Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

25 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 10.09.2014 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого народилася спільна дитина [PERSON] [INFO]. Зі змісту постанов Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 04.10.2016 року про закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів позивачу 08.10.2016 року стало відомо, що чоловік [PERSON] помер [INFO] в м. Красноярськ Російської Федерації. Після смерті заповіту не виявлено. Шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини минув 18.09.2016 року. В зв'язку з чим, просить визначити їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяв про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка у зареєстрованому шлюбу та в інтересах реалізації спадкових прав після смерті рідного батька неповнолітньої [PERSON] [INFO], померлого [PERSON], смерть якого настала [INFO]. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Позивач пояснила, що з 10.09.2014 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Через 3 місяці спільного життя вони перестали спільно жити, але на розлучення не подали, бо [PERSON] завагітніла. Після цього вони з [PERSON] ще деякий час спілкувалися, а потім перестали. Розлучитися вони могли тільки через рік після народження дитини. 24.04.2015 року вона народила дочку, і з цього часу між нею та [PERSON] тривали судові процеси з приводу аліментів. Зокрема, [PERSON] подавав до суду позов про зміну розміру аліментів, присуджених судом. Останній раз вона бачила [PERSON] у суді, після чого зі слів його матері взнала, що він поїхав на заробітки в Росію. [INFO] на сайті «Однокласники» їй написав якийсь чоловік на ім'я [PERSON], який запитав, чи знає вона [PERSON] та залишив свій телефон. Це повідомлення вона проігнорувала, оскільки її раніше турбували різні знайомі [PERSON], які могли їй телефонувати навіть вночі, представляючись іншими людьми. На початку літа 2016 року знайомі повідомили їй, що матір [PERSON] не знає де її син і хвилюється, оскільки той тривалий час не виходить на зв'язок. Після цього вона згадала про повідомлення [PERSON] і написала йому через сайт «Одноклассники» надавши телефон матері [PERSON] Про смерть [PERSON] дізналася 08 червня 2016 року із повідомлення цього [PERSON], але не була повністю у цьому впевнена, вважала, що можливо таким чином [PERSON] намагається уникнути аліментних зобов'язань. Будь-яких офіційних документів про смерть чоловіка вона до 07.11.2016 року не бачила і не отримувала, зокрема, у ЗАГСі 7-8 жовтня 2016 року їй повідомили, що свідоцтво про смерть вже видано матері [PERSON] На підтвердження своїх слів позивач надала роздруківку смс-повідомлень з сайту «Одноклассники» (а.с. 185). Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що надавав юридичну допомогу позивачці з приводу судових справ щодо стягнення, зміни аліментів на дитину і на дружину. Подавати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини він радив [PERSON] після отримання офіційного документу про смерть [PERSON] 19.09.2016 року при ознайомленні з матеріалами цивільної справи він знайшов довідку Охтирського відділу поліції про проведення перевірки по факту смерті [PERSON] Після цього були вжиті заходи до отримання документу про смерть з матеріалів виконавчого провадження, але безрезультатно. 25.10.2016 року, не маючи на руках копії свідоцтва про смерть [PERSON], була подана позовна заява до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Копію свідоцтва про смерть йому надав у суді суддя Верес М.Ф. 07.11.2016 року з матеріалів цивільної справи №583/3192/16-ц. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. [PERSON] пояснила, що 08.06.2016 року їй зателефонував невідомий чоловік і повідомив про вбивство її сина [PERSON] [INFO]. При цьому сказав, що раніше писав його дружині, але вона тільки зараз дала йому телефон матері. Після чого вона зателефонувала матері [PERSON] і та підтвердила, що вони обізнані про смерть [PERSON] зі слів невідомого чоловіка [PERSON]. Вважає, що [PERSON] не має морального права претендувати на спадщину, оскільки навмисно приховувала від матері майже 3 місяці відомості про смерть сина. Свідоцтво про смерть сина відповідач отримала 04.10.2016 року, після чого невістка зателефонувала і просила його надати, однак відповідач була у лікарні і сказала, що потім поговоримо. Представник третьої особи - виконкому Охтирської міської ради послався на розсуд суду при прийнятті рішення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є подругою відповідачки і її сусідкою. 08.06.2016 року вона перебувала вдома у [PERSON], коли їй зателефонував слідчий з Росії і повідомив про смерть сина. При цьому сказав, що тричі писав [PERSON], але вона відповідала, що не має до нього ніякого відношення, і тільки з третього разу вона надала телефон матері. Також свідок була присутня при телефонній розмові працівників Охтирського ВП з [PERSON], і з почутого зробила висновок, що [PERSON] з [INFO] знала про смерть чоловіка і приховувала це. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дочкою [PERSON] 08.06.2016 року після розмови із матір'ю про брата свідок особисто телефонувала [PERSON], останній представився працівником МЧС і підтвердив свої слова про те, що раніше писав [PERSON], однак вона сказала, що з [PERSON] не живе, що хочете, те й робіть. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повідомили аналогічні відомості, які їм стали відомі зі слів інших осіб, про те, що [PERSON] була раніше обізнана про смерть [PERSON], але приховала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є працівником Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області. 08.06.2016 року [PERSON] звернулася до поліції із заявою, що невідома особа написала її невістці, що син помер у Росії. За цією заявою було проведено перевірку, в ході якої свідок спілкувався по телефону із [PERSON], остання повідомила про факт переписки на сайті «Однокласники» із невідомою особою на ім'я [PERSON], з якої вона дізналася про смерть [PERSON], пізніше [PERSON] надала комусь із працівників міліції роздруківку повідомлень із сайту «Однокласники», з якої вони взяли номер телефону [PERSON] і зателефонували йому. [PERSON] представився оперуповноваженим Красноярського відділу поліції і підтвердив факт смерті [PERSON], а також факт переписки з [PERSON] з [INFO]. В судовому засіданні свідку [PERSON] було пред'явлено роздруківку переписки з сайту «Однокласники», яку надала в матеріали справи [PERSON], свідок підтвердив, що це саме та переписка, яку надавала [PERSON] у червні 2016 року працівникам поліції. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 10.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від вказаного шлюбу 24.04.2015 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2015 року №583/2132/15-ц, з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] [INFO], до її повноліття, починаючи стягувати з 06.07.2015 року, та аліменти сплачувати [PERSON], та аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання матері малолітньої дитини [PERSON], до досягнення дитиною - [PERSON] [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2015 року №583/2697/15-ц змінено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2015 року, стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] [INFO], до досягнення нею повноліття та 300 грн. щомісячно на утримання матері малолітньої [PERSON] - [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] (а.с.163-165). З листа Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області від 19.09.2016 року, вбачається, що [PERSON] [INFO], мешканець [ADDRESS], значиться як померлий [INFO] в м. Красноярськ Російська Федерація (а.с.118). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2017 року [PERSON] [INFO] оголошено в розшук, в зв'язку з відсутністю офіційних документів, які б підтверджували, що саме [PERSON] загинув. (а.с.119-120). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 22.09.2016 року Територіальним відділом агентства записів актів громадянського стану Красноярського краю по Центральному району м. Красноярськ, [PERSON] помер [INFO] в м. Красноярськ Російської Федерації (а.с.35). Таким чином, свідоцтво про смерть було видано вже після спливу шестимісячного терміну для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з дня смерті [PERSON] З листа наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою за №1016/01-16 від 02.12.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрито спадкову справу №263/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини від 06.10.2016 року, поданою матір'ю [PERSON], інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувавсь (а.с.49). Згідно довідки виданої виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району від 06.10.2016 року, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрований та проживає [PERSON] - не родич (а.с.162). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо він пропущений із поважних причин. Як вбачається з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, вона не подала до Охтирської районної державної нотаріальної контори в шестимісячний термін письмову заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не мала доказів про смерть свого чоловіка. Про смерть [PERSON] дізналася 08.06.2016 року з повідомлення [PERSON] на сайті «Одноклассники», але не повірила, вважаючи, що таким способом він ухиляється від сплати аліментів. Копію свідоцтва про смерть їй представнику надав у суді суддя Верес М.Ф. 07.11.2016 року з матеріалів цивільної справи №583/3192/16-ц. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що для подачі заяви про прийняття спадщини оригінал свідоцтва про смерть не вимагається, а також посилався на відсутність в матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову [PERSON] в отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, суд не приймає до уваги дані твердження, оскільки як вбачається з відповіді державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 12.01.2017 року, [PERSON] зверталася до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після чоловіка [PERSON], померлого [INFO], та їй було роз'яснено, що подача заяви про прийняття спадщини не є нотаріальною дією, тому виносити постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має підстав (а.с.159). Враховуючи, що доказ смерті [PERSON] - свідоцтво про смерть видане 22.09.2016 року, про смерть [PERSON] позивач дізналася 08.06.2016 року із повідомлення невідомої особи, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку подачі позивачем заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому [PERSON] необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] Що стосується позовних вимог в частині реалізації спадкових прав після смерті рідного батька неповнолітньої [PERSON] [INFO], шляхом визначення [PERSON], яка діє в інтересах дитини, додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Згідно зі змістом інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). А отже, неповнолітня [PERSON] [INFO], вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, а тому підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] як законному представнику, діючого в інтересах дитини - немає. На підставі ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ст.79 ЦПК України відноситься в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 25.10.2016 року було сплачено фахівцю в галузі права, який має вищу юридичну освіту і займається підприємницькою діяльністю з надання юридичних послуг [PERSON] 1300,00 грн. винагороди за надання правової допомоги при підготовці позову до суду, розгляді справи та в судових засіданнях за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в інтересах неповнолітньої дитини - орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 25.10.2016 року, актами виконаних робіт. [PERSON] протокольною ухвалою суду від 13.12.2016 року за заявою позивача [PERSON], заявленою письмово, був допущений в якості особи, яка надає правову допомогу. Під час провадження у даній цивільній справі фахівець в галузі права [PERSON] готував процесуальні документи поза судовим засіданням, а саме, позовну заяву, інші заяви, клопотання, ознайомлювався з матеріалами справи, а також брав участь у судовому засіданні протягом близько 4 годин. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, розмір компенсації за вказані дії особи, яка надає правову допомогу, суд визначає у фактично сплаченому розмірі 1300 грн. Але з урахуванням того, що позов задоволено на 50%, витрати на правову допомогу, понесені позивачем, а також судовий збір підлягають стягненню із [PERSON] частково, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial