Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

25.02.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому договору дарування житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] в якому він зазначений як «[PERSON]». Заява обґрунтована тим, що 15.04.1994 року, батько заявника [PERSON], подарував йому вищевказаний будинок. Договір посвідчено секретарем виконкому Ланнівської сільської ради - Кохановською Н.В. При складанні договору дарування, була допущена помилка в написанні прізвища обдарованого (заявник), а саме: зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Виправити помилку в позасудовому порядку не можливо, оскільки батько заявника - даритель за договором, помер. Через розбіжності у написанні прізвища, заявник не має можливості провести державну реєстрацію прав власності на житловий будинок. В судове засідання заявник не з'явився, проте від нього надійшла заява, в якій він зазначає, що підтримує вимоги заяви у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а також розглянути справу без його участі. Представник зацікавленої особи, в судове засідання не з'явився, проте від них надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без їх участі і зазначають, що заперечень проти задоволення заяви не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява частково обґрунтована і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні досліджено договір дарування жилого будинку, розташованого в с. Коржиха Карлівського району, укладений та посвідчений в с. Ланна Карлівського району, 15.04.1994 року. Сторонами договору зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6-7) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся з даним договором до державного реєстратора, з метою зареєструвати своє право власності на будинок розташований в [ADDRESS], на підставі такого договору. У реєстрації [PERSON] було відмовлено, оскільки обдарованим у договорі зазначений «[PERSON]» і розбіжність між прізвищем заявника в паспорті та договорі, не дає можливості державному реєстратору, встановити відповідність заявлених прав. (а.с. 13) Саме з метою подальшої реєстрації свого права, заявник звернувся до суду для встановлення факту. Виправити помилку в написанні прізвища в позасудовому порядку не можливо, про що свідчить відповідь на звернення до Ланнівської сільської ради від 18.02.2014 року. (а.с. 12) Таким чином, справа має бути розглянута судом. Спору про право судом не встановлено. До матеріалів справи долучено технічний паспорт на будинок, розташований по [ADDRESS]. В графі власник вказано «[PERSON]» і нижче - «[PERSON]». (а.с. 15) Дослідивши характеристики будинку, зазначені в технічному паспорті та договорі дарування від 15.04.1994 року, а саме загальну площу будинку та жилу, зваживши інші зазначені в документах відомості, щодо осіб, приміщень, надвірних будівель - суд приходить до висновку, що це є один і той самий будинок. В договорі, вулиця на якій розташований будинок не зазначена. (а.с. 6-7, 15-18) До матеріалів справи також долучено свідоцтво про народження заявника, з якого вбачається, що його батьком є [PERSON]. (а.с. 8) Дослідивши вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини зазначені у позові, а саме, що 15.04.1994 року між заявником та його батьком було укладено договір дарування, під час написання якого допущено помилку в написанні прізвища «[PERSON]» і зазначено «[PERSON]», щодо обох осіб. До матеріалів справи долучено свідоцтво про смерть [PERSON], який був другою стороною у договорі. (а.с. 9) На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе встановити факт належності вказаного договору заявнику. Разом з тим, у своїй заяві [PERSON] просить суд встановити факт належності йому договору дарування житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Суд не може задовольнити позов в тій частині, де заявник просить суд вказати вулицю, на якій розташований будинок та номер будинку, оскільки в договорі вулиця не зазначена. Більше того, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що будинок по [ADDRESS] - це той самий будинок (довідка про присвоєння нової адреси чи інша). При винесенні рішення, суд також вважає за необхідне вирішити питання про судовий збір, яке не було вирішено при відкритті провадження. У своїй заяві [PERSON] просить суд зменшити розмір судового збору, що має бути ним сплачений - до 50 грн. Заявник обґрунтував це тим, що він є інвалідом 3 групи і не має можливості сплатити судовий збір у повному обсязі. На підтвердження зазначених обставин, [PERSON] долучив до матеріалів справи копію свого пенсійного посвідчення (а.с. 11) та довідку з УПФУ про здійснені йому виплати пенсії по інвалідності (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити належні до сплати судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Суд не вважає названі позивачем підстави, достатніми для зменшення розміру судового збору. Надавши суду довідку про отримання пенсії та посвідчення, яким підтверджено встановлення 3 групи інвалідності, заявник не надав відомостей про те чи є він працюючим, чи отримує заробітну плату або інші доходи. З самої довідки про отримання пенсії вбачається, що заявник отримує пенсію регулярно. На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для зменшення розміру судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути недосплачену суму судового збору у розмірі 64,70 грн.

Outcome: partial