Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

25 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про визнання\~батьківства відносно малолітньої [PERSON], 25 січня 2016 року (л.с.2-4). Свої вимоги обгтрунтовує тим, що він проживав однією сімєю з [PERSON], 20.12.2018 року, по день її смерті до 23 квітня 2018 року. 25 січня 2016 року у [PERSON] народилась донька [PERSON], батьком якої є позивач, як він вказує. Але, в свідоцтві про народження , позивач не вказав батьком дитини, а записано дані батька зі слів матері Позивач посилається на те, що він загубив документи, тому він не подав сумісну заяву про походження дитини від нього. 23 квітня 2018 року померла мати дівчинки, а малолітня дівчинка [PERSON], [INFO] знаходиться під опікою держави. Тому позивач і звернувся з даним позовними вимогами до суду. 07 червня 2018 року ухвалою суду справу прийнятого до провадження за правилами загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні 16 липня 2018 року , позивач [PERSON] свій позов повністю підтримав, просив задовольнити. В підтвердження вимог позивачем надано суду диск з фотознімками , на який зображено позивач, жінка, маленька дитина. В судові засіданні по розгляду позову по суті , позивач не зявлявся, подав до суду заяву від 27 вересня 2018 року про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримуються повністю, просив задовольнити л.с.39. Заінтересована особа Одеській міський відділ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, в своїх листах просили розглядати справу без їх участі л.с.54,56. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР [PERSON], за довіреністю, позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити за повною недоведеністю, пояснив, що позивач приходив один раз на прийом до фахівців органу опіки та піклування, йому надали консультацію щодо питання визнання батьківства, але з будь-якими письмовими заявами позивач не звертався та на прийом більше не приходив. В судовому засіданні представник КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» [PERSON], за довіреністю , не підтримала позовні вимоги, пояснив, що в останні місяці позивач приходить до дитини приблизно раз на місяць, посилається на зайнятість по роботі, в останнє був на день народження дівчинки. Позивач не повідомляє де саме він працює, де фактично проживає, відсутні і будь-які відомості про позивача , окрім паспортних даних. Представник БД №3 «Сонечко» пояснила, що позивачу рекомендували звернутись з письмовою заявою до органу опіки та піклування Суворовської райадміністрації ОМР, що необхідно встановити його кровне споріднення з дитиною шляхом проведення відповідної експертизи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення з,явившихся сторін, вивчивши обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини . 25 січня 2016 року народилась дівчинка [PERSON], її матір,ю записана [PERSON], батьком записано зі слів матері [PERSON] згідно до ч.1 ст.135 СК України (л.с.6) . 23 квітня 2018 року померла мати дівчинки [PERSON] л.с.5. Малолітня дівчинка [PERSON] залишилась без батьківського піклування, тому розпорядженням від 11 травня 2018 р. Малиновської районної адміністрації ОМР їй надано статус дитини-сироти л.с.22-23 . Розпорядженням від 31 травня 2018 року Малиновської районної адміністрації ОМР дівчинку влаштовано до дитячого закладу на повне державне забезпечення, а з 11 травня 2018 р. малолітня [PERSON] перебуває в КУ «СПНБД №3»Сонечко» л.с.15-16 . Проте, малолітня [PERSON], [INFO], була знайдена 17 квітня 2018 року на ринку «Черьомушки», розташованому в Малиновському районі міста [PERSON], дівчинка була самотня без родичів чи супроводжуючих осіб, про що складено відповідний Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров,я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку л.с.19-20. Як вбачається з матеріалі справи, позивач не пояснює яким чином маленька дитина опинилась одна на міському ринку 17 квітня 2018 року, де був він у цей час та інші обставини , які стосуються життя дитини. Позивач не вказав в заявах, ні пояснював, за якою адресою він проживав з дитиною і її матір,ю, в якій установі він працює і її адреса, не звертався з заявою про призначення генетичної експертизи щодо встановлення кровного споріднення з малолітньою [PERSON]. Позивач представив суду тільки диск, на якому містяться фотокартки з зображенням позивача і якоїсь жінки з дитиною, і як ним вказано, то це померла [PERSON] і донька її [PERSON]. Однак, даний диск з фотокартками суд не приймає як належний та допустимий доказ в підтвердження його батьківства відносно малолітньої дівчинки [PERSON]. Крім того, позивач [PERSON] не представив суду підтвердження того де він фактично проживає, тому що в судовому засіданні 16 липня 2018р. він пояснив, що фактично проживає без реєстрації за адресою : Одеська область,\~Овідіопольський район,\~житловий кооператив\~«Лебідь» 3\~Лінія №9\~ділянка, а в своїй заяві від 27 вересня 2018р. вх №25849 вказав іншу адресу : [ADDRESS] (л.с.39). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Згідно ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст..\~78\~ЦПК України\~суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги недоведеними в повному обсязі, відмовляє в їх задоволенні.

Outcome: dismissed