Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

25.07.2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, по якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 4000 грн. (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки, обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач постійно не працює та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувти аліменти у розмірі 2000 грн. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 05.07.2011 року. Від цього шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 20.08.2008 року, актовий запис 810. Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку по утриманню сина. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. на утримання позивача не буде обтяжливим для відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial