Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

24 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], у звязку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 року і до досягнення ним 23 років, тобто до 01 січня 2021 року. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13 листопада 2002 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Станом на день подання позову до суду відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти, проте 01 січня 2016 року їхньому сину виповниться 18 років та виплати аліментів припиняться. З 01 вересня 2013 року їхній син навчається на III-ому курсі денного відділення Первомайського коледжу Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова 1-го рівня акредитації, на контрактній основі, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що відповідач добровільно на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Просить суд, задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 року та до досягнення сином 23 років, тобто до 01 січня 2021 року. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), проте до закінчення останнім навчання, а не до досягнення сином 23-річного віку. Вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 13 листопада 2002 року у відділі РАЦСу Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №86. Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до довідки №119 від 11.12.2015, [PERSON] навчається на 3-ому курсі денної форми навчання на контрактній основі Первомайського коледжу Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова 1-го рівня акредитації, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків для оплати навчання, проживання у гуртожитку та придбання побутових речей. Термін навчання з 01.09.2013 р. до 30.06.2017 р. (а.с.3-4). Судом встановлено, що на день розгляду справи [PERSON] досяг повнолітнього віку. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги, чим порушує вимоги ст.199 Сімейного Кодексу України, яка зобовязує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років. Частиною другою цієї статі передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Термін навчання [PERSON] спливає 30 червня 2017 року, отже саме до цього періоду необхідно стягувати з відповідача аліменти. Проте за умови продовження [PERSON] подальшого навчання у нього є право на повторне звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON], суд враховує матеріальне становище сторін та дитини і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, оскільки він зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2017 року, у звязку з продовженням навчання та потребою в такій матеріальній допомозі, а не до досягнення 23-річного віку, як просила позивач. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial