Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

24.11.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2010 року помер [PERSON]. [PERSON] був її рідним батьком. Оскільки на час її народження [PERSON] не перебував у шлюбі разом з її матір'ю, то у її свідоцтві про народження відомості про батька не вказані. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, земельний пай у с. Оксанина Уманського району Черкаської області. Спадщину на вказане майно вона фактично прийняла, почала нею користуватися та передала її в оренду [PERSON], що підтверджується відповідною його заявою. Оскільки виникла необхідність юридично оформити право власності на спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса, який під час консультації повідомив їй, що у неї відсутній документ, що підтверджує факт її родинних відносин з батьком та рекомендував звернутися до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства. У звязку з цим змушена звертатися до суду із даною заявою про встановлення факту визнання її батьком [PERSON] батьківства відносно неї. В судове засідання заявник зявилася, заяву підтримала в повному обсязі, обставини справи підтвердила. Заінтересована особа до суду не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи 08.12.2016 року надала до суду лист, в якому просить суд проводити розгляд справи у її відсутність, заперечень по суті справи не має. Свідок [PERSON] пояснила, що померлий [PERSON] є її дідусем, а [PERSON] є її матірю. До смерті [PERSON] проживав разом з ними однією сімєю, вели спільне господарство. [PERSON] вважав її онукою, а заявницю своєю рідною дочкою. Свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком заявниці [PERSON], [PERSON] є батьком [PERSON] За життя [PERSON] визнавав заявницю своєю дочкою, проживав з нею, до дня своєї смерті спілкувався з нею як батько з дочкою. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.1961 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.06.1961 року серії ІІ-УР № 298529 (а.с.7). Оскільки на час народження заявника, батьки її не перебували у шлюбі, тому у її свідоцтві про народження відомості про батька не вказані. 25.04.1986 року батько заявника, [PERSON] та її матір [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.04.1986 року серії ІІ-АП № 404568 (а.с.8). Заявник двічі була одружена, у звязку з чим її прізвище спочатку з «Куфтова» змінилося на «Крисіна», а далі з «Крисіної» на «Зиновєву», що підтверджується відповідною довідкою від 23.05.2015 року № 354, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НК №395875, свідоцтвом про одруження від 19.02.1999 року серії І-БК № 032661 (а.с.9, 10, 11). 20.06.2010 року помер батько заявника, [PERSON], що підтверджується довідкою Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 11.10.2016 року № 399 (а.с.13). В судовому засіданні заявник також пояснила, що у її батьків 17.06.1957 року народився її брат [PERSON], який на момент розгляду справи в суді - помер. 29.11.1967 року її матері був виданий ордер № 82 для вселення в квартиру [ADDRESS]. Ордер був виданий на сім'ю складом 4 особи, в тому числі і її батька [PERSON], який в ордері вказаний як чоловік її матері (а.с.12). ЇЇ батько постійно визнавав її своєю донькою, проживав з ними і до дня його смерті вони спілкувалися з ним, як батько з донькою. Крім того факт визнання [PERSON] батьківства відносно неї підтверджується фотознімками (а.с.15-16). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (чоловік заявниці), [PERSON] (дочка заявниці) пояснили, що померлий проживав з заявницею однією сім'єю, протягом життя визнав заявницю своєю дочкою, підтримував її матеріально, був дійсно батьком заявника. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON], що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами, що свідчить, що [PERSON] є батьком заявника. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для юридичного оформлення права власності на спадкове майно. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява в частині встановлення батьківства підлягає задоволенню. У задоволенні іншої частини вимог [PERSON], слід відмовити, оскільки рішення в частині встановленого юридичного факту підлягає предявленню до Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для внесення відповідних відомостей до державних реєстрів актів цивільного стану. Судовий збір в розмірі 275 грн. 61 коп. слід віднести на рахунок [PERSON], яка сплатила останній при зверненні до суду. На підставі викладеного та ст. 256 ч. 2 ЦК України, ст. 128 ч.1, 3, ст. 130 СК України,

Outcome: partial