Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

25.09.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на час навчання. Із позову вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] На теперішній час позивачка є студенткою Краматорського технологічного технікуму, навчається на денному відділені. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча отримує стабільну заробітну плату. Позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь у звязку з навчанням у розмірі 1/4 частки його заробітку на період її навчання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , що об'єктивно підтверджується матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 198Сімейного кодексу України: батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку та сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України: якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) часті від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] є донькою відповідача по справі (а.с. 6). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Ясногірської селищної ради № 23 від 22.09.2017 року, [PERSON] проживає разом з батьками за адресою: м. Краматорськ, вул.Братська, 107.(а.с.9) Згідно довідки Краматорського технологічного технікуму [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу денного відділення Краматорського технологічного технікуму факультету. Термін навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року (а.с. 8) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою відповідача, на даний час повнолітній дитині виповнилося 21 рік, [PERSON] дійсно навчається на другому курсі Краматорського технологічного технікуму та потребує у зв'язку з цим матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON], суд враховує стан здоровя, а також матеріальний стан сторін, те, що позивачка є повнолітньою, працездатною, навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість надати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав.

Outcome: approved