Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), по 1/4 частці з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 жовтня 2003 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, вони перестали розуміти один одного, а погляди на сімейне життя розійшлись. Більше місяця вони з чоловіком проживають окремо - вона разом з дітьми проживає в селі Богдани, а [PERSON] - в місті Києві. За цей час [PERSON] не цікавився ні дітьми, ні нею, а тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим. Після того, як вони з чоловіком вирішили розлучитися, він припинив надавати матеріальну та фінансову допомогу на утримання дітей, перестав брати участь у їх вихованні. Діти залишися проживати з нею і знаходяться на її утриманні. Просить розірвати шлюб, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей та понесені нею судові витрати в сумі 704,80 грн. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги в частині стягнення аліментів підтримала частково просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь 35% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно (а.с. 27). Відповідач до початку судового засідання подав письмову заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти розлучення і стягнення аліментів у розмірі 35% з усіх видів заробітку (доходу) на двох дітей (а.с. 28). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням уточнених позовних вимог слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького облуправління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 663, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12, 13). Згідно викладених позивачем обставин одруження виявилось невдалим, сторони перестали розуміти один одного, а погляди на сімейне життя розійшлись. Більше місяця подружжя проживає окремо - вона разом з дітьми проживає в селі Богдани, а відповідач [PERSON] - в місті Києві. За цей час [PERSON] не цікавився ні дітьми, ні нею, а тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим. Після того, як сторони вирішили розлучитися, відповідач припинив надавати матеріальну та фінансову допомогу на утримання дітей, перестав брати участь у їх вихованні. Діти залишися проживати з позивачем [PERSON] і знаходяться на її утриманні. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON], яке вона отримала в зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. Діти зареєстровані та проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Богданівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області № 45 від 20 квітня 2018 року (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів того, що відповідач [PERSON] має інших утриманців або незадовільний стан здоров'я, суду не надано. Інформація про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, в матеріалах справи відсутня. За перелічених обставин, оскільки відповідач є батьком дітей і повинен нарівні з матір'ю їх утримувати, аліменти слід стягувати з нього у частці від його заробітку (доходу), оскільки позивач скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом вибрати такий спосіб отримання аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (26 квітня 2018 року) і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров'я відповідача та дітей, відсутність у відповідача інших утриманців. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] також необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved