Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

25 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 17 березня 1979 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Фрунзенським відділом ЗАГС м.Владивосток, актовий запис №304. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені десять років тому через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслала. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 березня 1979 року. Шлюб зареєстровано Фрунзенським відділом ЗАГС м.Владивосток, актовий запис №304. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року у справі №185/4927/20 встановлено факт реєстрації шлюбу 17 березня 1979 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що 17 березня 1979 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Фрунзенським відділом ЗАГС м. Владивосток зроблено актовий запис за № 304. Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2021 року. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені десять років тому через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що сторони є інвалідами 2 групи, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved