Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

25 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через різницю у поглядах на життя. З серпня 2015 року подружжя разом не проживає, спільне домогосподарство не веде. Спільних дітей подружжя не має, позивач має намір створити іншу сім'ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягав на його задоволенні, збереження сім'ї вважав неможливим. Надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково повідомив, що він проживає з іншою жінкою, а відповідач з іншим чоловіком. Матеріальних претензій до відповідача не висловлював. Відповідач з незрозумілих причин відмовляється розривати шлюб в органах РАЦС. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з'явилась, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 22 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Куйбишевської сільської ради Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 05 грудня 2014 року відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ у Полтавській області та копією актового запису (а.с.6). Спільних дітей подружжя не має, що встановлено судом з пояснень позивача та при дослідженні паспорту на його ім'я. Сторони не проживають спільно на протязі більше 7-ми місяців, спільного домогосподарства не ведуть, а отже шлюб має формальний характер. Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Зважаючи на те, що відповідач не висловила позиції щодо прізвища, яке вона бажає мати після розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею прізвище «[PERSON]». Враховуючи те, що у судовому засіданні позивач висловив позицію про небажання покладення судових витрат на відповідача, суд відносить документально підтверджені судові витрати в розмірі 551,20 грн. на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved