Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

25 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом де просить ухвалити судове рішення, яким: 1) визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; 2) поділити спільне сумісне майно, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] шляхом установлення рівних часток [PERSON] та [PERSON] у праві власності на вказане спільне майно; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 62500,00 грн.; 4) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 86250,00 грн.; 5) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вони з відповідачем в період з 19 жовтня 2007 року по 23 червня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, після чого рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2014 року шлюб було розірвано. [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Не дивлячись на те, що шлюб між ними було розірвано, з 23.06.2014 року до 31 липня 2019 року вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] , ніхто з них не перебував у будь-якому іншому шлюбі, у вказаний період між ними склалися і тривали усталені відносини, що притаманні подружжю. [INFO] після розірвання шлюбу в них народилася дочка [PERSON] . Вона та [PERSON] разом з дочками зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . З 31.07.2019 року вона та відповідач проживають окремо. В квартирі, де вона з відповідачем та їхні спільні діти проживали до 31.07.2019 року залишилось майно, яке ними було придбано за спільні кошти, а саме: кухонні меблі, шафа-купе, двоспальне ліжко, меблі для дитячої кімнати, виготовлені за індивідуальним замовленням для дочок, побутова техніка (два бойлери, холодильник, газова плита, кухонна витяжка, телевізор, пральна машина, кухонний посуд, м`ясорубка, блендер, фритюрниця) тощо, питання поділу якого вона не порушує. Також, за період перебування у зареєстрованому шлюбі (з 19.10.2007 року по 23.06.2014 року) за спільні кошти 02.03.2010 року за Біржовою угодою №981767 ними було придбано автомобіль марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . За період фактичних шлюбних відносин (з 23.06.2014 року до 31.07.2019 року) за спільні кошти 26.05.2015 року ними було придбано автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Обидва автомобілі після придбання були зареєстровані на відповідача. Позивач вважає, що автомобіль MITSUBISHI SPACE STAR та автомобіль MERCEDES-BENZ, набутий за час спільного проживання з відповідачем, у відповідності до норм ст.74 СК України та положень глави 8 цього Кодексу, є об`єктами права спільної сумісної власності і належать позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Однак, добровільно вирішити питання поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності, відповідач відмовляється, між ними відсутні будь-які домовленості щодо його поділу, тому вона змушена звернутись до суду із позовом про поділ майна. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року було відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року було частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін було задоволено, справа призначена до розгляду у відкрите судове засідання на 09.01.2020 року. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що з 19 жовтня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В період перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 16.06.2010 року він придбав автомобіль MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Цей автомобіль він придбав за кошти, отримані ним від продажу 09.06.2010 року належного йому на праві приватної власності автомобіля Део Ланос Спорт, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, надати відповідні документи на підтвердження обох правочинів з купівлі-продажу транспортних засобів він не може, оскільки минуло багато часу. Тому, він погоджується з тим, що відповідно до ст.60 СК України автомобіль MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки він вважав, що вони з позивачкою розділили спільне майно в добровільному порядку і не мають претензій один до одного, - він вирішив продати автомобіль. Але до продажу його необхідно було підготувати, з урахуванням його технічного стану та забезпечення товарного вигляду. Вартість такого ремонту згідно з нарядом-замовленням №000000274 від 05.08.2019 року, виданого СТО ФОП [PERSON] становила 21120 грн, які він сплатив зі своїх власних коштів. 15.08.2019 року [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпоряджатися від його імені автомобілем MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску. 17.08.2019 року [PERSON] продав зазначений автомобіль [PERSON] за Договором купівлі-продажу 1241/2019/1623276 за 77105 грн. Таким чином, за виключенням його власних коштів, затрачених на ремонт автомобіля, вартість спільного майна складає 55985 грн, з яких частка позивачки складає 27992,5 грн. Щодо автомобіля MERCEDES-BENZ, 2002 року випуску, відповідач зазначив, що придбав його 26.05.2015 року за власні кошти та він є особистою приватною власністю, на поділ якої [PERSON] не має права претендувати. У відповідності до висновку експертного товарознавчого дослідження №0211012019 від 02.11.2019 року ринкова вартість автобуса МВ Vito Combi 112 CDI, державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 02.11.2019 року складає 97342,43 грн. Згідно з кошторисом №000000273 від 16.08.2019 року, виданого СТО ФОП [PERSON] вартість нагального ремонту автомобіля становить 80090 грн. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що вважає суму вартості автомобіля MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 77105 грн значно заниженою, оскільки сторонами Договору купівлі-продажу є племінник [PERSON] - [PERSON] та його друг [PERSON] , які суму договору вказали формально у добровільному розмірі, тобто сума договору вказана ними на свій розсуд як обов`язкова умова договору купівлі-продажу, а не як розмір фактичної вартості автомобіля, за яку його було відчужено. Крім того, на підтвердження вартості понесених витрат на ремонт автомобіля MITSUBISHI SPACE STAR в розмірі 21120 грн відповідач посилається на наряд-замовлення №000000274 від 05.08.2019 року, видане СТО [PERSON] , яке не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.77-79 ЦПК України, оскільки не відноситься до первинних документів, що містять відомості про господарську операцію. Отже, на думку позивача, вартість спільного майна у виді автомобіля марки MITSUBISHI SPACE STAR, яка складає 55985 грн є надуманою, необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами. Позивач у відповіді на відзив зазначила, що нерухоме майно в добровільному порядку вони не ділили, а кошти в розмірі 3000 доларів США були передані їй відповідачем не в якості сплати за її частку в спільному майні. Щодо автомобілю MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , то позивач вважає його об`єктом права спільної сумісної власності, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що автомобіль був придбаний ним за власні кошти у період з 23.06.2014 року до 31.07.2019 року, тобто за час їхніх фактичних шлюбних відносин. Крім того, відповідач веде мову про те, що вартість автобуса MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску на 02.11.2019 року становить 97342,43 грн, а вартість нагального ремонту автомобіля становить 80090 грн, що підтверджується кошторисом №000000273 від 16.08.2019 року, виданим СТО ФОП [PERSON] . Однак, даний кошторис не відноситься до первинних документів, що містять відомості про господарську операцію. Таким чином, наведені відповідачем заперечення у відзиві, позивачкою не визнаються. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] зазначає, що договір купівлі-продажу 1241/2019/1623276 транспортного засобу від 17.08.2019 року, оформлений територіальним сервісним центром МВС 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області у відповідності до діючого законодавства є належним та допустимим доказом у справі, оскільки Територіальний сервісний центр МВС - структурним підрозділом територіального органу МВС - регіонального центру МВС та у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цими положеннями. Позивачкою в судовому порядку Договір купівлі-продажу 1241/2019/1623276 транспортного засобу від 17.08.2019 року, оформлений територіальним сервісним центром МВС 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області між [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., та [PERSON] , не оспорений, тому в даному випадку у відповідності до ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. У відповідності до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна, таким чином, відповідач вважає, що на час розгляду справи MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вибув з його володіння і не є об`єктом майна, що підлягає поділу. За таких обставин, відповідач вважає, що на користь позивачки може бути стягнута грошова компенсація в розмірі вартості Ѕ частки ринкової вартості автомобіля MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, на момент продажу 17.08.2019 року, що дорівнює 77105 грн. При цьому відповідач наполягає на тому, що з урахуванням затрачених на ремонт автомобіля особистих коштів, вартість спільного майна складає 55985 грн, з яких частка позивачки становить 27992,5 грн, які він їй сплатив під час поділу майна 30.07.2019 року більш ніж у трикратному розмірі. Автомобіль MERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, відповідач вважає особистою приватною власністю, оскільки придбав його за власні кошти 26.05.2015 року, тобто майже через рік після того, як шлюб між ними був розірваний. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, в ньому зазначених. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Також відповідач вказав, що з метою розділу майна він передав позивачці 3000 доларів США. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 жовтня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було розірвано. Рішення набрало чинності 03.07.2014 року (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони є також батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.09.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). З Протоколу №1 установчих зборів багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] від 31.05.2019 року вбачається, що [PERSON] входить до складу ревізійної комісії ОСББ «М.Грушевського 76» (а.с.15). Відповідно до Талону-повідомлення єдиного обліку №5916 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 31.07.2019 року із заявою звернулася громадянка [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] про те, що 30.07.2019 року близько 21.00 колишній чоловік [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем мешкання заявниці влаштував сварку, в ході якої завдав їй фізичного болю та висловлював погрози фізичною розправою в її бік (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобілю марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.18). Відповідно до Полісу №АІ/5372669 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.02.2015 року [PERSON] , [INFO] , є страхувальником транспортного засобу MERCEDES-BENZ, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до довіреності від 16.08.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. та зареєстрованою в реєстрі за №2152, [PERSON] уповноважив гр. [PERSON] розпоряджатися від його імені (в т.ч. продати, обміняти, передати в оренду, позичку, тощо), а також при здійсненні повноважень керувати належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2010 року Жовтоводським ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області автомобілем марки (моделі) «МІЦУБІСІ СПЕЙС СТАР», 2003 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] VIN [NUMBER] , тип Т3 - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований 16 червня 2010 року в Жовтоводському ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.79). Відповідно до Наряду-Замовлення №-000000274 від 05.08.2019 року, виданого ФОП [PERSON] , вартість ремонтних робіт автомобілю Міцубісі Спейс Стар АЕ1595ЕС, замовником яких є [PERSON] , складають 21120 грн (а.с.80). Згідно з Договором купівлі-продажу 1241/2019/1623276 транспортного засобу від 17.08.2019 року [PERSON] в особі [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . За домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 77105 грн (а.с.81). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобілю марки MERCEDES-BENZ, VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.82). Відповідно до кошторису №-000000273 від 16.08.2019 року, виданого ФОП [PERSON] , вартість ремонтних робіт автомобілю Мерседес-Віто, [NUMBER] , замовником яких є [PERSON] , складають 80090,00 грн (а.с.83). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0211012019 про оцінку транспортного засобу від 02.11.2019 року ринкова вартість автобуса MB Vito Combi 112 CDi (638), державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) [NUMBER] , свідчення про реєстрацію [NUMBER] , власник [PERSON] , рік випуску 2002 на дату оцінки складає 97342 (дев`яносто сім тисяч триста сорок дві) грн. 43 коп (у тому числі ПДВ) (а.с.84-90). Відповідно до висновку №7070 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню середньої ринкової вартості КТЗ від 18.11.2019 року середня ринкова вартість автомобіля марка Mitsubishi Space Star 2003 року виготовлення з об`ємом двигуна 1,8 см3 в комплектації Comfort, обладнаного чотирьох ступінчатою автоматичною коробкою передач, становить: 114436,40 грн (сто чотирнадцять тисяч чотириста тридцять шість грн. 40 коп.) (а.с.97-102). В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , пояснила суду, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 по 2014 роки, після розірвання шлюбу проживали разом в квартирі [PERSON] , жили дружно, в сім`ї було все добре до весни 2019 року. Друга дитина народилася в них після розірвання шлюбу, [PERSON] був дуже радий. [PERSON] пішла від [PERSON] в липні 2019 року. [PERSON] віддав їй три тисячі доларів. Перший раз вони розлучилися навесні 2014 року, але причини їй не відомі. В липні 2014 року дочка із зятем примирилися та мешкали разом, поїхали на море. Взимку 2014 року купили другий автомобіль, меблі купували коли проживали разом, а саме в 2015 році. Влітку 2018 року [PERSON] їздив сам на море. В липні 2019 року вони вдруге розірвали шлюб. Кошти в сумі 3000 доларів США на купівлю автомобіля вона надавала їм у борг готівкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що з [PERSON] знайома із 2011 року, вона приходила до неї та [PERSON] у гості. В 2014 році [PERSON] пішла від [PERSON] та вони розлучилися. В червні 2014 року вони примирилися, взимку 2017 року вона приходила до них у гості. Влітку 2019 року [PERSON] знову пішла від [PERSON] . Коли вона приходила до них у гості, то вдома також був [PERSON] , іншого чоловіка в [PERSON] не було. В квартирі був зроблений ремонт в дитячій. Вона ніколи не була присутня при сварках. [PERSON] працювала, в сім`ї були спільні кошти. Коли народилася друга дочка [PERSON] був задоволений, підтримував [PERSON] .. Коли вона познайомилась з [PERSON] , то в них уже був автомобіль, другий автомобіль вони придбали в період з 2014 по 2017 рік. Таким чином, із досліджених судом доказів судом вбачається, що в період з 19 жовтня 2007 року по 23 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З 23 червня 2014 року, тобто після розірвання шлюбу, по 31 липня 2019 року сторони проживали разом та вели спільне господарство, в них народилась спільна дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується наданими суду доказами та показами свідків. Тобто, протягом всього періоду сумісного проживання між сторонам існували шлюбні відносини та велось спільне господарство. Відповідно до вимог статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Об`єктом права спільної сумісної власності відповідно до ч.1 ст. 61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачені ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. Статтею 69 СК України встановлено право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За приписами ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісною власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом також встановлено, що під час шлюбу, а саме 02.03.2010 року сторони придбали у власність автомобіль MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN- [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, в період фактичних шлюбних відносин 26.05.2015 року сторони придбали у власність автомобіль MERCEDES-BENZ, VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Таким чином, в силу ч.1 ст. 60, ч.1 ст.74 СК України, дані автомобілі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.п.23,24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. При застосуванні ст.74, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю (п.п.19,20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тобто становлять по 1/2 частки, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 4 ст.71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Відповідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є річ неподільна, що є загальновідомим фактом, а тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію вартості Ѕ часток спірних автомобілів. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З дослідженого судом висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0211012019 про оцінку транспортного засобу від 02.11.2019 року ринкова вартість автобуса MERCEDES-BENZ Vito Combi 112 CDi (638), державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) [NUMBER] , свідчення про реєстрацію [NUMBER] , власник [PERSON] , рік випуску 2002 на дату оцінки складає 97342 (дев`яносто сім тисяч триста сорок дві) грн. 43 коп. (а.с.84-91) Відповідно до висновку №7070 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню середньої ринкової вартості КТЗ від 18.11.2019 року середня ринкова вартість автомобіля марка Mitsubishi Space Star, 2003 року виготовлення, з об`ємом двигуна 1,8 см3 в комплектації Comfort, обладнаного чотирьох ступінчатою автоматичною коробкою передач, становить 114436 грн. 40 коп. (а.с. 97-102). Враховуючи доведеним факт шлюбу та шлюбних відносин після розірвання шлюбу між сторонами у періоди придбання спірних автомобілів, які придбані на користь [PERSON] , неподільність автомобілів як речей та їх середьноринкову вартість згідно наданих висновків експертів-автотоварознавців, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, зокрема в частині визначення вартості спірних автомобілів, визначеної в досліджених вище експертних висновках про оцінку транспортних засобів, а не яка розрахована позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію вартості 1/2 частки у спільній сумісній власності подружжя на автомобіль марки MITSUBISHI SPACE STAR, 2003 року випуску, легковий універсал-В, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 57218,2 грн, а також компенсацію вартості 1/2 частки у спільній сумісній власності подружжя на автомобіль маркиMERCEDES-BENZ, модель VITO 112, 2002 року випуску, VIN - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 48671,21 грн. Доводи відповідача про те, що він придбав автомобіль маркиMERCEDES-BENZ VITO 112 за власні кошти та він є його особистою приватною власністю і що після розлучення він з позивачкою проживав разом, але спільного господарства вони не вели, не приймаються судом до уваги, оскільки факт спільного проживання та ведення спільного господарства з позивачем на момент придбання вказаного автомобіля підтверджується показами свідків та дослідженими письмовими доказами про реєстрацію місця проживання [PERSON] , її участю в ревізійній комісії в ОСББ за місцем спільного проживання та фактом народження спільної дочки [PERSON] [INFO] , яка народилась через декілька місяців після придбання автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 112. Докази, того що відповідач надав позивачу 3000 доларів США з метою поділу майна в матеріалах справи відсутні. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що ці кошти вона надавала у борг подружжю. Однак докази укладення відповідного договору в розумінні ч.1 ст. 1047 ЦК України суду також не надано, тому доводи відповідача в цій частині не приймаються судом до уваги. Посилання відповідача на затрату ним власних коштів на ремонт автомобілів, суд не приймає до уваги, оскільки надані ним наряд-замовлення та кошторис не підтверджують оплату або зарахування коштів на користь виконавця за ремонт автомобілів. З даних доказів вбачається лише перелік робіт по ремонту, запасні частини та матеріали і їх вартість. Крім того, відповідачем не доведено, в якій мірі такий ремонт впливає на середньоринкову вартість автомобілів, яка визначена дослідженими судом висновками про оцінку транспортних засобів. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Позивачем було сплачено 1536,80 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру та 1630,90 грн - за дві позовні вимоги майнового характеру, 384,2 грн за подання заяви про забезпечення позову, а також 2500 грн склали витрати по оплаті експертного дослідження автотоварознавця (а.с.2, 2а, 41, 102). Таким чином, судові витрати позивача склали 6051,9 грн. На підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам (105889,40грн/(148750грн/100%) = 71,18%), що складає 4307 грн 74 коп. (6051,9 грн/100% х 71,18% = 4307,74 грн). На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial