overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

25.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.06.2013 року. Реєстрація шлюбу відбувалась у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, на даний час позивачка ніде не працює та займається вихованням дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку. Відповідач працює в ПАТ «НКМЗ» технологом відділу ОГТ. Як вказує позивачка його середньомісячний дохід складає 6000,00 грн. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом публікування оголошення. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). У відповідності зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина й чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності зі ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

25.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] з 2003 року до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з пенсії, невиплаченої у зв'язку з його смертю. Враховуючи, що спадкоємець по заповіту [PERSON] відмовився від спадщини, то позивач відповідно до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу. Згідно ст. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, і звернулася до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про її право на спадщину відмовлено, у зв'язку з тим, що факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем повинен бути підтверджений рішенням суду, що набрало законної сили. Тому, [PERSON] прохала суд встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] в [ADDRESS] з 2003 року до дня його смерті [INFO] , який необхідний їй для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги. Представник заінтересованої особи - Світлогірської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій прохав справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають в [ADDRESS] та в судовому засіданні пояснили, що є сусідами заявниці та підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю близько дев'яти років, яка вела з ним спільне господарство, підтримувала двір в належному стані, утримувала домашню птицю, купувала на спільні кошти все необхідне для побуту та харчування,- розглянувши і дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт проживання однією сім'єю заявниці [PERSON] з [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді. Таким чином, судом встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO] проживала з [PERSON] однією сім'єю з 2003 року до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS]. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, він підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

25.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позо-вом посилаючись на те, що з 26.12.1987 року перебуває з відпові-дачем у шлюбі, від якого мають двоє повнолітніх дітей та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сама виховує і утримує дітей, а оскільки їй одній важко за-безпечити їх всім необхідним, то змушена вимагати стягнення з відповідача на малолітнього сина аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач безробітна, а відповідач як колишній військовий має пенсію більше 3000 гривень, тому має можливість сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, якою позовні вимоги визнав, просив вирішити спір у його відсутності. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с. 3-8) сторони мають троє дітей, двоє з яких: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], отже повнолітні, а [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері [PERSON] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 27.12.2013 року (а.с.9), позивач [PERSON] не працює, додаткових джерел доходу не має, самостійно виховує неповнолітнього сина [PERSON]. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є мало-забезпеченою, а отже цілком очевидно, що їй важко самій утримувати дитину, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], військовий пенсіонер, з пенсією 3124 гривні, яка включає доплату на дитину віком до 18 років - 447 гривень та на непрацюючу особу по догляду за дитиною до 8 років - 447 гривень, отже за законом зобов'язаний і фактично має можливість сплачувати аліменти на малолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомі-сячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відпо-відного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

25.01.2014 року до суду звернулася позивачка з даним позовом, в якому, посилалась на те, що від спільного життя з відповідачем має дитину [PERSON], [INFO], але її життя з відповідачем не склалося, він не бере участі у введенні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги, не займається вихованням дитини, позивачка не бажає відновлювати стосунки, просила розірвати укладений з відповідачем шлюб, зареєстрований 20.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом № 185. В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст.ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України права подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований 20.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом № 185. Зважаючи на вимоги ст.ст. 57-59 ЦПК України позивачка довела свої вимоги в судовому порядку, а тому суд вважає за правомірне розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки це відповідає волевиявленню сторін, моральним засадам суспільства та закону. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

25.01.2014 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них дітей не має. Подружнє життя не склалося. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, різні погляди на сімейне життя. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її та відповідача спільним інтересам, що й стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином та завчасно про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось , а тому в силу ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду в зв'язку з чим суд на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

25.01.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка - [PERSON] - відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка за законом та фактично прийняла спадщину. Діти, які також є спадкоємцями першої черги відмовилися від належної їм частки у спадщині на користь матері. Інших спадкоємців, як за законом, так і за заповітом немає. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову у оформленні прав на будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вважає свої права порушеними, тому за їх захистом звернулася до суду. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Від Ярунської сільскої ради надійшов лист, в якому справу просять розглядати без присутності представника ради. Справу просять вирішити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] помер [INFO] (смерть зареєстровано 02.07.2012 року у виконавчому комітеті Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 33) (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, є дружина - позивач [PERSON], що підтверджується копіями довідки Ярунської сільської ради від 31.10.2012 року про фактичне прийняття спадщини та нотаріально посвідченої заяви [PERSON], [PERSON] про відмову від належних їм часток у спадщині на користь [PERSON] (а.с. 11-13). Відповідно до копій свідоцтв про право власності на земельні ділянки площею: 0,2151 га., 0,4985 га., належних померлому [PERSON] спадкоємицею за законом є дружина [PERSON] (а.с. 22). Позивач відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 20). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на викладене суд приходить до висновків про обґрунтованість позовної заяви та з метою захисту спадкових прав позивача визнає за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

25.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 16.09.2006 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 863. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з 05.11.2010 року. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.4/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.5/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

25.01.2014 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей : син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, посилаючись на відсутність коштів, хоча є працездатною особою, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 04.03.2014 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, 04.03.2014 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2010 року. Від цього шлюбу у них є неповнолітні діти : син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5). Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується поясненнями позивачки, викладеними в позовній заяві, які не були спростовані відповідачем, а тому приймаються судом як доведений факт. Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. З пояснень позивачки, зафіксованих в позовній заяві, вбачається, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, посилаючись на відсутність коштів. Вказана обставина відповідачем спростована не була. Суд, оцінивши обставини справи в їх сукупності, а саме, що діти повністю знаходяться на утриманні позивачки, а також те, що відповідач офіційно не працює, однак може надавати матеріальну допомогу, оскільки є здоровим, працездатним, визнав заявлені до нього позовні вимоги, не оспорював ні предмета, ні підстав позову, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

25.01.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.12.2010 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO] . Позивач також зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. В зв'язку з чим шлюб існує формально та подальше життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала та вважає, що примирення між ними неможливе. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1652 та що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а. с. 2), від якого у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області Серії [NUMBER] (а. с. 3). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами проживають окремо, примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

25.01.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], від якого в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, що вони втратили почуття довіри і кохання один до одного, внаслідок постійних сварок та суперечок, що виникали з приводу неодноразових пізніх приходів відповідача додому в нетверезому стані, не ночування вдома, частими змінами місць роботи з затяжними термінами безробіття, що призвело до їх окремого проживання. Позивач стверджує, що з серпні 2015 року вони припинили подружні відносини з чоловіком, який з того часу проживає в іншому місці. Подальше збереження сім'ї та шлюбу на думку позивача неможливі та суперечать її інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що протягом наданого судом строку на примирення відповідач особливих дій для цього не вживав та вже звільнився з чергового місця роботи, аліменти не сплачує. Вона стверджує, що все їх спільне життя відповідач не міг затриматися на тривалий час на роботі, що призвело до того, що їх примирення стало неможливим. Відповідач про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні 01 березня 2016 року проти позову заперечував, просив надати строк на примирення. Після спливу наданого судом строку на примирення відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 15 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 573, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 6). Згідно з наявними в матеріалах справи письмовими заявами сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Позивач стверджує, що примирення між ними з відповідачем неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В зв'язку з задоволення позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved