Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

25.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2018 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що на даний час у квартирі значаться зареєстрованими вона, та її син - відповідач [PERSON], який більше ніж 10 років у вказаній квартирі за місцем реєстрації не проживає. У зв'язку з наявністю реєстрації відповідача в її квартирі, вона вимушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг та не має можливості оформити субсидію з оплати житлово-комунальних послуг, через що вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також вказав, що визнає позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечує, оскільки він більше 11 років за адресою реєстрації не проживає. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 2/15 частини квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], виданого 16.01.2018 року державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 51 (а. с. 12), що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131761177 від 23.07.2018 року (а. с. 14). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. З копії довідки № 2224 від 20.07.2018 року, виданої ПП «Донжилсервіс», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: власник - [PERSON], та її син - [PERSON] з 18.10.2007 року (а. с. 11). Відомості про реєстрацію відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою також підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER], в якому на сторінці 13 міститься печатка про реєстрацію останнього за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7-8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше 10 років в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 24.07.2018 року № 1358, складеного депутатом Сіверської міської ради Фесенко (а. с. 10). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved