Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

24 вересня 2019року представник позивачів [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачів посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка призначена для сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер 4824810000:03:002:0031, загальною площею 9,0750га, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту МК №072415. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , спадщину після якого прийняли його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт яким заповіла [PERSON] належну їй частку земельної ділянки яку вона успадкувала після смерті чоловіка. 16 грудня 2013 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за ре реєстраційним №2-1241, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстраційним №2- 244 відповідно до яких до нього перейшла 1/2 частка вищевказаної земельної ділянки. Згодом [PERSON] без згоди інших спадкоємців виділив свою частку земельної ділянки в натурі внаслідок чого була сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером 4824810000:17:000:0023, а кадастровий номер 4824810000:03:002:0031 був перенесений до архіву. Також було фактично виділено іншу частину земельної ділянки, на яку не було отримано спадщину спадкодавцями та присвоєно їй кадастровий номер 4824810000:17:000:0024. Позивачі звернулись до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо реалізації своїх спадкових прав щодо земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:03:002:0031, але дізнались, що [PERSON] оформив свої спадкові права та без згоди інших співвласників виділив свою частку в натурі на місцевості, як окремий об`єкт права власності зі складу спільної часткової власності. Внаслідок виділу було сформовано нові земельні ділянки 4824810000:17:000:0023, 4824810000:17:000:0024, які відповідають за своєю загальною площею первісній земельної ділянки. У наслідок виділу співвласником своєї частки в натурі, площа та конфігурація земельних ділянок, що перейшли до позивачів у спадщину змінилися, так площа земельної ділянки 4824810000:17:000:0024 була зменшена га до 4,53 га. Таким чином нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відповідно до державного акту земельна ділянка має кадастровий 4824810000:03:002:0031 та площу 9,0700 га, а фактично такого об`єкта не існує, адже внаслідок виділу частки в натурі сформовано об`єкт з відмінними від правовстановчого документа даними. Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив визнати за позивачами право власності належні їм частки виділеної земельної ділянки з кадастровим номером 4824810000:17:000:0024. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в його відсутність. Відповідач надіслав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 12.07.2005року). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка призначена для сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер 4824810000:03:002:0031, загальною площею 9,0750га, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту МК №072415 виданого Новоодеською РДА 01.11.2004року. Як видно із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16.12.2013року державним нотаріусом Новоодеської держаної нотаріальної контори Миколаївської області Філіпенко О.М. за реєстраційним №2-1241, спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 20.04.2007року), а спадщину після нього прийняли його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №237/2011року відкритої після смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 03 травня 2007року) За життя, [PERSON] склала заповіт яким заповіла [PERSON] належну їй частку земельної ділянки яку вона успадкувала після смерті чоловіка, заповіт було посвідчено 02.04.2007року державним нотаріусом Новоодеської держаної нотаріальної контори Миколаївської області Філіпенко О.М. за реєстраційним №2-263. 16 грудня 2013 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстраційним №2-1241 на ј частку земельної ділянки, яку він успадкував після смерті [PERSON] , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстраційним №2- 1244 на ј частку земельної ділянки, яку він успадкував після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкових справ відкритих після смерті [PERSON] та [PERSON] . Відповідач зареєстрував своє право власності на вищевказані частки спірної земельної ділянки і такими чином став власником 1/2 частки вказаної земельної ділянки. Як видно із довідки відділу держгеокадастру у Новоодеському районі №543/117-18 від 29.10.2018року, а також витягу із державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-4805892132019, [PERSON] виділив свою частку земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:03:002:0031, загальною площею 9,0750га, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, внаслідок чого була сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером 4824810000:17:000:0023 площею 4,5375га, а кадастровий номер 4824810000:03:002:0031 був перенесений до архіву. Також було фактично виділено іншу частину земельної ділянки к.н. 4824810000:03:002:0031, на яку спадкоємцями не було оформлено права та присвоєно їй кадастровий номер 4824810000:17:000:0024, яка згідно Державного земельного кадастру залишається зареєстрованою за [PERSON] . У наслідок вищевказаних дій з виділу відповідачем своєї частки у натурі та створенням із земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:03:002:0031 нових земельних ділянок яким було присвоєно кадастрові номери відповідно 4824810000:17:000:0023 та 4824810000:17:000:0024 , площа та конфігурація земельної ділянки, що перейшла до позивачів у спадщину змінилися, так площа земельної ділянки 4824810000:17:000:0024 була зменшена до 4,53 га. Через вищевказані дії нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відповідно до правовстановчого документа спадкодавця [PERSON] (державного акту) земельна ділянка має кадастровий 4824810000:03:002:0031 та площу 9,0700 га, а фактично такого об`єкта в теперішній час не існує, адже внаслідок виділу частки в натурі сформовано об`єкт з відмінними від правовстановчого документа даними. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття. Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки відповідач [PERSON] виділив в натурі успадковану ним Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер 4824810000:03:002:0031, загальною площею 9,0750га, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, внаслідок чого було утворено нові земельні дялінки право на одну з яких зареєстровано за відповідачем, а інша внаслідок не оформлення спадкоємцями своїх прав зареєстрована в Державному земельному кадастрі за спадкодавцем [PERSON] , то право власності всіх спадкоємців на спірну земельну ділянку кадастровий номер 4824810000:03:002:0031 припинено. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачам дійсно належить у порядку спадкування право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4824810000:17:000:0024 площею 4,53 га. При цьому [PERSON] належить 1/2 частка цієї ділянки, а [PERSON] та [PERSON] кожній по ј частці цієї ділянки відповідно. Відповідно до статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, на підставі ст.16, 356, 364, 367, 392 ЦК України позов слід задовольнити в повному об`ємі. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, тобто по 384 грн. 20 коп. З урахуванням повернення позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору тобто по 384 грн. 20 коп. на користь кожного з позивачів.

Outcome: approved