Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

26.05.2020 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , 2017 року народження. Причиною розірвання шлюбу є зникнення порозуміння, припинення шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. На даний час донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не надає допомогу на її утримання. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звертатись з вказаним позовом до суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2020 відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 15.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач зазначає, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. При цьому, вказує на те, що доньку любить та приймає участь у її вихованні та утриманні. Разом з тим, визначений позивачем розмір аліментів вважає надмірним, оскільки працює офіціантом, та його дохід є недостатнім для сплати аліментів в зазначеному розмірі. Зазначає, що може сплачувати аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно. Крім вказаного, просить відмовити в вимозі позову про стягнення з нього судового збору, оскільки ініціатором розірвання шлюбу є саме позивач. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, посилаючись на викладене в відзиві на позов. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2017 року Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а/з 686. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки не бажають. Згідно ст. ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів сторін, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. У відповідності до доказів, наявних в матеріалах справи, відповідач працює в ТОВ «Мандри за смаком» на посаді офіціанта та отримав в період 2019-2020 р. заробітну плату в розмірі від 2 266, 71 грн. до 5 254, 55 грн. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність об`єктивних підстави, які унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання доньки в розмірі 3 000 грн. щомісячно. При цьому, суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі - 1 400 грн. щомісячно. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, а саме суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 840, 8 грн., сплаченого останньою за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Зокрема, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial