Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

24 січня 2014 року позивач заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Вказала, що в період з 1994 року по 1998 рік проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За період спільного проживання в їхній сім'ї [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час вона навчається на стаціонарній формі навчання Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського за спеціальністю філологія, про що свідчить довідка №176 від 10.12.2013 року. На даний час усі витрати пов'язані з навчанням дочки несе позивач, відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона змушена звернутись до суду та просити винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 600 гривень, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку повідомленим в судове засідання за невідомих суду причин не з'явився. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, встановив наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що позивач та відповідач з 1994 року по 1998 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на утримання дочки, проте з досягненням дитиною повноліття стягнення аліментів припиняється. На разі, дочка перебуває на повному утриманні матері /позивача/, яка несе витрати пов'язані з оплатою проживання в гуртожитку, проїздом в інше місто, відповідач жодної допомоги по утриманні дитини не бажає надавати. [PERSON] в даний час навчається на стаціонарній формі навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського, за спеціальністю філологія, про що свідчить довідка за №176 від 10.12.2013. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як роз'яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.198 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги. Якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст..200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина в твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника. З врахуванням матеріального становища платника аліментів, стану його здоров'я, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. .. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 24.01.2014 року за вх..№224, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 24.01.2014 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved