Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

24.09.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим, так як це суперечитиме їх з відповідачем інтересам, строку для примирення не потребує. У сторін є спільна малолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Судові засідання були призначені на 25.10.2021 року, 10.11.2021 року, 29.11.2021 року та 13.12.2021 року. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилась, 22.10.2021 року надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про судове засідання. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24.10.2012 року Виконавчим комітетом Талівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області за актовим записом № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). У сторін є спільна малолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутні взаємопорозуміння, втрачено почуття любові та поваги. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам дитини та інтересам суспільства, у зв`язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний.

Outcome: approved