Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

25.08.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який неодноразово уточнювала, та в останній редакції якого, просить суд: - визнати нечинною реєстрацію за [PERSON] права власності на нерухоме майно сарай літ «Д», розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Білгород, 7, реєстраційний номер 187678551103, яка була проведена на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2010 року та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року. - визнати не чинним та скасувати [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 27.12.2013 року номер 13533529. - скасувати рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON], ІДН-3149707239, на нерухоме майно сарай літ. «Д», розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Білгород, 7 та внести запис про скасування державної реєстрації до Державного реєстру прав на нерухоме майно. - зобовязати відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо скасування державної реєстрації права власності [PERSON], ІДН-3149707239, на нерухоме майно сарай літ. «Д», розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Білгород 7. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2010 року визнано дійсним договір купівлі-продажу 17/100 будинку №7 по пров. Білгород в м. Білгород-Дністровському, який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ «а2» - прибудова, «а3» - прибудова, «а7» - прибудова, «а6» - підвал, «Г» - сарай, «Є» - вбиральня, які розташовані на земельній ділянці площею 297 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на самочинне будівництво, а саме: «а2» - прибудова, розміром 1,44х5,05 кв.м., «а3» - прибудова, розміром 4,03х2,90 кв.м.,; «а7» - прибудова розміром 3,37х1,47 кв.м.,; «а6» - підвал, розміром 5,43х4,60 кв.м.; «Г» - сарай, розміром 2,58х2,21 кв.м., «Є» - вбиральня, які розташовані на території домоволодіння №7 по пров. Білгород, в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частин будинку №7 про пров. Білгород в м. Білгород-Дністровський Одеської області, який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ «а2» - прибудова, «а3» - прибудова, «а7» - прибудова, «а6» - підвал, «Г» - сарай, «Є» - вбиральня, які розташовані на земельній ділянці площею 297 кв.м.. Але у 2012 році [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про виправлення описки у вказаному рішенні, за результатами розгляду якої, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області виправлено допущену судом описку у вказаному рішенні, у тому числі, резолютивну частину рішення суду викладено в редакції, якою визнано за [PERSON] право власності на сарай «літ. Д», який взагалі не був предметом розгляду при ухвалі судом рішення від 15.12.2010 року. Далі позивач зазначає, на підставі зазначеної ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду, 27.11.2013 року [PERSON] було проведено державну реєстрацію зазначеного вище нерухомого майна, у тому числі і сараю, літ. «Д», та внесено відповідний запис 13533529 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що зазначений вище сарай літ. «Д», відповідно до акту санітарно-епідемічного обстеження обєкта від 30.12.2013 року, який був складений за її заявою, знаходиться на межі ділянки позивача, в стіні зроблений отвір та виведена пластикова труба. Крім того виявлено рідких стоків за сараєм на земельній ділянці позивача. Таким чином, як вказує позивач у своєму позові, у звязку з тим, що реєстрація права власності за відповідачем на спірну будівлю сараю літ. «Д», грубо порушує її права вона звернулася до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року, за результатами розгляду якої, 08.10.2014 року вказана ухвала була скасована. Позивач також зазначає, що після скасування апеляційним судом Одеської області ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.12.2012 року, вона 05.11.2014 року звернулася до відділу державної реєстрації правна нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції, із заявою про скасування рішення державного реєстратора, щодо реєстрації усього нерухомого майна, зазначеного в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.12.2012 року, яка в подальшому була скасована, однак у задоволенні цієї заяви їй було відмовлено. Саме з урахуванням викладених обставин, позивач просить її позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечував проти задоволення позову, і обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що позивач не має права звертатися до суду з такими вимогами, адже її права у даному випадку нічим не порушуються з боку відповідачів. Представник відділу державної реєстрації правна нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с.70) в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи суду не надавав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Так під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2015 року, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 2-6733/11, яке набрало чинності, позов [PERSON] задоволено, а саме: визнано дійсним договір купівлі-продажу 17/100 будинку №7 по пров. Білгород в м. Білгород-Дністровському, який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ «а2» - прибудова, «а3» - прибудова, «а7» - прибудова, «а6» - підвал, «Г» - сарай, «Є» - вбиральня, які розташовані на земельній ділянці площею 297 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на самочинне будівництво, а саме: «а2» - прибудова, розміром 1,44х5,05 кв.м., «а3» - прибудова, розміром 4,03х2,90 кв.м.,; «а7» - прибудова розміром 3,37х1,47 кв.м.,; «а6» - підвал, розміром 5,43х4,60 кв.м.; «Г» - сарай, розміром 2,58х2,21 кв.м., «Є» - вбиральня, які розташовані на території домоволодіння №7 по пров. Білгород, в м. Білгород-Дністровський Одеської області; визнано за [PERSON] право власності на 17/100 частин будинку №7 про пров. Білгород в м. Білгород-Дністровський Одеської області, який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, літ «а2» - прибудова, «а3» - прибудова, «а7» - прибудова, «а6» - підвал, «Г» - сарай, «Є» - вбиральня, які розташовані на земельній ділянці площею 297 кв.м.. (а.с.7-8) Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року заяву [PERSON] про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2010 року у цивільній справі №2-6733/11 задоволено, та зазначено, що вірним типом обєкту, який підлягає реєстрації, слід вважати житловий будинок, загальною площею 201,5 кв.м., житловою площею 74,3 кв. м. сарай літ «Г», сарай літ. «Д», убиральня, споруди 1-6,1. (а.с.9) 27.11.2013 року право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON], було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.12) Дізнавшись про наявність зазначеної вище ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду, [PERSON] звернулася до апеляційного суду Одеської області із вимогою про її скасування, обґрунтовуючи тим, що будівля сараю літ. «Д», на який за відповідачем також визнано право власності, за результатами розгляду заяви відповідача про виправлення описки, грубо порушує її права, адже розташований на межі їх земельних ділянок, а також тим, що вказана будівля сараю не була предметом розгляду, під час ухвалення Білгород-Дністровським міськрайонним судом рішення від 15.12.2010 року, яке набрало законної сили. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року скасовано, і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.10-11) Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2014 року у задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2010 року у цивільній справі №2-6733/11 відмовлено. (а.с.54) 05.11.2014 року [PERSON] звернулася до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції із заявою про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок №7 по пров. Білгород в м. Білгород-Дністровському Одеської області який належить відповідачу, у задоволенні якої їй було відмовлено, у звязку з тим, що така реєстрація відбулася не лише на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року, а й на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2010 року, яке набрало чинності, та на теперішній час не скасоване. (а.с.34) У відповідності до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідності до положень ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства у тому числі справедливість, добросовісність на розумність. Згідно п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Як вже було зазначено вище 27.11.2013 року право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON], було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.11.2013 року, та підставами для реєстрації, як зазначено у витязі є рішення суду Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.12.2010 року та ухвала суду від 10.12.2012 року. Отже реєстрація права власності на спірні обєкти нерухомості за відповідачем відбулася цілком на законних підстава. В свою чергу відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Саме з урахуванням зазначених норм Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволено частково, адже дійсно право власності на спірну будівлю сараю літ. «Д» було зареєстровано за відповідачем саме на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2012 року, яка в подальшому була скасована, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2014 року. Відмовляючи у задоволенні позову в частині внесення запису про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав на нерухоме майно суд виходив із того, що вчинення вказаних дій, не входить до компетенції суду, а є прерогативою державного реєстратора, що випливає з положень ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання не чинним та скасування [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 27.12.2013 року номер 13533529, суд виходив із того, що даний витяг, свідчить про реєстрацію права власності за [PERSON] не лише на спірну будівлю сараю літ. «Д», а і на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Білгород, 7, який видано у тому числі, і на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.12.2010 року, яке на цей час не скасовано. Отже задоволення позовної вимого в цій частині, призведе до порушення права власності відповідача, що є неприпустимим. Суд також не погоджується із запереченнями представника відповідачів, який посилався на те що права позивача ніяким чином не порушені, що є підставою для відмови у задоволенні позову, у звязку з тим, що саме за апеляційною скаргою [PERSON], яка не була стороною у справі, було скасовано ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.12.2012 року, і як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, спірна будівля сараю літ. «Д» розташована на межі земельних ділянок позивача та відповідача. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволено частково.

Outcome: partial