Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

25 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, треті особи: управління Державного комітету із земельних ресурсів у Зміївському районі Харківської області, Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6321781000:00:000:0084, кадастровий номер 6321781000:00:000:0083, площею 5,6433 га у межах згідно з планом, що розташована на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка належала померлій [PERSON], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 042224, виданого Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області 14 січня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 556. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв батько позивача [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті [PERSON] успадкувала житловий будинок, земельну ділянку площею 1,76 га. Однак, оформити право власності на земельну ділянку площею 5,6433 га вона не має можливості, оскільки за життя [PERSON] передав оригінали документів на переоформлення права власності на земельну ділянку до управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області, повноважень по перереєстрації права власності іншим особам не надавав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. На задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 45) Представник Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, відповідач у справі, в судове засідання не з»явився, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, про що надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 44). Представник третьої особи управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Направив письмові заперечення, зазначивши, що у позивача є можливість завершити вирішення своїх спадкових справ у нотаріальному порядку. Крім того, позивач не надала доказів поважності пропуску шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. (а.с. 42). Представник третьої особи Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується судовою розпискою (а.с. 43). Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], складеного 19.10.2010 року (а.с. 10) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,76 га, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку серії ХР № 0147150 (а.с. 13) та площею 5,6433 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР № 042224 від 14 січня 2005 року (а.с. 18), яку прийняв брат [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ № 145444, зареєстрованого в реєстрі за № 2-782 (а.с. 11) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ № 145443, зареєстрованого в реєстрі за № 2-779 (а.с. 17) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 9) На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все належне йому майно заповідав дочці [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРХ № 810503, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори за № 1-1493, [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області 05 грудня 2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 431, прийняла у спадщину право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства «Рассвет» с. Борова Зміївського району Харківської області, розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вищевказане право на земельну частку (пай) належить померлому на підставі сертифікату серії ХР № 0147150, виданого Зміївською районною державною адміністрацією 04.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 256 від 04.02.2000 року, перереєстрованого 12.07.2011 року (а.с. 15) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРХ № 810502, посвідченого в реєстрі державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори за № 1-1490 та зареєстрованого 08.11.2012 року в КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області 05 грудня 2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 431, прийняла у спадщину жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 37460670) (а.с. 25) Таким чином, позивач прийнявши та оформивши частину спадщини у строк встановлений законом, вважається такою, що прийняла всю спадщину . Відповідно до вимог ч.2 ст. 1268 КК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Як вбачається з листа начальника Управління держкомзему у Зміївському районі Харківської області № 01-15/7034 від 13.11.2012 року, оригінали документів на переоформлення права власності на земельну частку (пай) після нотаріальних дій у гр.. [PERSON] 22.06.2011 року були прийняті управлінням відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку. А також порядку поділу та об»єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року № 1066-УІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року № 439, а також Наказу Держкомзему № 326 від 22.06.2009 року, яким було затверджено «Тимчасовий регламент реалізації положень пункту 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» п. 4.2 якого передбачено звернення нового власника земельної ділянки або належним чином уповноваженої ним особи щодо одержання документів з відміткою на державному акті про реєстрацію права власності на земельну ділянку. Із серпня 2011 року послуга по переоформленню права власності після нотаріальних дій надавалась управлінням відповідно до Постанови КМУ № 835 (із змінами. Внесеними відповідно до Постанови КМУ № 978 від 14.09.2011 року). У зв'язку зі смертю власника і відсутність у [PERSON] документа про надання відповідних повноважень, виконати відповідні дії по перереєстрації права власності на земельну ділянку (пай) на ім.»я [PERSON] не можливо (а.с. 20) З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори від 22.01.2014 року за № 112/01-16 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] 04 квітня 2011 року до нотаріальної контори звернувся брат померлої [PERSON]. Заповітів від імені померлої не посвідчувалося. 22 червня 2011 року за р. р. № № 2-779, 2-782 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та право на земельну частку (пай) на ім.»я [PERSON] (а.с. 35) Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 частини 2 названої статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 6 статті 126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. У відповідності до абзацу другого частини шостої статті 126 ЗК зі змінами, внесеними згідно із Законом №3521-VI ( 3521-17 ) від 16 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок», на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. У силу Закону України №3521-VI ( 3521-17 ) від 16 червня 2011 року положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у частині другій статті 126 Земельного кодексу України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю або державний акт на право власності на земельну ділянку вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї долучається до відповідного документа, зазначеного у частині другій статті 126 Земельного кодексу України. Термін розгляду зазначеного запиту органом, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, не повинен перевищувати 14 календарних днів. Так як у відповідності до ч. 2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, то спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] в повному обсязі в тому числі і майнові права на земельні ділянки, які належали останньому. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого все своє майно заповідав своїй дочці [PERSON], яка частково прийняла спадщину у виді земельної частки (пай) землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства «Рассвет» с. Борова Зміївського району Харківської області, розміром 1,76 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії БРХ № 810503 (а.с. 15). Свідоцтво про право на спадщину в іншій частині після смерті батька [PERSON] [PERSON] не оформила, хоча мала право, оскільки, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить земельна ділянка кадастровий номер 6321781000:00:000:0084, та земельна ділянка кадастровий номер 6321781000:00:000:0083, площею 5,6433 га у межах згідно з планом, що розташована на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). Однак, за життя державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не оформив у зв'язку зі смертю. Відповідно до ст. 25 ЦК України зі смертю [PERSON] припинена і його цивільна дієздатність, тому неможливо виготовити на його ім.»я та зареєструвати в установленому порядку державний акт про право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті дружини. Припинення цивільної дієздатності фізичної особи унеможливлює державну реєстрацію права на нерухому річ, в тім числі і на ту, що входить до спадкової маси, а відсутність державної реєстрації нерухомої речі на ім.»я спадкодавця, унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Відсутність державної реєстрації права не свідчить про відсутність такого права у спадкоємця. Таким чином, спростовуються заперечення представника третьої особи - особи відділу Держземагенства в Зміївському районі Харківської області про можливість оформлення спадщини позивачем у нотаріальному порядку. У зв»язку з тим, що спадщина після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки (паю) була фактично прийнята [PERSON], але не оформлена у нотаріальному порядку з видачею відповідного свідоцтва про право на спадщину, то вказане унеможливило віднесення до числа спадкової маси [PERSON] у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6433 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 042224 від 14 січня 2005 року, та повинна успадкувати [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved