Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

24.10.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 09.01.2020 року уточнила та просить встановити факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом [INFO] , та визнати за нею в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на (місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0062317 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на (місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0062317 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року). Спадкоємцем за законом являється син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом другої черги являється сестра спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно немає. Позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на (місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0062317 , виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2009 року (а.с. 7), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на (місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0062317 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56695966 від 02.07.2019 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.1981 року (а.с. 8); донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.04.2009 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2009 року (а.с. 10). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №325, від 28.02.2019 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим 03.05.2012 року (а.с. 6), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на (місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0062317 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56696014 від 02.07.2019 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - рідна сестра [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.1981 року (а.с. 8); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.04.2009 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2009 року (а.с. 10). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом [INFO] , що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] які зазначили, що позивач проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом [INFO] . Враховуючи викладене, позивач вважається такою, що прийняла спадщину, після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . Письмовою відповіддю нотаріуса приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №846/02-14 від 03.10.2019 року, позивачу було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадини. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved