Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

24.10.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Слов'янської міської ради про визнання права власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.2004 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 56,5 м2 , житловою площею 31,6 м2. Право власності було зареєстровано в установленому законом порядку, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5407365 від 11.11.2004 року, довідка КП БТІ м. Слов'янська № 2113-3/0.45/01 від 17.08.2016 року, інформаційна довідка з Державного реєстру № 51837560 від 20.01.2016 року. Проте [PERSON] втратив свідоцтво про право власності від 05.10.2004 року. З метою заміни правовстановлюючого документу і визнання недійсним свідоцтва він зробив оголошення в газеті «Слов'янські оголошення» від 25.08.2016 року № 34 (527). З метою отримання дублікату документу позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора, однак отримав відмову, що оформлена у вигляді рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 31162665 від 31.08.2016 року. Відмова пояснюється тим, що згідно з чинним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 26.11.2015року) не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Фактично [PERSON] є власником квартири, його право власності зареєстроване, проте у нього відсутній документ, який би міг підтвердити право власності. Позивач просить суд визнати за ним право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56,6 м2, житловою площею 31,6 м2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від відповідача Словянської міської ради до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника, рішення просили винести на розсуд суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO], уродженець м. Словянська, Донецька область, громадянин України, (РНОКПП [NUMBER]), зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено копією паспорта серії [NUMBER], виданого 13.11.1996 року Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області. ( а. с. 4-5 ) Відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 05 жовтня 2004, квартира [ADDRESS] загальною площею 56,5 м2 року дійсно належить на правах приватної власності [PERSON] (а. с. 6) Згідно з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5407365 від 11.11.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.2004 року, посвідченого Слов'янською міською радою, належить квартира [ADDRESS]. (а. с. 7) 25.08.2016 року позивач опублікував оголошення в газеті «Слов'янські оголошення» № 34(527) про втрачу свідоцтва про право власності від 05.10.2004 року. (а. с. 10) Згідно з довідкою, виданою комунальним підприємством «БТІ» № 2113-3/0.45/01 від 17.08.2016 року, право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS], станом на 01.01.2013 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Слов'янською міською радою 05.10.2004 року. Дата реєстрації 08.11.2004 рік, номер запису 17876 в книзі 28. (а. с. 9) Відповідно до звіту про оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 1310070_13092016_470916і від 13.09.2016 року вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 56,6 м2, житловою площею 31,6 м2 становить 60515,00 грн. (шістдесят тисяч п'ятсот п'ятнадцять грн.), власником об'єкту оцінки є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.2016 року. (а. с. 12-18) У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 51837560 від 20.01.2016 року, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. (а. с. 8) 31 серпня 2016 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кубенко О.О. № 31162665, було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна квартира [ADDRESS], у зв'язку з тим, що згідно з чинним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 26.11.2015року) не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і свідоцтв про право власності на нерухоме майно. (а. с. 11) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на викладене, фактично [PERSON] є власником квартири, його право власності зареєстровано, проте у нього відсутній документ, який би міг підтвердити право власності. У відповідності до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 317 цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником свого права власності. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку порушенням права власності є відсутність правовстановлюючого документу, на підставі якого [PERSON] мав би можливість реалізувати своє право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право на власність. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав є визнання права. Зважаючи на це, захистити право власності, а саме визнати його шляхом отримання правовстановлюючого документу, позивач може лише в судовому порядку. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених позивачем та підтверджених наданими письмовими доказами стосовно того, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 56,5 м2, житловою площею 31,6 м2. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про визнання права власності обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved