Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

26.05.2015 року представник [PERSON]М звернувся до суду з вказаним позовом, поси-лаючись на те, що 29.04.2006 року між [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №DNН4КР23240023, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8\~327 грн 80 коп, на строк 12 місяців, а [PERSON] зобовязалася належним чином вико-ристати та повернути Банку суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за користування ним, ви-конати інші зобовязання, передбачені договором кредитування. 11.05.2015 року [PERSON] було отримано постанову державного виконавця про від-криття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису №545365 нотаріуса Дніпропет-ровського міського нотаріального округу [PERSON] І.М.23.02.2015 року про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 186\~866 грн 32 коп. Представник позивачки вказував, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає, оскільки останній винесено з грубим порушенням чинного законодаства України. Представник ПАТ КБ «Приавтбанк» звернувся до суду з зустрічною позовною заявою поси-лаючись на те, що [PERSON], отримавши грошові кошти за кредитним договором №DNН4КР232 40023 в сумі 8\~327 грн 80 коп, не виконала свої зобовязання та не повернула Банку відсотки за кори-стування кредитом. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість по відсоткам за період з 24.06.2010 року по 24.06.2015 року у розмірі 30\~396 грн 47 коп. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.07.2015 року первісний та зустрічний позо-ви обєднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояс-нивши, що при видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом не було перевірено суму забор-гованості, порушено строк для постановлення вказаного напису. Просив визнати виконавчий напис №545365 від 23.02.2015 року таким, що не підлягає виконанню. Зустрічний позов ПАТ КБ «Приват-банк» вважав необгрунтованим і просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» позов не визнав та пояснив, що виконавчий напис нотаріусом було видано внаслідок звернення Банку, який вимушений був звернутися з заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості через невиконання нею своїх зобовязань за до-говором кредитування. Просив відмовити у первісному позові. Зустрічний позов представник ПАТ КБ «Приватбанк» підтримав, наполягав на його повному задоволенні. Відповідач - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засдіання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її присутності. Суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю відповідача [PERSON]. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оці-нивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що первісний позов слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2006 року між [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «При-ватбанк» було укладено кредитний договір №DNН4КР23240023, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8\~327 грн 80 коп, на строк 12 місяців, а [PERSON] зобовязалася належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за кори-стування ним, виконати інші зобовязання, передбачені договором кредитування (а.с.10-13). 23.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис про звернення стягнення на грошові кошти [PERSON] в сумі 186 866 грн 32 коп. з метою задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості по відсоткам за кредитним договором. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», стягнення грошових сум або витре-бування майна за виконавчим написом для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років, а у від-носинах між підприємствами, установами та організаціями не більше 1 року. Згідно вимогам ч. 4 п.283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. У відповідності ст.60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести відповідними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Представником відповідача [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти позову [PERSON] надано копію вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань від 11.02.2015 року (а.с.30), але копії поштового повідомлення про отримання [PERSON] вказаної вимоги су-ду відповідачами, взагалі, не надано. Аналізуючи вищенаведену вимогу Банку, суд встановив, що [PERSON] було запропо-новано сплатити заборгованість в сумі 185\~666 грн 32 коп (а.с.30). Виконавчим написом нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] розмір заборгованості [PERSON] визначено в сумі 185 166, 32 грн (а.с.8). Ця сума суттєво відрізняється від суми, яку було зазначено у врученій позивачеві вимозі від 11.02.2015 року. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року, при вирішенні справ повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його вида-чею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат виконавчий напис мо-же бути вчинено нотаріусом за умови, що \~наявність безспірної заборгованості або іншої відповідаль-ності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. \~ За таких обставин, суд вбачає, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу з боку Банку не були надані всі наявні та необхідні документи, які б підтверджували про наявність безспірної су-ми, а тому виконавчий напис вчинений відповідно до суми, яка є спірною. \~ Крім того, суд не може залишити поза увагою, що, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, відповідачем, взагалі, не наведено надано доказів вручення [PERSON] письмової вимоги про сплату заборгованості. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що приватний нотаріус Дніпропетровського місько-го нотаріального округу, не пересвідчившись у належному письмовому повідомленні [PERSON], а також у правильності наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості, передчасно та необгрунтовано видав 23.02.2015 року виконавчий напис серія НАК №545365 про стягнення з [PERSON] грошових коштів. Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що первісний позов є обгрунтованим і під-лягає задоволенню. Що стосується зустрічного позову представника ПАТ КБ «Приватбанк», то суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 257, ч.1 ст. 261 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатись про пору-шення свого права або про особу, як його порушила. У відповідності ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збіль-шена за домовленістю сторін. Аналізуючи п.6.6 умов надання ПАТ КБ «Приватбанк» споживчого кредиту [PERSON] на підставі укладеного ними кредитного договору №DNН4КР23240023, судом встановлено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, вісотків за користування кредитом, внагороди, неустойки-пені, та штрафів був визначений сторонами в 5 років. Кредит [PERSON] надавався на строк 12 місяців, з умовою повернення грошових коштів до 27.04.2007 року включно. Суд враховує, що ПАТ КБ «Приватбанк» було достовірно відомо, що відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання по сплаті кредитних коштів та відсотків, але представник ПАТ КБ «При-ватбанк» звернувся з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] лише через 8 років після того, як дізнався про невиконання [PERSON] умов договору. Таким чином, суд вважає, що пе-ребіг пятирічного строку позовної давності\~починається саме з 27.04.2007 року, закінчення якого припадає на 27.04.2012 року. Згідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за зая-вою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосу-вання якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позов подано до суду 01.07.2015 року і представник [PERSON] заявив про не-обхідність застосування строку позовної \~давності, а позивач не клопотав про його поновлення, тому суд на підставі наведених норм відмовляє в позові.

Outcome: approved