Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними електронних торгів. Мотивувала позов тим, що 23 березня 2017 року за результатами електронних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), було визначено переможця торгів [PERSON] . Предметом вказаних прилюдних торгів є Ѕ частка нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка належала позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року. На вказане майно [PERSON] було накладено арешт в ході проведення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за рішенням суду по цивільній справі № 205/4528/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованості за кредитним договором у сумі 59 321,13 грн. 16 лютого 2017 року державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - Новокодацький ВДВС) подав заявку на реалізацію в ДП «СЕТАМ» зазначеного вище майна [PERSON] . Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 205/4528/16-ц, за яким видано виконавчий лист, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду. Позивач зазначає, що оскільки заочне рішення скасовано, то [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Також вказує на те, що оцінка її майна значно занижена, проведена з порушенням норм діючого законодавства та звіт про оцінку є необ`єктивним. Враховуючи те, що про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, всі інші постанови у виконавчому провадженні її не повідомили, її права були порушені державним виконавцем Петровим О.В., вона звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2017 року визнано неправомірними дії державного виконавця щодо ненаправлення процесуальних документів боржнику [PERSON] , визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця: від 15 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження, від 15 листопада 2016 року про арешт майна боржника, від 17 листопада 2016 року про арешт коштів боржника, від 28 листопада 2016 року про опис та арешт майна боржника, від 11 січня 2017 року про арешт майна боржника [PERSON] , а саме: Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] . Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року вказану ухвалу суду скасовано. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2019 року постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року залишено без змін. Позивач зазначає, що поновити свої права вона вбачає саме у спосіб пред`явлення позову до суду. На підставі викладеного, з урахуванням останніх уточнень від 28 серпня 2019 року, просить визнати електронні торги від 23 березня 2017 року недійсними, визнати недійсним протокол № 244948 від 23 березня 2017 року проведення електронних торгів, визнати недійсним акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений виконувачем обов`язків начальника Новокодацького ВДВС О.О.Пономаренко із реалізації Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: [ADDRESS] , лот №204043, вирішити питання про повернення переможцю торгів [PERSON] грошових коштів у розмірі 355 000 грн., сплачених за договором купівлі-продажу, оформленого у вигляді протоколу про результати торгів № 244948 від 23 березня 29 березня 2017 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. У запереченнях проти позову, які надійшли до суду 06 червня 2017 року представник відповідача ДП «СЕТАМ» Воловик М.В. зазначив, що порушень встановлених законодавством правил проведення торгів, які є підставами для визнання прилюдних торгів недійсними, не було, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню (том 1. а.с.36-42). У наданих представником відповідача [PERSON] - [PERSON] запереченнях проти позову зазначила, що оскільки позивач посилається на існування порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, а не на порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, тому підстави для визнання прилюдних торгів недійсними відсутні, заперечувала проти задоволення позову (том 1 а.с. 46-49). 02 квітня 2019 року від представника відповідача ДП «СЕТАМ» Деяк Я.М. надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що законодавством України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, а також те, що дії державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Також зазначив, що організатор електронних торгів не вчинив жодних дій, які могли порушити права та законні інтереси позивача, також позивачем не доведено яким чином описані в позові порушення вплинули на результат торгів (том 2 а.с. 164-169). У відзивах на уточнені позовні заяви, наданих 15 квітня 2019 року (том 2 а.с.178-193) та 04 вересня 2019 року (том 3 а.с.1-18), представники відповідача Новокодацького ВДВС, заперечували проти задоволення позову, вказуючи на те, що всі дії та рішення державного виконавця відповідали чинному законодавству, що підтверджується Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року. 14 лютого 2018 року [PERSON] подала позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до [PERSON] , Новокодацького ВДВС, ДП «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону. Мотивуючи свій позов тим, що її права як співвласника нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] було порушено неповідомленням про відчуження частки [PERSON] . На підставі зазначеного, згідно з уточненою позовною заявою, просить визнати електронні торги від 23 березня 2017 року недійсними, визнати недійсним протокол № 244948 від 23 березня 2017 року проведення електронних торгів, визнати недійсним акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений виконувачем обов`язків начальника Новокодацького ВДВС О.О. Пономаренко із реалізації Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: [ADDRESS] , лот №204043, вирішити питання про повернення переможцю торгів [PERSON] грошових коштів у розмірі 355 000 грн., сплачених за договором купівлі-продажу, оформленого у вигляді протоколу про результати торгів № 244948 від 23 березня 29 березня 2017 року. 14 лютого 2018 року у судовому засіданні суд ухвалив залучити позов [PERSON] до матеріалів справи. 04 квітня 2018 року від представника відповідача Новокодацького ВДВС Никитюка І.П. надійшли заперечення на позов [PERSON] , в яких посилаючись на те, що частка [PERSON] вже визначена, а законодавство не передбачає виділення в натурі частки у праві спільної часткової власності в якості обов`язкової передумови для звернення стягнення на таку частку, вказував, що вимоги позивача необґрунтовані та незаконні (т.2 а.с.16-19). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року витребувано докази. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року позовну заяву [PERSON] до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними електронних торгів та позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON] , Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону залишено без розгляду. [PERSON] 12 листопада 2018 року подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2020 року клопотання представника відповідача - начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Никитюка І.П. про заміну відповідача у цивільній справі задоволено, замінено відповідача Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на правонаступника - Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій просила перенести судове засідання на іншу дату. Від представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» Деяк Я.М. письмово просив розглянути справу у відсутності представника, в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача Новокодацького ВДВС Літвінова А.І. письмово просили розгляд справи здійснювати без участі представника відділу, в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовити. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі, проти позову заперечувала у повному обсязі. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» письмово просив розглянути справу без участі представника. Враховуючи розумність строків розгляду справи, наявність в матеріалах справи достатніх доказів для ухвалення рішення, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року [PERSON] належала Ѕ частина нежитлової будівлі [ADDRESS] , а.с. 27). Інша частина - Ѕ вказаної будівлі належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року [PERSON] (том 1, а.с. 241). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС від 15 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52900908 за виконавчим листом, виданим 01 листопада 2016 року на виконання заочного рішення Ленінського районним судом м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року по справі № 205/4528/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 59 321,13 грн. (том 1 а.с.114). Під час примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа державним виконавцем Новокодацького ВДВС Петровим О.В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28 листопада 2016 року, відповідно до якої Ѕ торгівельного павільйону за адресою: [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] , описано та накладено арешт на вказане майно (том 1 а.с. 141). Постановою державного виконавця про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 05 грудня 2016 року призначено [PERSON] , який має сертифікат, виданий 30 травня 2014 року за № 16508/14 Фондом державного майна України експертом для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 144). Відповідно до звіту про оцінку зазначеного майна від 19 грудня 2016 року його вартість складає 157 000 грн. (том 1 а.с. 147-182). 11 січня 2017 року державний виконавець постановою про арешт майна боржника наклав арешт на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с.185). Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року, яка залишена без змін Постановою Верховного суду від 24 квітня 2019 року (том 3 а.с. 22-35), зокрема, відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на дії державного виконавця Новокодацького ВДВС Петрова О.В., заінтересована особа: ПАТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 52900908, 07 лютого 2017 року [PERSON] як представник за довіреністю [PERSON] ознайомилась з матеріалами вказаного виконавчого провадження (том 1 а.с. 195). 16 лютого 2017 року Новокодацьким ВДВС подано до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію в СЕТАМ - нежитлова нерухомість, а саме: Ѕ частина торгівельного павільйону, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на електронних торгах (том 1 а.с.198). Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 244948, сформованого ДП «СЕТАМ», торги відбулись 23 березня 2017 року, визначено переможця торгів, який повинен сплатити зазначені у протоколі суми до 06 квітня 2017 року (том 1 а.с.202-203). [PERSON] , яка є переможцем цих торгів, сплатила зазначені суми, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 та № 2 від 29 березня 2017 року (том 1 а.с. 210). 24 квітня 2017 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС складено акт про проведені електронні торги (том 1 а.с. 215). Постановою державного виконавця від 27 квітня 2017 року закінчено виконавче провадження № 52900908 у зв`язку з його фактичним виконанням. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року у справі № 205/4528/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с. 83). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Особа, право якої порушено, може скористатися відповідно до ст. 16 ЦК України, не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання правочину недійсним. Норми статей 650, 655, ч. 4 ст. 656 ЦК України відносять процедуру публічних торгів до договорів купівлі-продажу. Таким чином, враховуючи правову природу реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, відповідно до якої до покупця - учасника електронних торгів, переходить право власності боржника на майно, на яке звернено стягнення, а також, що за результатами проведення електронних торгів складається акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, відчуження майна на електронних торгах є правочином. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5-6 ст.203 ЦК України встановлені такі загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України слідує, що підставами недійсності електронних торгів є недодержання вимог закону саме в момент їх проведення, тобто порушення процедури правил проведення торгів, які встановлені Порядком реалізації арештованого майна, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року ( далі - Порядок). Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Однак, судом не встановлено фактів порушення вимог Порядку організатором електронних торгів. Позивач також у позовній заяві не вказує на такі порушення, які б могли порушити її права та законні інтереси. Що стосується посилань позивача на порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Статтею 129-1 Конституції України встановлена обов`язковість судового рішення до виконання. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року встановлено, що дії державного виконавця, направлені на примусове виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року по справі № 205/4528/16-ц, у виконавчому провадженні № 52900908 відповідали нормам Закону України «Про виконавче провадження». Даний висновок підтверджується постановою Верховного суду від 24 квітня 2019 року (том 3 а.с. 22-35), якою постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року залишена без змін. Окрім того, заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, на підставі якого було видано виконавчий лист у справі 205/4528/16-ц, було скасовано після закінчення виконавчого провадження № 5290098 його фактичним виконанням, що є підставою для вирішення питання про поворот виконання рішення. Статтею 81 ЦПК України закріплено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, та оскільки судом не встановлено порушень вимог Порядку, інших норм при проведенні електронних торгів, позивачем не доведено порушення її прав та інтересів відповідачами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову. При вирішенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Виходячи з вказаної норми, у випадку продажу майна з публічних торгів співвласник не має переважного права на купівлю частки у праві власності. Отже, [PERSON] як співвласник у праві спільної часткової власності не мала переважного права на купівлю частки торгівельного павільйону, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Посилання [PERSON] щодо неповідомлення її як співвласника майна про реалізацію вказаної частки майна [PERSON] судом не приймається, оскільки таке повідомлення не передбачено законодавством. Таким чином, суд не вбачає порушення прав чи законних інтересів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , тому підстави для задоволення її позову відсутні. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволення позову [PERSON] та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed