Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

26 листопада 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 10632,90 грн., та моральної шкоди в сумі 2000 грн., завданої затопленням квартири. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що проживають у [INFO], яка належить їм на праві спільної часткової власності. 07 жовтня 2015 року з вини відповідача [PERSON], що мешкає поверхом вище, їх квартиру затопило водою, у звязку з чим у коридорі намокли стеля, дві розподільчі коробки з електричними проводами, меблі, деревяна підлога, лутки дверей, шпалери на стінах; у ванній кімнаті намокла стеля, виявлені застарілі сліди намокання з плям цвілі, плями цвілі на стінах; на кухні намокла стеля, лутки дверей та деревяна підлога; у кімнаті намокла стеля оздоблена гіпсокартоном та пофарбована водоемульсійною фарбою, лутки дверей, деревяна підлога та шпалери над дверима. Внаслідок затоплення квартири їм спричинено матеріальну шкоду в сумі 10498 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири їм спричинено також моральну шкоду, яка полягає у перенесенні страждань, необхідності відновлювати свою квартиру, витрачання часу для визначення розміру спричинених збитків. Від пережитого стресу у [PERSON] погіршилося здоровя, і вона змушена була витрачатися на придбання ліків в сумі 134,90. Розмір спричиненої їм моральної шкоди оцінюють у 2000 грн. Просили позов задовольнити, стягнути з відповідачки завдану матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати в сумі 1708,95 грн., які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн., витрат, у звязку з проведенням експертного дослідження в сумі 1200 грн. та витрат, понесених на виготовлення ксерокопій документів в сумі 21,75 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. В обґрунтування вимог зазначила, що 07 жовтня 2015 року близько 14 години, перебуваючи у кімнаті власної квартири, почула шум води. Вийшовши в коридор, виявила, що її квартиру заливає водою зверху. Зі стелі у ванній кімнаті, коридорі та на кухні текла вода. Перекривши воду на стояку, викликала працівників ПП УК «Житлофонд» та повідомила доньку. Відповідачки вдома не було, тому викликала працівників міліції. Слюсар комунального підприємства обстежив квартиру на третьому поверсі над квартирою відповідачки, там було сухо. У звязку з замоканням розподільчих коробок, у квартирі відключили електроенергію, не можливо було включити котел, розморозився холодильник. Вони залишилися без опалення, не могли займатися домашніми справами. Через нервове перенапруження у неї піднявся тиск, змушена були придбавати ліки. Внаслідок залиття, у ванній кімнаті на поверхні стін утворились мокрі плями, шпалери на стінах в коридорі та, частково, в кімнаті набухли та відклеїлись; у коридорі, у ванній кімнаті та на кухні повністю змокріла стеля, а в кімнаті частково біля дверей. Зазначила, що відповідачка повернулася додому лише 09 жовтня 2015 року, однак у власну квартиру її не допустила, вказала, що у неї все сухо, і що її вини у затопленні не має. Затопленням квартири їм заподіяно майнову шкоду, яка полягає у витратах на проведення відновлювального ремонту в сумі, визначеній спеціалістом, яка становить 10498 грн. Крім цього, їм завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, не зручностях, які вони перенесли у звязку з затопленням квартири, в порушенні нормального життєвого ритму та погіршенні самопочуття в цей період. Розмір моральної шкоди визначають в сумі 2000 грн. Зазначила, що відповідачка у 2008 році вже затоплювала їм квартиру, у звязку з чим вони зверталися до суду. Зазначила, що Шепетівське КПВКГ попереджувало мешканців будинку, що 07 жовтня 2015 року проводитиме осіннє хлорування та промивку водопровідних мереж. Вважає, що залиття сталося через неуважність відповідачки, яка внаслідок похилого віку забула перекрити кран холодного водопостачання. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідачки на їх користь майнову та моральну шкоду і судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що 07 жовтня 2015 року проходила стажування, їй подзвонила мати та повідомила про затоплення квартири. Відповідачки, яка проживає у квартирі на другому поверсі над ними, у той день вдома не було, а у сусідів з третього поверху в квартирі було сухо. У звязку з затопленням, в квартирі вимкнули електроенергію, а тому майстер проводила обстеження з ліхтариком. Відповідачка повернулася додому лише 09 жовтня 2015 року в обідній час. Разом з майстром [PERSON] заходила в квартиру відповідачки, і виявили, що у неї в коридорі набухла підлога з ДВП та був мокрий коврик. Підтвердила, що відповідачка не вперше заливає їх квартиру. Мати перекрила кран на стояку, щоб припинити затоплення, і воду подали лише 09 жовтня 2015 року, коли повернулася відповідачка додому. Зазначила, що у звязку з відмовою відповідачки у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, змушені звернутися до суду. Просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні 14 січня 2016 року в обґрунтування заперечень зазначила що 7 та 8 жовтня 2015 року не була вдома, в цей час перебувала у доньки, доглядала внучку. Повернулася додому 09 жовтня, бо чекала виплату пенсії. Почувши шум води, зайшла на кухню, там було все перекрито. У ванній - зі стояка тік струмінь води на двері та попадав в коридор. Вона зателефонувала позивачам, їх не було вдома, тому звернулася за допомогою до сусіда [PERSON], його дружина викликала слюсарів з ЖЕКу, які перекрили воду та поміняли кран. Вказала, що дійсно був мокрий коврик та набухла підлога з ДВП у коридорі, однак вважає, що це сталося не з її вини, оскільки крани були перекриті, а вода потекла через прорив у стояку. Зазначила, що дала позивачам 300грн. у відшкодування завданої шкоди. В наступних судових засіданнях уточнила пояснення, зазначила, що випадок із поривом стояка був у 2014 році. Їй невідомо, з яких причин сталося залиття квартири позивачів в жовтні 2015 року, її вини у цьому не має. Вона завжди перекриває воду, коли надовго залишає квартиру. 09 жовтня 2015 року, прийшовши додому, виявила, що ковбик, який знаходиться на підлозі в коридорі мокрий, однак в кухні та ванні було сухо, жодних слідів залиття не було. Підтвердила, що протягом 2015 року не зверталася у відповідні комунальні служби щодо прориву води у стояку чи у трубах. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки причина залиття квартири не відома. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] в розмірі 1/3 частини та [PERSON] в розмірі 2/3 частин, що підтверджується довідкою Шепетівського БТІ від 15 липня 2008 року. Власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться над квартирою, що належить позивачам, є відповідач [PERSON], що нею не заперечується. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 07 жовтня 2015 року сталося затоплення квартири [ADDRESS], що належить позивачам на праві спільної часткової власності. Факт затоплення квартири стверджується копією звернення [PERSON], [PERSON] від 07 жовтня 2015 року до ПП УК «Житлофонд» про затоплення квартири, інформацією ПП УК «Житлофонд» про реєстрацію дзвінків та заяв [PERSON] та [PERSON], копією звернення [PERSON], [PERSON] до Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області про затоплення квартири від 07 жовтня 2015 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що 07 жовтня 2015 року була присутньою при тому, як працівники комунального підприємства та працівники міліції за запрошенням позивачів проводили обстеження квартири, у звязку з її затопленням. Свідок підтвердила що з стелі в коридорі, у ванній кімнаті текла вода, в квартирі не було світла. Комісією з представників ПП УК «Управдом» встановлено, що в будинку по вул. Радіщева,4 сталося затоплення квартири №1, внаслідок чого намокла стеля коридору, розміром 2,6кв.м., (водоемульсійне фарбування), замокли дві розподільчі коробки, намокла шафа, деревяна підлога, лутки дверей, паперові шпалери на стінах. Намокла стеля ванни, площею 2,6кв.м. (водоемульсійне фарбування), наявні застарілі сліди цвілі на стінах і стелі. Намокла стеля на кухні, площею5,6 кв.м. (водоемульсійне фарбування), лутки дверей, деревяна підлога. Намокла стеля кімнати, площею 0,5кв.м. оздоблена гіпсокартоном і пофарбована водоемульсійною фарбою, намокли лутки дверей, деревяна підлога паперові шпалери над дверима. Затоплення квартири №1 сталося внаслідок того, що 07 жовтня 2015 року Шепетівським водоканалом проводилося хлорування холодного водопостачання. На момент подачі води в систему холодного водопостачання мешканкою квартири №5 [PERSON] імовірно, був не закритий кран системи холодного водопостачання, що привело до затоплення квартири №1, яка знаходиться поверхом нижче. Комісія прийшла до висновку, що залиття квартири сталося з вини [PERSON] Висновки комісії підтверджуються актами від 07 та 08 жовтня 2015 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], що є майстром дільниці ПП УК «Житлофонд» підтвердила, що за викликом позивачів в жовтні 2015 року проводила обстеження їх квартири після затоплення, про що складала акти. Зазначила, що в день, коли сталося затоплення, відповідачки не було вдома. Через кілька днів, разом з позивачкою [PERSON] зайшли в квартиру відповідачки, виявили на підлозі в коридорі мокру доріжку. Крани водопостачання були перекриті. Вона прийшла до висновку, що відповідачка ймовірно не перекрила кран під час планового відключення холодного водопостачання, у звязку з хлоруванням. При візуальному огляді всі труби були цілі, пошкоджень чи проривів стояків не було, система холодного водопостачання та центрального опалення були в задовільному стані. У квартирі на третьому поверсі, над квартирою відповідачки теж не було протікання води. Свідок [PERSON] суду показала, що обстежувала квартиру позивачів, у звязку з затопленням. Зазначила, що в коридорі, у ванній кімнаті та на кухні повністю намокла стеля і по панелях пішла вода в кімнату. В день затоплення не могли потрапити у квартиру відповідачки,у звязку з її відсутністю. Відомо, що було обстежено квартиру на третьому поверсі, над квартирою відповідачки, однак там було сухо. Зазначила, що комісія прийшла до висновку про наявність вини відповідачки у затопленні квартири позивачів, оскільки після перекриття води на стояках, водопостачання припинилося. Вказала що розмір пошкоджень внаслідок затоплення визначали на підставі площі кімнат, які брали з даних технічного паспорта квартири позивачів. Ствердила, що після затоплення квартири позивачів ні позивачі ні відповідачка не зверталися на підприємство з будь-якими скаргами та протікання води. Свідок [PERSON] суду показав, що був кілька разів у квартирі позивачів у звязку із затопленням їх квартири 07 жовтня 2015 року. Підтвердив, що після складання актів, підписував їх. Вказав, що їх комісія прийшла до висновку про наявність вини відповідачки у затопленні квартири, оскільки після перекриття води на стояках, затоплення припинилося. Ствердив що в разі пошкодження стояка, його ремонт мало б проводити підприємство, однак таких робіт працівники підприємства не виконували. Розмір шкоди встановлювали за даними техпаспорта квартири. З акту, складеного 08 жовтня 2015 року головним енергетиком та електриками ПП УК «Житлофонд» слідує, що при обстеженні квартири [ADDRESS] намокла електропроводка; замокли дві розподільчі коробки, в кухні, коридорі, і у ванній з лампочок текла вода. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що за направленням адміністрації, за заявкою позивачів у звязку із затопленням їх квартири, обстежували електричну проводку у квартирі. Електрика вже була відключена, а оскільки зі стелі капала вода, вони відкрили розподільчі коробки, щоб вони просохли. Свідки ствердили, що у ванній кімнаті, в коридорі та на кухні повністю намокла стеля, вода стікала з лампочок та текла по стінах. Суд враховує, що при складанні вищезазначеного акта допущено помилку у написанні прізвища електрика, що приймав участь при обстеженні квартири позивачів 08 жовтня 2015 року, оскільки невірно зазначено його прізвище «Вержняхівський» замість «Вержиковський». Разом з тим, суд визнає вказаний акт допустимим доказом на підтвердження факту обстеження електропроводки у квартирі позивачів 08 жовтня 2015 року, оскільки участь електрика [PERSON] у проведенні такого обстеження підтверджена ним під час допиту у судовому засіданні, а помилка допущена при написанні його прізвища містить очевидну арифметичну помилку та не впливає на допустимість доказу у цілому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є донькою відповідачки. Вважає, що вини матері у залитті квартири позивачів не має, оскільки вона добросовісно слідкує за перекриттям кранів. Вважа, що не можливо встановити по якій причині сталося залиття квартири, оскільки зі слів матері слідує, що коли вона повернулася додому, в коридорі був мокрий лише коврик, однак у ванній було сухо. Відповідно до\~ст.317 ЦК\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Положеннями\~статті 319 ЦК України\~\~(ч.ч.1,2,4,5) передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За правилами\~статті 1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. У правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладається обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд розяснив відповідачці та її представнику їх обов'язок доведення відсутності вини відповідачки в завданні шкоди позивачу та розяснив їм обовязок суду, за наявності підстав, сприяти у витребуванні доказів, що мають значення для справи. Відповідачка [PERSON] та її представник не довели в судовому засіданні відсутності вини\~відповідачки\~чи причетність інших осіб до заподіяння шкоди,\~\~в той час, як\~ позивачі [PERSON] та [PERSON],\~\~ довели протиправність дій відповідачки по залиттю їх квартири, розмір шкоди і причинний зв'язок між ними. Доводи відповідача про те, що шкода позивачам завдана з невідомих причин є безпідставними. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]\~\~і у відповідності з вимогами\~ст. 319 ЦПК України\~саме на неї покладається обов'язок по утриманню майна, яке є її власністю, в належному стані. За правилами\~ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У звязку з заподіянням шкоди майну позивачів, що належить їм на праві спільної часткової власності, у відповідачки виникло деліктне зобовязання по відшкодуванню такої шкоди обом власникам майна. Враховуючи, що квартира позивачів, належить їм на праві спільної часткової власності, позивачі спільно володіють, користуються та розпоряджаються нею, без урахування розміру належних їм часток та без визначення таких часток у натурі, суд прийшов до висновку про необхідність виконання обовязку в рівних частках щодо кожного з кредиторів. Згідно висновку спеціаліста №6-141-15 від 12 листопада 2015 року матеріальний збиток, спричинений співвласникам квартири [ADDRESS], внаслідок залиття квартири водою холодного водопостачання, що мало місце 07 жовтня 2015 року складає 10498,0 грн. Враховуючи те, що будівельно-технічне дослідження проводилось кваліфікованим фахівцем судовим експертом [PERSON], який має вищу будівельно-технічну освіту, стаж роботи за спеціальністю 40 років та кваліфікацію експерта з 1997 року, дослідження проводилося методом візуального і інструментального обстеження обєкту, визначення його технічного стану, пошкоджень, придатності для подальшого використання, проведення обмірів, з урахуванням актів, що складалися працівниками комунального підприємства та роздрібних цін на будівельні матеріали в магазинах м.Шепетівка, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Відповідачка та її представник висновку дослідження не спростували. Тому позовні вимоги позивачів про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в межах розміру, визначеного дослідженням спеціаліста в сумі по 5249 грн. кожному. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 2005 року № 4 (зі змінами та доповненнями) звернуто увагу на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок затоплення квартири позивачам було завдано і моральної шкоди у вигляді душевних переживань з приводу пошкодження їх майна, відчуття дискомфорту, необхідності витрачання часу та прикладання додаткових зусиль для відновлення свого майна. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв'язку із затопленням квартири, позивачі зазнали матеріального збитку, що потягло за собою\~\~вимушені зміни у їх житті, завдало їм страждань, для усунення наслідків затоплення та відновлення попереднього стану квартири, що був до заподіяння шкоди, позивачі змушені вживати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Тому, враховуючи тривалість цих страждань, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір даного відшкодування в сумі по 250 грн., яке слід стягнути з відповідачки на користь кожного позивача. Позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок витрачання коштів на лікування в сумі 134,90 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до наданого позивачами фіскального чеку, 12 жовтня 2015 року у ТОВ «ФАРМО» Аптека №3 було придбано таблетки септефрилу вартістю 9,90 грн., таблетки грипго, вартістю 80 грн., мазь герпевир, вартістю 45 грн. Суд не приймає до уваги вказаний чек про придбання ліків, оскільки за відсутності призначень лікаря не можна прийти до висновку про призначення вказаних препаратів саме позивачам та придбання таких препаратів для їх лікування внаслідок затоплення квартири, а тому підстав для відшкодування таких витрат не має, і у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати повязані з проведенням судових експертиз, витрати повязані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,суд виходить з наступного. Позивачами заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10632,90 грн та про відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн., сплачено 487,20 грн. судового збору. Позов задоволено частково у сумі 10498 грн, тобто на 98,73% (10498 грн: 10632,90 грн. х 100%). Таким чином, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 481,01грн. (487,20грн.:100%х98,73%), по 240,51грн. кожному. При вирішенні питання про стягнення витрат на виготовлення висновку спеціаліста та витрат на виготовлення ксерокопій документів, суд враховує, що зазначені витрати не є витратами, повязаними з розглядом справи в розумінні ч.3 ст.79 ЦПК України, а тому компенсації не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial