Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

25 березня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON], про встановлення факту належності документів. Свої вимоги обґрунтувала тим, у період часу з 03 жовтня 1997 року по 12 червня 1999 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO]. [INFO] року в них народилась спільна дитина - син [PERSON]. Однак, у свідоцтві про народження [PERSON] не правильно вказано ім'я батька дитини, а саме замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», у зв'язку й у по батькові дитини зроблено помилку та замість правильного «[PERSON]» вказано - «[PERSON]». 12 червня 1999 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов'янська Донецької області, про що зроблено актовий запис № 204. 23 жовтня 2014 року [PERSON] видано паспорт громадянина Російської Федерації. На теперішній час, у зв'язку з досягненням [PERSON] шістнадцятирічного віку, він потребує в оформленні посвідки на постійне місце проживання на території України. Тому, просить суд, встановити факт приналежності [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 серпня 1998 року Адміністрацією Топильського с/округу с. Топили Мирославського району Рязанської області. В судове засідання заявниця не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених нею вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Слов'янського районного відділу ГУ ДМС у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляд повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені заявницею обставини, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що [INFO] року у [PERSON] та [PERSON], під час перебування у фактичних шлюбних відносинах, народилась спільна дитина - син [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 серпня 1998 року Адміністрацією Топильського с/округу с. Топили Мирославського району Рязанської області (а.с. 4). Як вбачається з копії наведеного свідоцтва, батьками дитини [PERSON] записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Проте, згідно копії паспорта серії [NUMBER] та посвідки на постійне місце проживання серії [NUMBER] видані на ім'я [PERSON]. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у свідоцтві про народження [PERSON] містяться помилки, допущені при видачі, зокрема, не правильно вказані ім'я батька дитини та по батькові дитини, а саме замість правильних «[PERSON]» та «[PERSON]», зазначено - «[PERSON]» та «[PERSON]», відповідно. Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно пунктів 2 та 3 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; документами, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус є: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця. Аналізуючи положення наведених норм Законів, суд приходить до висновку, що факт приналежності свідоцтва про народження може бути предметом розгляду у суді в порядку окремого провадження. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, перерахованими вище письмовими доказами підтверджується факт приналежності [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 серпня 1998 року Адміністрацією Топильського с/округу с. Топили Мирославського району Рязанської області, виданого на ім'я [PERSON]

Outcome: approved