Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

25 лютого 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2019 року виконавчим комітетом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області, (актовий запис № 11). В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя, шлюб та сім`ю, що призвело до припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживають разом із позивачем. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Після розірвання шлюбу просить присвоїти прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності та просив шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 серпня 2019 року виконавчим комітетом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області, (актовий запис № 11), було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В період спільного проживання у сторін народилися: дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки примиритись намагались неодноразово, шлюб існує формально, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Положеннями частини 6 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », тому вимога позивача про відновлення їй прізвища « [PERSON] » не підлягає задоволенню, оскільки суперечить приписам статті 113 СК України, а також не долучено підтверджених документів про зміну прізвища « [PERSON] » під час державної реєстрації шлюбу. При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 56, 105, 112,113 СК України та

Outcome: partial