Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

26 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовом в якому, через неналежне виконання боржниками взятих на себе за кредитним договором № К-004/0769/08/12 від 29.12.2012 року, укладеним із зазначеною кредитною спілкою, зобов'язань, просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у розмірі 11 818,94 грн., а також 243,60 грн. судового збору та 2 436,00грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, будучи належно повідомленими, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість. У відповідності до положень ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 29.12.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № К-004/0769/08/12 на строк до 29.06.2014 року, відповідно до умов якого позивач надав останньому кредит у розмірі 13 369,89 грн. на споживчі цілі. Згідно з положеннями п. 5.1 цього Договору, сторони домовились, що нарахування процентів за Договором здійснюється за кожен день користування кредитного розрахунку 0,16438% від суми залишку кредиту, що складає шістдесят процентів річних на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. У відповідності до положень п. п. 4 і 5 Договору, повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати Позичальником - відповідачем у зазначеній справі [PERSON], щомісячних платежів рівними частинами у сумі не меншими, ніж вказані в Таблиці № 1, з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по Кредиту. 29 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № К-004/0769/08/12, відповідно до умов якого остання, як поручитель, зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - відповідачем [PERSON] його боргових зобов'язань перед кредитною спілкою за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно (а.с. 7). З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] вбачається, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 21.02.2014 року становить 11 818,94 грн., що складається з 2 114,31грн. - відсотків, 2637,59 грн. - пеня, 7067,04грн. - залишок основного боргу. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачем, як позикодавцем, зобов'язання за кредитним договором виконані в повному обсязі, а відповідачі від взятих на себе зобов'язань ухиляються та мають заборгованість. Оскільки судом на підставі зібраних у справі доказів достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором з спілкою зобов'язання щодо повернення отриманих коштів не виконує, а співвідповідач [PERSON] також не виконаЛА своїх зобов'язань за договором поруки, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідачів солідарно на користь банка заборгованості за кредитним договором, яка складається з залишкової вартості кредиту, відсотків та нарахованої пені на загальну суму 11 818,94 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі визначеному ЗУ «Про судовий збір», що для даних вимог становить не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, підлягають стягненню з відповідачів у розмірі 243,60грн. судового збору. Крім того, враховуючи вартість однієї години надання правової допомоги представником позивача, визначену в розмірі 487,20 грн. за актом від 20.02.2014 року прийому-передачі виконаних робіт між СПД-ФО [PERSON] і КС «Кредит-Експерт» до Договору № 3/9 від 4.09.2009 року, час судового розгляду справи, із відповідачів підлягає солідарному стягненню 48,72 грн. - витрат на правову допомогу (487,20грн./60хв.х 6хв.). Щодо вимоги про стягнення із відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 2 436,00 грн., то вона до задоволення не підлягає, оскільки акт від 20.02.2014 року прийому-передачі виконаних робіт між СПД-ФО [PERSON] і КС «Кредит-Експерт» до Договору № 3/9 від 4.09.2009 року не підтверджений самим Договором, на підставі якого позивачем також 21.02.2014 року проведено розрахунок із [PERSON] (видатковий касовий ордер від 21.02.2014 року). На підставі наведеного та

Outcome: partial