Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

25 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт що вона постійно на час відкриття спадщини проживала зі своїм сином [PERSON], який помер 21 квітня 2016 року. В обґрунтування заяви зазначала, що її син проживав та був зареєстрований один в [INFO] (бувша назва Ватутіна), 2, а вона проживає в [INFO] (бувша назва [PERSON]), 10. Оскільки син не був одружений та не мав власної сім`ї, однак за станом свого здоров`я потребував сторонньої допомоги, тому вона на початку 2010 року змушена була забрати його на постійне місце проживання до себе та з того часу здійснювала за ним догляд, а коли син помер поховала його. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на належний йому житловий будинок, однак нотаріус до якого вона зверталася відмовила їй із підстав, що нею не була подана заява про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті сина, хоча на день його смерті вона разом проживала із сином, а тому повинна вважатись такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. В судове засідання заявник не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котра заяву [PERSON] підтримала та просила її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON]. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявниця є матір`ю для [PERSON], [INFO], який помер 21 квітня 2016 року, та після його смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON], в чому для неї нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подала у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та нею не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як ствердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], котрі є сусідами із заявником, остання та [PERSON] з 2010 року постійно проживали разом. Дані довідки б/н від 02.04.2018 року, виданої депутатом Полонської міської ради обєднаної територіальної громади І скликання [PERSON], також підтверджують, що [PERSON] проживала разом зі своїм сином, доглянула його до смерті та поховала. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті сина [PERSON]

Outcome: approved