Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

26.09.2018 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС»), в особі свого представника за письмовою довіреністю (а.с.47) - Нагорного Р.С., звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Провідна» в обґрунтування якої зазначив, що 24.01.2016 року о 9 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи власним автомобілем марки ВАЗ-21150 сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], порушуючи правила безпеки дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху по вулиці Молодіжній (Комсомольській) в районі магазину «Делікат» (житлові будинки №73 та №79) у місті Енергодарі Запорізької області, не переконавшись, що такий маневр буде безпечним для всіх учасників дорожнього руху здійснив зіткнення з автобусом марки Еталон-Іван жовтого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та в подальшому, не впоравшись з керуванням, [PERSON] виїхав за межі проїзної частини і допустив наїзд на опору мереж вуличного освітлення, яка є частиною об'єкта основного засобу: «Освітлення вулиці №9 (вулиця Комсомольська від вулиці Курчатова до вулиці Козацької)», інвентарний номер: 116158 ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», у зв'язку з чим ця опора мереж вуличного освітлення була зіпсована. Відповідно до результатів звіту з незалежної оцінки майна №75/27-16-9, затвердженого 30.05.2016 року, який був наданий Українською універсальною біржею розмір реальних збитків, завданих ВП ЗАЕС псуванням опори мереж вуличного освітлення, яка є частиною об'єкта основного засобу: «Освітлення вулиці №9 (вулиця Комсомольська від вулиці Курчатова до вулиці Козацької)» інвентарний номер 116158, становить: 5897,00 грн. В березні 2016 року [PERSON] звертався до ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» з заявою про надання йому дозволу на проведення ремонтних робіт з відновлення пошкодженого ним майна та листом ВП ЗАЕС від 28.03.2016 року №32-31/7594 такий дозвіл було надано, однак [PERSON] більше не звертався з іншими заявами, а також не виконував роботи з відновлення, пошкодженого ним майна ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом». Посилаючись та е, що [PERSON], як власник транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ-21150, реєстраційний номер [NUMBER], який винен у ДТП, повинен відшкодувати ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» завдану ним шкоду у повному обсязі, просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» розмір шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - в сумі 5897 гривень 00 копійок, розмір сплаченої вартості послуг з незалежної оцінки майна - в сумі 5200 гривень 00 копійок та розмір сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом - в сумі 1762 гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до провадження та, з урахуванням клопотання позивача, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.53). В судове засідання представник позивача ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС», який діє на підставі письмової довіреності (а.с.68) - Балацький Я.А., надав до суду письмову заяву про розгляд справи бей участі, позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с.67). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся судом як за зареєстрованою адресою місця проживання відповідно до інформаційної довідки з сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.52), так і за відомою позивачу адресою місця проживання відповідача, однак до суду повернулись поштові відправлення з «Укрпошти» з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.64, 65), які свідчать про їх неотримання відповідачем. Даних про зміну місця проживання, або інформація про місце роботи відповідача, його електронну поштову скриньку - до суду не надано. Від відповідача до суду заяв із запереченнями щодо розгляду справи у спрощеному провадженні та клопотань про скасування розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про відкладення слухання справи або відзиву на позовну заяву - не надходило. Відповідно до ч.8 п.4 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи приписи ст.ст.13, 128, 131, 223, 280 ЦПК України, відсутність клопотань про відкладення слухання справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно приписів ч.2 та ч.3 ст.83 ЦПК України, позивач та відповідач повинен подати суду докази. Отже, надання доказів є не правом, а обов'язком сторін по справі. Так, судом, за поданим стороною позивача клопотанням, було витребувано та досліджено справу №316/223/16-п (провадження №3/316/63/16) відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 142, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Матеріали зазначеної справи підтверджують посилання сторони позивача на те, що [PERSON] виїхавши за межі проїзної частини допустив наїзд на електроопору освітлення 24.01.2016 року (а.с.17 т.2). Згідно Протоколу засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії від 22.03.2016 року встановлено, що опора мереж вуличного освітлення в районі житлового будинку №73 по вулиці Комсомольській, яка є частиною об'єкта основного засобу: «Освітлення вулиці №9 (вулиця Комсомольська від вулиці Курчатова до вулиці Козацької)» інвентарний номер 116158, була пошкоджена та має руйнування певних елементів мережі освітлення (а.с.10-16); Згідно Звіту з незалежної оцінки майна 75/27-16-9 від 30.04.2016 року, який було закінчено 30.05.2016 року, встановлено, що вартість реальних завданих збитків в наслідок пошкодження об'єкту основного засобу інвентаризаційний номер 116158 «Освітлення вулиці №9 в районі житлового будинку №73 по вулиці Комсомольській складає 5897 грн. 00 коп. (а.с.21). Отже з зазначених вище, досліджених доказів судом встановлено, що саме відповідачем по справі - [PERSON] було завдано майну позивача по справі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» збитків в розмірі 5897 грн. 00 коп. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до змісту абзацу 1 пункту 4 роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 р. (далі - Постанова №4), зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача, не залежно від наявності вини - коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до абзацу 3 п.5 Постанови №4, цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля) Для встановлення розміру завданих майну ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» збитків в наслідок дорожньої транспортної пригоди 24.01.2016 року, було укладено ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» з суб'єктом оціночної діяльності Договір від 12.02.2016 року про надання послуг з незалежної оцінки майна (а.с.17-20) та сплачено вартість наданих послуг в розмірі 5200 грн. 00 коп. (а.с.20). Отже, враховуючи зазначене вище, а також те, що судом встановлено, що саме відповідачем, який керував автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, було завдано шкоди майну позивача в наслідок дорожньої транспортної пригоди, позивачем доведено наданими, вищезазначеними доказами, розмір як завданих збитків так і вартість послуг з встановлення збитків, доказів добровільного відшкодування відповідачем завданих збитків - матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в загальному розмірі 11097 грн. 00 коп., які складаються із розміру шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 5897 гривень 00 копійок та розміру сплаченої вартості послуг з незалежної оцінки майна в сумі 5200 гривень 00 копійок - підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що за звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 12.09.2018 року (а.с.1) Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати у вигляді розміру суми сплаченого судового збору 1762 грн. 00 коп., у зв'язку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved