overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

25 січня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 26 червня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Шлюбні відносини остаточно припинили у травні 2016 року та з того часу спільне господарство разом не ведуть і проживають окремо. Спору щодо поділу майна, визначення місця проживання дитини та її утримання не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 32, 38). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 червня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис відповідний актовий запис за № 171 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 11, 27). 10 січня 2009 року народилась [PERSON], батьками якої записані позивач та відповідач, що підтверджується засвідченою позивачем копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 328762, виданим повторно 10 березня 2011 року (а.с. 28). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2016 року, та з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

25 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 2016 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2016 року, актовий запис № 1790 (а/с 5). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

25 січня 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на їхнє утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 25 січня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

25 січня 2018 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 12 грудня 2012 року Бережинською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №34; судові витрати покласти на відповідача. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності порозуміння, кохання. В підготовче засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати, судові витрати просила вважати по фактично нею понесеним. Відповідач до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, примирятися не бажає. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у грудні 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Бережинською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №34. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

25 січня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 35). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі (а.с. 32). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 31 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2016 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

25 січня 2018 року представник заявниці звернувся до суду з вищевказаною заявою в якої зазначив, що заявниця з 1988 року на законних підставах \~проживала та працювала в м. Одеса та в м. Чернівці та в інших населених пунктах на території України, отримати громадянство поза судовим шляхом не вдалось, а тому представник заявниці просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно. В ході судового розгляду представник заявниці направив заяву в якої зазначив, що на заяві наполягає просить розглянути справи в його відсутності. Представник зацікавленої особи до суду не зявився. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, ж/м «Дружний» вул. Весняна, буд.8, при цьому представник заявника не зазначив поштову адресу мешкання заявника. Заявниця просить встановити факт постійного проживання \~на території України станом на 24 серпня 1991 року включно. В обґрунтуванні своїх доводів \~представник заявниці надав фотокопію наступних документів: - форма А; довідку з місця роботи від 18.05.2017 року; - трудову книжку БТ-11 №0944602 на імя [PERSON]; договір оренди житлового приміщення від 01.06.2017 року. Представник заявниці направив заяву відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України просить справу розглянути в його відсутність. Представник заявниці не надав суду оригінал довідки з місця роботи від 18.05.2017 року та трудову книжку або нотаріально завірену копію. При зверненні до суду представник заявниці надав копію паспорта громадянина [PERSON] Федерації, який [PERSON] отримала 16.06.2014 року, установа МІД Росії 38003. Здіснивши аналіз поданих копій документів, суд приходить до висновку, що представник не зміг обгрунтувати свої вимоги, щодо постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, вини представника заявниці у подані заяви не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

25 січня 2018 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-інвест» (далі-ТОВ «Бета-Агро-інвест») звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2017 року був частково задоволений позов ТОВ «Бета-Агро-інвест» до [PERSON], приватного підприємства «Ясинуватський хлібозавод» про визнання договору оренди недійсним, визнання права оренди земельної ділянки. Між тим, у рішенні не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. Просить ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про розподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог. У судове засідання представник ТОВ «Бета-Агро-інвест», приватного підприємства «Ясинуватський хлібозавод», [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду заяви сповіщені належним чином телефонограмами. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу. Суд встановив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області № 2/229/1472/2017 ЄУН 229/2969/17 від 22 грудня 2017 року був частково задоволений позов ТОВ «Бета-Агро-інвест» до [PERSON], приватного підприємства «Ясинуватський хлібозавод» про визнання договору оренди недійсним, визнання права оренди земельної ділянки. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,41 га, кадастровий номер 1425587300:06:000:0557, розташованої на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) та приватним підприємством «Ясинуватський хлібозавод» (ЄДРПОУ 32702876), зареєстрований Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області 11 листопада 2016 року, номер запису про право 17478157. Під час ухвалення рішення питання про розподіл судових витрат не вирішувалося. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач ТОВ «Бета-Агро-інвест» сплатив судовий збір у загальній сумі 3200 грн. по 1600 грн. за кожну немайнову вимогу. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1600,00 грн. по 800 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного суд вважає, що є підстави для задоволення заяви ТОВ «Бета-Агро-інвест» та ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25 січня 2019 позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилався на те, що він 24 січня 2014 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11 зареєстрував шлюб з відповідачем. Мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Просив, шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28.01.2019 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Установлено, що 24 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем [PERSON] Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

25 січня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.11.2014 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2941. У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримав та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу за її відсутності. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2941 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.11.2014 року). У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.11.2016 року). Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved