Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

26 листопада 2018 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, яку в подальшому в порядку ст. 49,51 ЦПК України збільшила свої позовні вимоги, в якій зазначила, що відповідач є батьком дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] від участі у вихованні та утриманні дітей самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дітей, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на кожну дитину. Позивачка та її представник в ході судового розгляду підтримали свої позовні вимоги, просить справу розглянути на підставі поданих документів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав, позов визнав частково, просить розглянути позовні вимоги з урахуванням його матеріального та сімейного положення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , офіційно працевлаштований та працює ТОВ «ТСК Грань» на посаді слюсар - сантехник, який мешкає за адресою: [ADDRESS] є батьком дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою [PERSON] , яка є ФОП. Позивачка проживає у сільської місцевості, нерухомого майна у власності не має, має у власності транспортний засіб марки «Кіа» 2009 року випуску (а.с.10). Відповідач проживає у місті, до подачі вищевказаного позову мав у користуванні нерухоме майно у вигляді земельної ділянки та будинку [ADDRESS] , 09.08.2018 року вийшов з членів громадської організації. На момент подачі позову відповідач був власником транспортних засобів: мотоцикл марки «Ямаха 950» , 2015 року випуску, автомобіля «Субару», 2011 року випуску, після звернення до суду з вищевказаним позовом транспортний засіб марки «Субару» був переоформлений на інших осіб. Відповідач стверджує, що він має постійний дохід та працює слюсарем - сантехником в товаристві. З матеріалів справи видно, що дійсно відповідач був офіційно працевлаштований на посаді директора ТОВ «ТСК Енергобуд» з середньомісячною заробітною платою в 4000 грн., яке розташоване в місті Одеса (а.с.12), під час розгляду справи відповідач зазначив адресу листування вищевказаного товариства (а.с.42), після подачі вищевказаного позову відповідач 14 листопада 2018 року відповідно до договору купівлі-продажу передає свою частку іншої особі (а.с.23) та звільняється з посади директора, яке було зареєстроване належним чином 18.02.2020 року. В подальшому 08 жовтня 2020 року відповідач офіційно працевлаштувався в ТОВ «ТСК Грань» на посаду слюсаря сантехника з середньомісячною заробітною платою приблизно 4000 грн. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дітей ухиляється, з урахуванням того, що відповідач будучи працездатною особою, неодноразово змінював місце праці, здійснював відчуження майна, суд приходить до висновку, що дохід відповідача носить сумнівний характер. В ході судового розгляду з боку відповідача надійшли заперечення з яких видно, що він як батько піклується про стан розвідку дітей та просить визначити розмір аліментів відповідно до його матеріального становища. Відповідач не заперечує, що діти проживають разом з позивачкою. Відповідно до ст.ст. 182, 184,192 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, та в зв`язку з тим, що відповідач має сумнівний характер доходу (заробітної плати) та з урахуванням середньостатистичної заробітної плати по регіону на 2021 рік в розмірі 13093 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідачана користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved