Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у 2010 році був розірваний за рішенням суду. Від даного шлюбу народилося троє дітей: син Назарій, [INFO], син [PERSON], [INFO], та донька Софія, [INFO], які знаходяться на її утриманні та продовжують проживати з нею. На даний час двоє старших синів досягли повноліття, однак продовжують навчання, на утримання старшого сина [PERSON] відповідач сплачує аліменти за рішенням суду у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку. Син [PERSON] є студентом І курсу денного відділення гуманітарного факультету Національного університету «Острозька академія», навчання триватиме до 30.06.2019 року, а тому потребує матеріального забезпечення. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним двадцятитрирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду показав, що у нього на утриманні є ще неповнолітні діти, на даний час постійно матеріально підтримує сина, просив зменшити розмір аліментів до 1/5 частини його заробітку, врахувати незадовільний стан його здоровя. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2010 року (а.с. 5) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії І-ЕГ № 024937 від 03.06.1998 року (а.с. 7), вбачається, що відповідач є батьком дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON], [INFO], є студентом І курсу гуманітарного факультету Національного університету «Острозька академія», термін навчання по 30.06.2019 року, що стверджується довідкою № 16/98 від 19.05.2016 року із навчального закладу (а.с. 6). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/5 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з 25.05.2016 року на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Судові витрати у справі віднести на рахунок держави, оскільки відповідач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 30), а тому звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial