернувся до суду із даним позовом. 25.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 23.03.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, відповідач позов визнав. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та зазначив, що не претендує на спадщину. Зважаючи на викладене, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд,\~проаналізувавши матеріали\~справи,\~дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області від 09.07.2012 про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] № 03 від 04.01.1948, складеного виконкомом Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області змінено ім`я дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », а також доповнено графою по-батькові « [PERSON] » та графою місце народження «с. Куземин Охтирського району Сумської області». У частині внесення зміни прізвища заявниці в зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих, що в актовому записі про народження була допущена помилка відмовлено у виправленні прізвища дитини та батьків « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.11.2012 встановлено факт, що [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 12). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.01.2021 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] та [PERSON] як між дочкою та матір`ю (а.с. 13-14). 24.02.1999 секретарем виконкому Куземинської сільської ради посвідчено заповіт [PERSON] , за яким усе майно, яке належало останній на день її смерті в рівних частках переходило [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0204021 заповідала [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] 12.11.2001 виданий державний акт серії ІІ-СМ № 027347 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,24га, розташованої на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області 12.09.2007 (а.с. 4). Відповідно до наданої головним спеціалістом Грунської сільської ради довідки від 29.10.2020 № 1392 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та фактично проживала на території Куземинської сільської ради до дня смерті [INFO] (актовий запис № 33 від 12.09.2007) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 491/2007 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої 30.11.2007 [PERSON] , інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини, свідоцтва про право на спадщину не видавалися; заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63814812 від 05.03.2021, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63814828 від 05.03.2021 та копії спадкової справи № 491/2007 (а.с. 32-34). 16.04.2016 один із спадкоємців - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області 18.04.2016 (а.с.6). У своїх доводах позивачка, як на причину пропуску строку, посилається на те, що їй не було відомо про наявність заповіту і взагалі про наявність спадщини у вигляді земельної ділянки, оскільки змолоду в с. Куземин вона не проживала. Вона є інвалідом 2 групи з дитинства по опорно-руховому апарату (а.с.7) та проживає в м. Горішні Плавні на відстані понад 250км від с. Куземин, крім того вважала, що спадщину прийняв її брат [PERSON] . Дізнавшись про наявність заповіту та про те, що вона є єдиною спадкоємицею майна померлої, позивачка почала збирати необхідні документи для звернення до суду з відповідним позовом, однак з`ясувалося, що маються розбіжності у написанні прізвищ її та померлої матері, у зв`язку з чим вона змушена була звертатися до суду із заявою про встановлення родинних відносин з матір`ю. За загальним правилом положення про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є\~підставою для\~визначення їй\~додаткового строку,\~достатнього для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] терміном\~у три\~місяці з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили,\~як достатнього\~для вчинення зазначеної дії, проти чого представник відповідача та третя особа не заперечували. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх парвових підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved