Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту народження її дитини [PERSON], який народився 01.04.2018 року у м.Макіївка Донецької області. Свою заяву обґрунтовує тим, що дитина народилася на тимчасово окупованій території, свідоцтво про народження дитини видане на тимчасово окупованій території незаконним органом і не може бути підставою для державної реєстрації народження у органах державної реєстрації актів цивільного стану. [PERSON] звернулася до Дніпровського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про видачу свідоцтва про народження своєї дитини,\~\~але у видачі свідоцтва відмовлено з наведених вище підстав.\~\~ Встановлення факту народження необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини\~\~в органах державної реєстрації\~\~Міністерства юстиції України і отримання свідоцтва про народження встановленого зразка. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, заперечень проти заяви не надав. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 01 квітня 2018 року в м.Макіївка Донецької області народила дитину, [PERSON]. На момент народження сина заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком, [PERSON], [INFO], а отже, з огляду на положення ч.1 ст.135 СК України реєстрація народження дитини має бути проведена за прізвищем заявника та громадянством. 01 квітня 2018 року у м. Макіївка, Донецької області у [PERSON] народилась дитина. Факт народження дитини вбачається зі змісту «Довідки № 778/04 від 12.07.2018 року, виданої Перінатальним центром м.Макіївка, де зазначено, що [PERSON], 01.04.2018 року о 16 год. 10 хв., в Перінатальному центрі м.Макіївка, Донецької області, народила хлопчика, вагою 3 550 грамів. З приводу факту народження було видано свідоцтво про народження № 055640 видане 10.04.2018 року Совєтським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка, яке не може сприйматися державними органами України, як належне та допустиме. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»,постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м. Макіївка, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Відповідно до ч. 1ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. [PERSON] звернулася до Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою щодо проведення державної реєстрації народження дитини, однак 24 липня 2018 року отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження у зв'язку з тим, що заявницею пред'явлено медичний документ форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, згідно з принципом 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Обов'язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану ч.1ст.144 Сімейного кодексу\~України покладений на батьків. Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини заявника, видані медичним закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження [PERSON], 01 квітня 2018 року, місце народження - м. Макіївка, Донецької області. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved