Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

26.05.2015 року позивач звернувся до Краматорського міського суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу недійсним, посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи, у звязку з чим у нього завжди поганий стан здоровя. Своєї родини у нього не має, він тривалий час мешкав зі своєю матірю [PERSON], [INFO], в будинку №50 «а» по вул..Грабовського в м. Краматорськ, який належав їй на праві власності. 19.06.2008 року його мати померла. Після її смерті він як єдиний спадкоємець залишився мешкати у будинку №50 «а» по вул..Грабовського в м. Краматорськ. У звязку з поганим самопочуттям він потребує постійного стороннього нагляду, у звязку з чим його знайомі йому порекомендували звернутись до [PERSON]. В подальшому він домовився з [PERSON] про те, що вона буде йому допомогати по господарству, здійснювати за ним догляд, готувати їжу, про що вони уклали договір довічного утримання на житловий будинок №50 «а» по вул.. Грабовського в м. Краматорськ. Оскільки позивач після смерті матері спадкове майно фактично прийняв, а документи не оформив, [PERSON] йому надала згоду допомогти в цьому, у звязку з чим він надав на її імя довіреність на оформлення спадщини. Через деякий час відповідачка повідомила його, що довіреність, яку він їй надав раніше потрібно доповнити, оскільки вона не може закінчити переоформлення документів. Після чого, відповідачка відвезла його до нотаріусу, де він 05.02.2013 року підписав не читаючи на імя [PERSON] довіреність. В подальшому відповідачка почала рідко коли відвідувати його, готувати їжу та інше. Він отримував квитанції про сплату комунальних послуг, де побачив, що вони заповнені на імя [PERSON], доньку відповідачки. В подальшому зв розяснення він звернувся до нотаріусу, де йому було розяснення, що ним було видано на імя [PERSON] довіреність на право продажу вищевказаного будинку, а в подальшому [PERSON] продала будинок своїй донці [PERSON] Просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з побутовим будівлями по вул.. Грабовського, 50 «а» в м. Краматорськ, засвідчений 03.09.2013 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], недійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок з побутовими будівлями № 50 «а» по вул. Грабовського у м. Краматорську Донецької області, кадастровий номер 1412945600:00:003:1116. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, судовими повістками. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO] «а». (а.с.4). Як вбачається з копії довідки МСЕК, [PERSON], [INFO] є інвалідом 3 групи. (а.с.7). Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру довіреностей та довіреності, 06.10.2012 року [PERSON] видав довіреність на імя [PERSON] на представлення інтересів. (а.с.8,9). 05.02.2013 року було внесено в довіреність додаткові відомості та надано довіреність на представлення інтересів та продаж або дарування житлового будинку та земельної ділянки. (а.с.8 зворотня сторона, а.с.10). Як вбачається з копії інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок №50 «а» по вул.. Грабовського в м. Краматорськ зареєстровано за [PERSON] 03.09.2013 року на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2-4249. (а.с.11-12). Як вбачається з акту про не проживання, [PERSON] та [PERSON] з 17.07.2013 року за адресою: м. Краматорськ, вулю Грабовського, 50 «а» не проживають. (а.с.13). В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON], що довіреність на продаж будинку позивач надав відповідачці не розуміючи остаточного діяння відповідачів, наміру по продажу будинку у нього не було, інше житло для проживання у позивача відсутнє, позивач вважав, що підписує договір довічного утримання. Згідно ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦК України право чин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний право чин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов*язані з нею недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов*язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину… За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання договору купівлі продажу недійсним, слід задовольнити.

Outcome: approved