Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

26.08.2020 року до суду надійшов позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 24.01.2018 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» і [PERSON] , станом на 25.05.2020 року в сумі 34175,54 гривень, а також судові витрати в розмірі 2102 гривень. Позов обґрунтований тим, що в рамках проекту «Monobank» 24 січня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердив, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, та зобов`язався виконувати умови зазначеного договору. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000грн. у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, яким є платіжна картка. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 5, 30). Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності (а.с. 34). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного 24 січня 2018 року з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Договору про надання банківських послуг [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 20000грн. у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] . Матеріали справи містять анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг [PERSON] від 24 січня 2018 року, у якій зазначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між [PERSON] і АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» договір про надання банківських послуг, умови якого [PERSON] зобов`язався виконувати. Він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку (а.с. 8). Позивачем було відкрито відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору (а.с. 9). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2018 року, яка станом на 25 травня 2020 року становить 34175,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Викладене підтверджується розрахунком (а.с. 6, 7). Згідно з нормами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно умов Договору він вважається укладеним з моменту його акцептування та діє до моменту закінчення дії всіх карток чи закриття рахунків. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved