Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

26.04.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим що, [PERSON] є власником житлового будинку з госпо\-дарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого держав\-ним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори 15 квітня 2019 року за реєстром №172 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1810938012130. Раніше вищезазначений будинок належав її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , а до її смерті власником будинку був її чоловік - [PERSON] , який також помер. 21 травня [INFO] року [PERSON] отримав позику на Синельниківському ресорному заводі ім. Комінтерна в сумі 500 (п`ятсот) рублів строком на 7(сім) років на будівництво жилого будинку на ділянці, яка відведена за адресою: [ADDRESS] . На підставі повідомлення № 2 від 21.05.1975 року Синельниківського ресорного заводу ім.Комінтерна 26.05.1975року державним нотаріусом Першої синельниківської ДНК було накладено заборону на відчуження вказаного житлового будинку до повного погашення позики. 06 листопада 2006 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори прийнято рішення про внесення відомостей про обтяження речових прав на вищезазначене нерухоме майно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 4008888. За життя [PERSON] виплатив [PERSON] ресорному заводу ім.Комінтерна грошові кошти взяті у позику, а саме 500 рублів, але докази виплати позики не збереглися, так як пройшло вже більше сорока років. На теперішній час навіть не існує підприємства, яке видало позику. Синельниківський ресорний завод ім. Комінтерна існував за часів СРСР і на тепер такого підприємства на Україні не існує. У зв`язку з наявною забороною позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , накладену 21.05.1975 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Синельниківського ресорного заводу ім. Комінтерна № 2 від 21.05.1975 року, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.11.2006 року Першою синельниківською дер\-жавною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 4008888, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без їх участі. Представник відповідача територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Денега Н.Л. до початку проведення підготовчого судового засідання надала суду заяву про визнання позову. Представник третьої особи Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у підготовче судове засідання не з`явився. Відповідно до ч 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 172 [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - індексний номер витягу 163571630 від 15.04.2019 року власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , громадянка Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом Серія та номер: ННК [NUMBER] , р. № 172, виданий 15.04.2019 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. Судом встановлено із повідомлення про видачу позики від 21 травня 1975 року, що за життя [PERSON] отримано від Синельниківського ресорного заводу ім. Комінтерна в сумі 500 (п`ятсот) рублів строком на 7(сім) років на будівництво жилого будинку на ділянці, яка відведена за адресою: [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що на підставі повідомлення № 2 від 21.05.1975, Синельниківського ресорного заводу ім.. Комінтерна, 1 синельниківської ДНК , державним нотаріусом першої Синельниківської державної нотаріальної контори 06.11.2006 року було накладено заборону на відчуження житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Надана суду копія Заборони від 21 травня 1975 року свідчить про накладення на будівлю [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , заборони. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інте\-лектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що позивачу належить на праві власності нерухоме майно, отримане нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , на який за життя останньої було накладено заборону на його відчуження, в зв`язку із отриманням в 1975 році її чоловіком [PERSON] позики, відомості про погашення якої за терміном давності відсутні, наявність правонаступника-позичальника судом не встановлена, а також враховуючи, що позов визнано відповідачем, і таке визнання не суперечить закону, і не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають їй у реалізації належних прав власника, отриманих в порядку спадкування за законом. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16,317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved