Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

25.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач в обґрунтування позову\~ посилається на те, що він та його син - [PERSON] постійно мешкають за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира згідно договору міни від 23.06.2011 року була надана позивачу та відповідно до технічного паспорта він є власником. На момент дарування квартири позивач знаходився у шлюбі з відповідачкою - [PERSON], тому вона була зареєстрована по вищевказаній адресі. В січні 2013 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. На даний час у квартирі зареєстровані позивач, його син - [PERSON] та відповідачка. Відповідачка після розлучення з квартири виїхала жити окремо, забравши з собою всі речі. З 2013 року відповідачка в квартирі не проживає, ніяких комунальних послуг не сплачує. Позивач стверджує, що відповідачка виїхала до Росії, де працює та мешкає. Виступаючи в якості власника квартири, позивач продовжує сплачувати витрати на утримання будинку, постачання теплової, електричної енергії та водопостачання, усі ці роки позивач сплачував і сплачує кошти за проживання у квартирі відповідачки. В теперішній час позивач мешкає з іншою жінкою і вони хочуть законно оформити свої стосунки. Позивач вважає , що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням, так як відсутня за місцем реєстрації понад шість місяців. Просить позов задовольнити, визнати відповідачку такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивач\~ в судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~ П.1 ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], вказаний факт підтверджується витягом з державного реєстру правочинів № 10047791 від 23.06.2011 року (а.с. 7) та технічним паспортом на вищевказану квартиру (а.с. 8). З рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області № 402/3399/12 від 14.01.2013 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 10). Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації більше, один рік, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Інша частинав позову задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття вказаної особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial