Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

25 травня 2017 року КС «Полтава і полтавці» звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач, на підтвердження своїх позовних вимог вказав, що 07 липня 2009 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15 на суму 1907,13 грн. строком на 9 місяців з 07 липня 2009 року по 07 квітня 2010 року з відсотковою ставкою за користування кредитом 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту. З метою забезпечення виконання боржником своїх зобовязань між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON] 7 липня 2009 року укладено договір поруки № 14, згідно якого поручитель зобовязався перед позивачем за виконання боржником своїх зобовязань. У звязку з порушенням боржником своїх зобовязань, Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 14 січня 2011 року ухвалене рішення про стягнення солідарно з відповідачів 9509 грн. 88 коп. У звязку невиконанням відповідачами рішення суду, позивач у вересні 2014 року звернувся до суду про стягнення відсотків за кредитним договором за період з 15.01.2011 по 21.07.2014. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 05 листопада 2014 року ухвалено рішення про стягнення солідарно з відповідачів 24 678 грн. 48 коп. Оскільки відповідачі свої зобовязання по кредитному договору не виконали, за ними утворилася заборгованість за період з 22 липня 2014 року по 15 травня 2017 року у сумі 21 322 грн. 68 коп., що складається з відсотків за користування кредитом та інфляційних втрат, яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також стягнути з них на його користь судові витрати. В судове засідання представник КС «Полтава і полтавці» не зявився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 38). Відповідачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 07 липня 2009 року\~ між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 15. У відповідності до розділу 1 вказаного Кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 1907,13 грн. строком на 9 місяців з 7.07.2009 р. по 7.04.2010 р., а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит згідно Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору, з процентною ставкою за користування кредитом 0,19% щоденно на залишок суми кредиту, що передбачено п.1.1 Кредитного договору (а.с.5-6). В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором № 15 від 07 липня 2009 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON] укладено договір поруки № 14, згідно з п.1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням Боржника, в повному обсязі зобовязань, включаючи сплати заборгованості по кредиту, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором (а. с. 7). Відповідно до п. 2.1 Договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником взятих на себе грошових зобов'язань по Кредитному договору. Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених у Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.3 Договору поруки поручитель зобов'язався при порушенні боржником зобов'язання перед кредитором за кредитним договором, виконати за боржника зобов'язання протягом 7 днів з дня направлення Кредитором повідомлення поручителю про порушення боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 25.05.2016 року по цивільній справі №6-157цс16 та в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів при застосуванні цих норм права. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 січня 2011 року з відповідачів стягнуто солідарно на користь позивача 9 509,88 грн. заборгованості за зазначеним кредитним договором (а.с.10). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2017 року з відповідачів стягнуто солідарно на користь позивача 24 678,48 грн. заборгованість по відсоткам за кредитним договором(а.с.11). Після ухвалення рішень взяті на себе зобовязання за договором кредиту відповідачі виконали частково на загальну суму 14\~044,41 грн. Суд приходить до висновку, що наявність вищевказаних рішень суду не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, належних йому за договором. За період з 22.07.2014 по 15.05.2017, по зазначеному кредитному договору виникла нова заборгованість, яка складається із заборгованості по процентній ставці 0,19% (процентна ставка, встановлена п.1.1 договору) х 3 = 0,57 % (потроєна процентна ставка); розмір процентів за один день користування кредитом: 1796,85 грн. (сума боргу по тілу кредиту) х 0,57 % = 10,24 (процент за один день прострочення); загальна сума нарахованих процентів 1029 (кількість прострочених днів) х 10,24 (процент за один день) = 10 536,96 грн. У випадку стягнення заборгованості через суд додатково стягуються 0,5 відсотка від суми кредиту за кожен день прострочення кредиту та/або відсотків: 1796, 85 грн. ( сума боргу по тіло кредиту) х 0,5% = 8,98 грн. (процент за один день прострочення); 1029 (кількість прострочених днів) х 8,98 грн. (процент за один день) = 9 240,42 грн. Всього заборгованість складає 10 536,96 грн. + 9 240,42 = 19\~777,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати позивача, які виникли у звязку з невиконанням відповідачами свого грошового зобовязання за період з 1.01.2013 по 30.04.2017 складають 1 545,30 грн. 2.1. за 2013 рік (1796,85*100,5/100-1796,85)= 8,98 грн.; 2.2. за 2014 рік (1796,85*124,9/100-1796,85)= 447,42 грн.; 2.3. за 2015 рік (1796,85*143,3/100-1796,85)= 778,04 грн.; 2.4. за 2016 рік (1796,85*112,4/100-1796,85)= 222,81 грн.; 2.5. за січень квітень 2017 року (1796,85*104,9/100-1796,85)= 88,05 грн. Таким чином, позов Кредитної спілки «Полтава і полтавці» щодо стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] нарахованих відсотків та інфляційних втрат за договором кредиту підлягає до задоволення, як такий що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі доказів, досліджених в ході судового розгляду. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved