Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

25.09.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Надра» про зняття арешту з майна, вказавши, що він є власником будинку № 30 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Деражня Хмельницької області. Маючи намір продати будинок, він звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, проте при підготовці усіх необхідних документів нотаріусом було виявлено, що\~на все його рухоме та нерухоме\~майно накладений арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при відкритті виконавчого провадження № 35375476 від 23.11.2012 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при відкритті виконавчого провадження № 3869635 від 03.01.2013 року. Однак,\~при зверненні у відділ ДВС позивачу було розяснено, що\~виконавче провадження знищене за закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим відсутні підстави для зняття арешту, а тому, із посиланням на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, у звязку з чим він просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився та, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Деражнянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області не заперечує проти задоволення позову з підстав, наведених у позовній заяві. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 30 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Деражня Хмельницької області. Маючи намір укласти договір купівлі-продажу будинку, позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, проте при підготовці усіх необхідних документів нотаріусом було виявлено, що\~на все його майно накладений арешт. У звязку з наведеним позивач звернувся до Деражнянського районного відділу ДВС, де йому було повідомлено, що арешт на все його рухоме та нерухоме майно накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при відкритті виконавчого провадження № 35375476 від 23.11.2012 року, реєстраційний номер обтяження 13294382 від 26.11.2012 року, обтяжувач: відділ ДВС Деражнянського РУЮ Хмельницької області, реєстратор: Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при відкритті виконавчого провадження № 3869635 від 03.01.2013 року, реєстраційний номер обтяження 13471022 від 09.01.2013 року, обтяжувач: відділ ДВС Деражнянського РУЮ Хмельницької області, реєстратор: Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Вказані постанови були винесені в рамках виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Деражнянським районним судом Хмельницької області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» 110861,84 грн. та 7612,41 грн. Наведена обставина підтверджується і Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданим приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу [PERSON] Разом із цим, як встановлено із наявних у справі документів, виконавче провадження № 35375476 від 23.11.2012 року є завершеним, оскільки відповідно до постанови державного виконавця від 24.04.2014 року виконавчий лист № 2-169 від 06.08.2012 року було повернуто стягувачу, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій, чинній станом на 24.04.2014 року), у звязку з тим, що в боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку та виявлення малого майна виявилися безрезультатними, про що складено акт, та було встановлено, що боржник не працює. При цьому, судом приймається до уваги те, що після винесення вказаної постанови 24.04.2014 року виконавчий документ стягувачем - ПАТ КБ «Надра» повторно до виконання не предявлявся, тобто у відповідності до п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій, чинній на час існування спірних правовідносин) строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання є пропущеним. Судом також встановлено, що виконавче провадження № 3869635 від 03.01.2013 року знищене за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями з АСВП та актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 18.01.2017 року. Крім цього, із пояснень в судовому засіданні державного виконавця зясовано, що на даний момент будь-яких виконавчих документів щодо [PERSON] на виконанні у відділі ДВС немає. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної\~ власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Враховуючи те, що виконавче провадження № 3869635 є практично знищеним, тобто з процесуальної точки зору є завершеним, а по виконавчому провадженню № 35375476 пропущений строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання, а також приймаючи до уваги те, що арешт на рухоме і нерухоме майно позивача [PERSON] не скасовано, суд вважає, що існування арешту та заборони на відчуження рухомого та нерухомого майна підлягає скасуванню, оскільки таким чином порушуються права позивача, встановлені Конституцією України та Цивільним кодексом України щодо вільного володіння, розпорядження та користуванням належним йому майном. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved