overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

25 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦСу по м. Черкаси Черкаського МУЮ у Черкаській області за актовим записом № 1010, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії № 089702 від 25.08.2012 року. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2017 року, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи ставився до відому належним чином, про що свідчать поштові повідомлення долучені до матеріалів справи. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи виходить з наступного. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, позивач на примирення не згіда, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

25 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. У шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між останніми. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сімї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин з іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З січня\~2018\~року позивач з\~відповідачем у\~звязку із\~постійними сварками,\~ревнощами та\~неможливістю знайти\~спільну мову\~припинили ведення\~спільного господарства.\~Спроби примиритися\~до позитивного\~результату не\~призвели.\~Посилаючись на\~ці обставини,\~позивач просила\~шлюб розірвати,\~судові витрати\~покласти на\~відповідача. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу просила надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заперечень проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено,\~що з\~січня 2018\~р.\~сторони спільно\~не проживають,\~не ведуть\~спільне господарство,\~тобто шлюбні\~відносини між\~ними фактично\~припинено,\~втратили почуття\~взаємної любові,\~поваги,\~дружби,\~взаємодопомоги.\~За таких\~обставин збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~сторін, інтересам\~їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені останнім і документально підтверджені судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

25 серпня 2013 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Зелена,8А в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 25 серпня 2013 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 21 серпня 2013 року і посвідчений секретарем Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; Відповідачі від частки в спадковому майні відмовилися на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

25 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 2 про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що 26 вересня 2014 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Являючись спадкоємцем за законом позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в звязку з чим вона змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надійшла заява, в якій просить, справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник Житлово-будівельного кооперативу № 2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року помер [PERSON] (а. с.4), чоловік позивача (а.с.5). До складу спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS], власником якої, відповідно до довідки Хмільницького РСП КП «ВООБТІ» № 66 від 20 серпня 2015 року, являвся [PERSON] (а.с.11), що також підтверджується копією реєстраційного свідоцтвом від 04 квітня 1992 року про право приватної власності на 23/1000 частки будинку по вул. Котовського, 20 в м. Хмільник Вінницької області, а саме квартири № 24, виданого на підставі довідки голови правління ЖБК № 2 від 04 квітня 1992 року (а.с.7,8). Згідно довідки Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 373/12-17 від 04 серпня 2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої головою правління ЖБК № 2 від 20 серпня 2015 року [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO], на день смерті з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. З відповіді нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 435/01-16 від 03 вересня 2015 року, після смерті [PERSON], який помер 26 вересня 2014 року, у Хмільницькій міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа, заяву про прийняття спадщини надала [PERSON] (а.с.21,22,23). Таким чином, оскільки позивач, являючись спадкоємцем за законом вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спірна квартира увійшла до складу спадкового майна, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1218, 1220,1222,1223, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

25 серпня 2015 р. [PERSON] звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, з яким вона перебуває з 2009 р. в шлюбі, є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною. Тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Оскільки відповідач працює, має регулярний заробіток, інших утриманців не має, тому просить стягувати з нього на своє утримання н аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не згідний повністю. Вказує, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дружини. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд відхиляє доводи відповідача про його матеріальний стан і не спроможність надавати дружині матеріальну допомогу, оскільки його не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Відповідач не працює, але не надав доказів того, що він неспроможний надавати допомогу на утримання дитини та її матері. На підставі ст.ст. 80, 84, 91 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою з проханням встановити факт родинних відносин і визнати, що [PERSON], який помер 11.03.2015 року доводиться рідним батьком [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2015 року помер батько заявника [PERSON], який в свідоцтві про народження заявника записаний як [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина. Заповіт померлим не складався. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти заявник [PERSON] та його сестра [PERSON] У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус при огляді документів виявила розбіжність в імені батька, зазначених у свідоцтві про смерть батька та в свідоцтві про народження заявника, а саме : замість імені за свідоцтвом про смерть - «Лукаш», у свідоцтві про народження зазначено - «Лука». У звязку з цим, виникла необхідність звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Натомість, через канцелярію суду подав заяву, в якій заяву підтримав та просив задовольнити її та провести розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, в якій заяву підтримала та просила задовольнити її та провести розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1 ст.259 Цивільного процесуального України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що в копії свідоцтва про смерть батька заявника [PERSON] серії І-ОК № 329885 виданого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області 14.03.2015 року зазначено імя «Лукаш» (а.с. 7). В копії свідоцтва про народження батька заявника серії ЯД № 525438 виданого Дубровицьким рай бюро ЗАГС 08.02.1952 року зазначено імя : «Лукаш» (а.с.8). Крім того, в копії свідоцтва про одруження батьків заявника [PERSON] та [PERSON] серії ІІ-ЯК № 0262748 виданого Грезмянською сільрадою Поліського району 14.05.1967 року зазначено імя батька «Лукаш» (а.с. 9). Проте, в свідоцтві про народження заявника [PERSON], [INFO], в графі батько зазначено «Вальковець Лука Демянович» (а.с.6). З огляду на це, суд вважає доведеним той факт, що «Лукаш» та «Лука» є однією і тією ж особою. У зв'язку з неточностями в написанні імені батька заявника існують труднощі в оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] 11.03.2015 року. Тому, для усунення перешкод у оформленні спадщини суд вважає допустимим встановити факт, що [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 09 листопада 1991 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем, актовий запис № 42. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що з січня 2015 року він та дружина не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в звязку з відсутністю взаєморозуміння, сварками, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 09 листопада 1991 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 42, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони неповнолітніх дітей не мають. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з січня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри, любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Порицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що 25 лютого 2015 року в с. Курилівка Хмільницького району Вінницької області померла його бабуся [PERSON], яка заповіла позивачу земельну ділянку, що знаходиться на території Порицької сільської ради Хмільницького району. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, однак в нотаріальному оформленні права власності на спадкове майно йому було відмовлено, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини, що змусило його звернутися до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задоволити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25 лютого 2015 року померла [PERSON], яка до дня своєї смерті постійно проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №312783 від 27 січня 2015 року (а.с.7). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,92 в умовах кадастрових гектарах, що розташована на території Порицької сільської ради, Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ВН №0000781 виданий Порицькою сільською радою 27 лютого 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2963.(а.с.8) Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки вартість вказаної земельної ділянки становить 44130 грін. 63 коп.(а.с.9) [PERSON] залишила заповіт, згідно якого належну їй земельну ділянку вона заповіла позивачу - [PERSON] (а.с.6) Факт постійного проживання позивача з [PERSON] підтверджується довідкою №940, виданою Порицькою сільською радою 07 серпня 2015 року.(а.с.11) Згідно листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] № 150/01-16 від 31 серпня 2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, судом встановлено, що позивач, являючись єдиним спадкоємцем земельної ділянки , що належала [PERSON] за заповітом, прийняв спадщину в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інші особи на спадщину не претендують, таким чином, суд не вбачає перешкод для задоволення позову. На підставі ст.ст. 1223, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що є підтвердження в матеріалах цивільної справи. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 25 червня 2011 року виконкомом Октябрьської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №2. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач вказаний, як батько дитини. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надати допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO] З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 25 серпня 2015 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 487,20 грн.

Outcome: approved