Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 04 січня 2014 року помер її батько [PERSON]. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 лютого 2009 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] був власником ? частини земельної ділянки площею 0,1491 га., кадастровий номер № 1223285500:03:008:0274, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40, в порядку спадкування після [PERSON], померлої 10 березня 2008 року, земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 055923, виданого 02 червня 1999 року Піщанською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13027. За життя, 25 червня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідав [PERSON] та їй, [PERSON] все належне йому на день смерті майно в рівних долях. У встановлений законодавством шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але, постановою нотаріуса від 16 листопада 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після [PERSON], померлого 04 січня 2014 року на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40, в звязку з тим, що за життя, [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. В звязку з вищенаведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 04 січня 2014 року. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представники третіх осіб - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 055923, виданого 02 червня 1999 року Піщанською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13027, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1491 га., кадастровий номер № 1223285500:03:008:0274, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40. Встановлено, що 10 березня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 10 березня 2008 року, звернулися чоловік спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON]. 10 лютого 2009 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки площею 0,1491 га., кадастровий номер № 1223285500:03:008:0274, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40, в порядку спадкування після [PERSON], померлої 10 березня 2008 року. Свідоцтво про право власності на ? частину земельної ділянки [PERSON] не видавалося. Встановлено, що 26 квітня 2011 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 8, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. 04 січня 2014 року помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя, 25 червня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідав [PERSON] та [PERSON] все належне йому на день смерті майно в рівних долях. Згідно спадкової справи після [PERSON], померлого 04 січня 2014 року, з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що постановою нотаріуса від 16 листопада 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після [PERSON], померлого 04 січня 2014 року на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Мостова, буд. № 40, в звязку з тим, що за життя, [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. У відповідності до законодавства України, право власності на земельну ділянку виникає після отримання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю, не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON]. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, суд приходить до переконання, що право власності на спірне майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved