Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

26 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 19 лютого 2017 року в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КАМАЗ» під керуванням працівника ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» [PERSON] та автомобіля «Форд Конект» під керування позивача. Згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року ДТП відбулось з вини водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Так, згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 705 від 09 червня 2017 року загальна вартість запасних частин та робіт, пов'язаних з проведенням відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 80916,56 грн. Своїм листом від 02.08.2017 року № 451 відповідач відмовив позивачу у виплаті відшкодування та рекомендував звернутись до СК «Здорово» у якій застраховано відповідальність водія автомобіля «КАМАЗ». Вважаючи таку відмову безпідставною, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду (збитки) заподіяну йому внаслідок ДТП у розмірі 80916,56 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1900,80 грн., витрати на сплату послуг адвоката та судовий збір. Всього просив стягнути 93955,63 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, вважали, що відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Зокрема позивач зазначив, що під час ДТП зазнав сильного стресу оскільки ДТП могла закінчитись набагато більш серйозними наслідками у вигляді пошкодження здоров'я чи навіть загибелі його та двох його пасажирів, якби не дії позивача по уникненню зіткнення з важким вантажним автомобілем та зведення до мінімуму наслідків такого зіткнення. Наслідки вказаного стресу у вигляді погіршення самопочуття, проявів тривоги та безсоння він відчував протягом достатньо тривалого проміжку часу. Крім того значні моральні страждання спричинило пошкодження його транспортного засобу, необхідність проведення його ремонту, неможливість його експлуатації у власних підприємницьких інтересах, а також зволікання відповідача з виплатою матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідо ДТП. Представник відповідача усно та письмово заперечувала проти позову, вважаючи товариство неналежним відповідачем у справі оскільки його відповідальність, як власника наземного транспортного засобу застрахована СК «Здорово», а зазначена в полісі сума повністю покриває майнові вимоги позивача. В частині виплати моральної шкоди заперечувала з огляду на недоведеність її розміру. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає лише частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено з постанови Диканського районного суду Полтавської області від 10 березня 2017 року № 529/215/17, яка 21 березня 2017 року набрала законної сили, з урахуванням виправлень внесених у неї постановою того ж суду від 07 листопада 2017 року, 19 лютого 2017 о 09-40 год. на автодорозі, що проходить по греблі ставка в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області з вини водія автомобіля «КАМАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода в ході якої було пошкоджено автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER] під керуванням його власника [PERSON] В зв'язку з цим [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль фургон малотонажний «FORD TRANSIT CONNECT» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] автомобіль вантажний «КАМАЗ 55102» д.н.з. [NUMBER] та причіп самоскид «СЗАП 8527» д.н.з. [NUMBER] належать ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» (а.с.9). Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/1328755, виданого 20 грудня 2016 року та чинного до 19 грудня 2017 року цивільно правова відповідальність ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», як власника автомобіля КАМАЗ 55102 д.н.з. [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово». При цьому згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 200000 грн., а за шкоду заподіяну майну - 100000 грн. Розмір франшизи - 0 грн. (а.с.87). Об 11-05 год. 19 лютого 2017 року про факт ДТП повідомлено call-центр СК Здорово, а 22 лютого 2017 року страховику від ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» подана письмова заява-повідомлення про пошкодження транспортного засобу в наслідок страхового випадку. Страхова справа № 8439. (а.с.87-88). 05 квітня 2017 року власником пошкодженого під час ДТП транспортного засобу [PERSON] до СК «Здорово» подано заяву про надсилання на його адресу в порядку погодження суми страхового відшкодування страхового акту із зазначенням суми відшкодування, визначеної експертом. Вказана заява отримана адресатом 24.04.2017 (а.с.64-65). Згідно опису вкладення 13 квітня 2017 року [PERSON] на адресу СК «Здорово» направлено заяву, постанову суду, страхові поліси на автомобіль КАМАЗ та причеп, технічні паспорти на автомобіль КАМАЗ та причеп. Вказані документи були отримані адресатом 04.05.2017 (а.с.67-69). При цьому копія даної заяви у позивача відсутня, що унеможливлює встановлення її змісту та позбавляє суд можливості вважати дану заяву саме заявою про страхове відшкодування, оскільки згідно ч.4 ст. 60 ЦПК Країни доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В зв'язку з залишенням страховою компанією «Здорово» його заяв без реагування 31 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса (далі ХНДІСЕ) про проведення експертного автотоварознавчого дослідження належного йому автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT» д.н.з. [NUMBER]. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 705 від 09.06.2017 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT» д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП, на 19.02.2017 складає 27564,02 грн. (а.с. 12-27). За проведення автотоварознавчого дослідження [PERSON] 01 червня 2017 року сплачено 1900,80 грн. (а.с. 34-36) 21 липня 2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка» із письмовою заявою про виплату відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У вказаній заяві, посилаючись на вимоги ст. 1166 ЦК України, позивач просив в термін до 20 серпня 2017 року виплатити йому завдану внаслідок ДТП матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 77691,32 грн., з яких 70790,52 грн. втрати по відновленню пошкодженого автомобіля, 1900, 80 грн. - витрати по оплаті послуг експерта, 5000 - грн. моральна шкода Листом від 02.08.2017 року № 451-юр ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» рекомендувала [PERSON] звернутись для виплати страхового відшкодування до ПрАТ СК «Здорово», оскільки цивільно -правова відповідальність товариства, як власника транспортного засобу причетного до ДТП застрахована даною страховою компанією та 22.02.2017 року страховика було письмово повідомлено про настання страхового випадку. Крім того, листом від 02.08.2017 ТОВ № 452-юр «Агрофірма ім. Довженка» звернулась до ПрАТ «СК «Здорово» із заявою про погодження суми збитків в розмірі 72691,32 грн. та 5000 моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню [PERSON] особисто з подальшою зворотною компенсацією ПрАТ СК «Здорово» на користь підприємства (а.с.94-95). З листа відповіді ПрАТ СК «Здорово» від 17.10.2017 року № 48700/17 вбачається, що згідно звіту № 8439 від 06.09.2017 року про оцінку транспортного засобу «FORD TRANSIT CONNECT» д.н.з. [NUMBER] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 31313,4 грн., в тому числі ПДВ на запасні частини, а отже сума завданого власнику автомобіля матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за мінусом ПДВ на запасні частини становить 28157,31 грн. При цьому підстави для виплати страховиком моральної шкоди не пов'язаної з заподіянням шкоди життю та здоров'ю відсутні (а.с.96-97). В якості підстави обґрунтованості свої позовних вимог про стягнення шкоди позивач посилається на вимоги ст. 1172 ЦК України згідно якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В той же час згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас як передбачено ч 3 ст. 985 ЦК особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Згідно п. 2.1 пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV) відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Отже, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом 1961-IV покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до вимог абз. 2 ч.1 ст. 360-7 ЦПК висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. У своїй постанові від 31 травня 2017 року № 6-2969цс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно положень ст. 1194 ЦК України з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. У своїй постанові від 14.06.2017 року 3-467гс17 ВСУ дійшов висновку, що страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен здійснити відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК повинна відшкодувати особа, яка завдала збитків. Враховуючи все вищевикладене, а також те, що цивільна правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу застрахована ПрАТ СК «Здорово», а ліміт відповідальності за страховим позовом у сумі 100000 грн. передбачає покриття всього розміру майнової шкоди позивача внаслідок ДТП суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача всього розміру майнової шкоди не ґрунтується на вимогах закону. Той факт, що позивач не виконав вимог ст. 35 Закону України щодо подання страховику - ПрАТ СК «Здорово» заяви про страхове відшкодування та визначених даною нормою додатків до неї (копії паспорту, довідки з РНОКПП, свідоцтва про реєстрацію пошкодженого транспортного засобу, відомостей про банківські реквізити), оскільки в супереч обов'язку доказування факт направлення даних документів страховику позивач жодними належними доказами не підтвердив, унеможливлює визначення та подальшу виплату страховиком суми страхового відшкодування. Відсутність виплаченої або принаймні остаточно погодженої позивачем та страховиком суми страхового відшкодування унеможливлює покладення на відповідача судом обов'язку відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а отже на даний час відсутні підстави і для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди. За таких обставин суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд виходив з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач визначаючи розмір моральної шкоди у розмірі 5000 грн. зазначив, що вона обумовлена перенесеними ним моральними стражданнями, які були викликані трьома факторами: - переживаннями з приводу загрози життю та здоров'ю водія та пасажирів постраждалого транспортного засобу під час самої ДТП; - порушення майнових прав пов'язаних з пошкодженням його транспортного засобу та необхідністю його відновлення; - страждання перенесені позивачем в зв'язку з відмовою відповідача відшкодувати завдані збитки. При цьому в судовому засіданні моральні страждання обумовлені першим фактором він оцінив у 4000 грн., а іншими по 500 грн. щодо кожного. Згідно ст. 26-1 Закону України 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Згідно п. 27.3. ст. 27 вищевказаного Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Виплата моральної шкоди не пов'язаної з даними наслідками умовами Закону 1961-IV не передбачена. З матеріалів справи вбачається, що в наслідок ДТП ніхто не загинув та тілесних ушкоджень не отримав, а отже в даному випадку позивач

Outcome: partial