Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

25 серпня 2015 року п озивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визначити йому додатковий строк - три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 26 серпня 2010 року. Заява обґрунтована тим, що 26 серпня 2010 року в померла мати позивача [PERSON]. На випадок смерті мати залишила заповіт, в якому заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 0,49 га, розташовану на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2324586200:001:0025 та земельну ділянку площею 1,0 га, розташовану на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2324586200:03:001:0075. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, де отримав відмову в оформленні спадщини через те, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є відсутність оригіналу заповіту, який був втрачений позивачем. Тільки недавно позивач дізнався про можливість отримання дублікату заповіту в [PERSON] Першій сільській раді. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, але в поданій ним заяві просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] Перша сільська рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, але надала суду заяву про визнання позову, розгляд справи просить провести без участі представника сільської ради. Д ослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішення суду має бути справедливим. Судом встановлено, що 26 серпня 2010 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 182118 від 30 серпня 2010 року. Згідно із дублікатом заповіту від 08 квітня 2008 року, посвідченого секретарем Степанівської Першої сільської ради, [PERSON] на випадок смерті заповіла позивачу [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,49 га, розташовану на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2324586200:001:0025 та земельну ділянку площею 1,0 га, розташовану на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2324586200:03:001:0075. Постановою нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори від 11 серпня 2015 року, позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], через пропуск позивачем встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 04.09.2015 року, наданої на запит суду, відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 4 ст. 130 ЦПК України визначено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 174 і\~175\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, відсутність інших спадкоємців, а також пропущення позивачем строку для прийняття спадщини через відсутність у нього оригіналу заповіту і подальше отримання його дублікату, що підтверджено наданим дублікатом заповіту, на переконання суду позов підлягає задоволенню. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved