Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

25.01.2021 року до Енергодарського міського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] в якій зазначає наступне. 04 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №200604-003, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 52000,00 грн., зобов`язавшись його повернути згідно графіку погашення кредиту в порядку, строки та на умовах, визначених договором. Виконання [PERSON] договірних зобов`язань із повернення кредиту забезпечено порукою [PERSON] , оформленою договором поруки №200604-003-01 від 04 червня 2020 року. Станом на день подачі позову відповідач [PERSON] лише частково сплатила заборгованість за договором, сплативши 5129,33 грн. основної заборгованості за тілом кредиту та 12272,00 грн. заборгованості по нарахованим відсоткам. За таких обставин, посилаючись на неналежне виконання позичальником його договірних зобов`язань із повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої становить 59142,67 грн., з яких: 46870,67 грн. сума отриманої позики (залишок по тілу кредиту), 12272,00 грн. нараховані відсотки за користування кредитними коштами, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 59142,67 грн. та розподілити судові витрати згідно з законом. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.02.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.35). В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових викликів рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача відповідно до даних довідки Сектора реєстрації від 27.01.2021 року (а.с.31), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2), поштовий конверт повернувся з відміткою «Адресат відсутній». Відповідач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, про слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових викликів рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача відповідно до даних Долинянської сільської ради від 04.02.2021 року (а.с.33), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2), що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судових документів (а.с.54). Враховуючи, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, відзивів на позов до суду не надали, будь-яких клопотань та заяв від відповідачів подано до суду не було, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх сторін по справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №200604-003(а.с.9-11). Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 52000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п.4.2 Договору плата за користування Кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту. Разовий процент стягується із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Відповідно до п.2.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до 04 червня 2021 року, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Отже, істотні мови кредитного договору узгоджені сторонами саме в цьому документі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, зазначений в договорі. Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням №561 від 04 червня 2020 року про перерахування відповідачу суми Кредиту на визначений в Кредитному договорі рахунок, без ПДВ з вирахуванням комісії (а.с.13). Таким чином, відповідач [PERSON] не виконує зобов`язання за Договором оскільки була зобов`язана здійснювати щомісячні платежі, згідно з розділом 5 Договору (графік платежів) та має заборгованість перед позивачем у розмірі 59142,67 грн., з яких: 46870,67 грн. сума отриманої позики (залишок по тілу кредиту), 12272,00 грн. нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості, на день подачі позову, відповідачем [PERSON] сплачено 5129,33 грн. основної заборгованості за тілом кредиту та 12272,00 грн. заборгованості по нарахованим відсоткам (а.с.3 зворот). Доказів належного виконання кредитного договору відповідачем [PERSON] не надано. Крім того, відповідачем [PERSON] було підписано паспорт кредитного продукту «12 місяців», де [PERSON] власним підписом підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Також підтвердила, що отримала всі пояснення необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (а.с.12). В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс», що виникли з договору №200604-003 від 04.06.2020 року, між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено договір поруки №200604-003-01 від 04.06.2020 року, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, який був укладений між кредитодавцем та [PERSON] (а.с.16). Тобто встановлено, що позичальник, на відміну від кредитодавця, не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яку останній своїми письмовими досудовими вимогами від 16 жовтня 2020 року просив відповідачів погасити, здійснивши повернення кредиту. Зазначені письмові досудові вимоги позивача відповідачами не виконані (а.с.14,17). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1.1. Договору поруки №200604-003-01 від 04.06.2020 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] у розмірі що виникли щ договору №200604-003 від 04 червня 2020 року, укладеного між позичальником та кредитодавцем (а.с.16). Відповідно до п.3.1. Договору поруки, у випадку невиконання позичальком свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники (а.с.16). Відповідно до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання позичальником свого зобов`язання поручитель та позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до п.4.2 Кредитного Договору, плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту. Разовий процент стягується із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Даних, що вказаний позивачем розмір заборгованості, на дату розгляду справи судом, відповідачами сплачено на користь позивача повністю або частково у добровільному порядку, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №20064-003 від 04 червня 2020 року, договором поруки №200604-003-01 від 04 червня 2020 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачами вказаних договорів із дотриманням вимог законодавства щодо змісту та форми таких договорів, а також підтверджено невиконання відповідачами, на відміну від кредитодавця, своїх зобов`язань за такими договорами, що зумовило виникнення кредитної заборгованості та права у позивача вимагати погашення такої заборгованості із кореспондуючим цьому праву обов`язком відповідачів здійснити таке погашення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с.1) У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, доведення понесення витрат зі сплати судового збору, положення ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню розмір судового збору в сумі 2270 грн. Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 р. роз`яснено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, у зв`язку з чим судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з кожного з відповідачів в рівних частках, тобто по 1135 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved