Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно її чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що останній переслідує заявницю, вчиняє сварки та постійно погрожує побиттям її та її доньки [PERSON]. 11.02.2018 року на підставі з вищевикладених підстав [PERSON] звернулася до Первомайського ВП ГУНП в Миколаїській області з відповідною заявою, внаслідок чого, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На даний час заявниця турбується про своє життя та життя неповнолітньої доньки, а тому змушена звернутися за захистом до суду. На підставі викладеного заявниця просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] строком на 6 місяців з заборонами щодо: -його перебування в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] - забороні наближатися заінтересованій особі [PERSON] до неї на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON]; забороні вести листування , телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявниця уточнила вимоги, викладені у заяві, а саме просила видати обмежувальний припис [PERSON] строком на 6 місяців, яким: - заборонити останньому перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] - заборонити [PERSON] перебувати за місці її роботи за адресою [ADDRESS] - заборонити [PERSON] вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував протии уточнених вимог заявниці. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.11.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , виданого 20.02.2013 року. Заявниця має доньку - [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу. Спільне життя з [PERSON] не склалося, шлюбно-сімейні відносити між сторонами припинені. Вказані обставини сторони в судовому засіданні не заперечували. З боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] та їх доньки [PERSON] часто проявляється агресивна поведінка, що виражається у образливих висловлюваннях, погрозах нанесенні тілесних ушкоджень, сварках. Зазначені факти заінтересована особа не заперечував. Крім того, заявницею на підтвердження вчинення [PERSON] відносно неї психологічного насильства надано постанову суду від 15.02.2018 року з якої вбачається, що 11.02.2018 року [PERSON] знаходячись по [ADDRESS] вчинив сімейн сварку з дружиною [PERSON], в ході якої виражався на адресу останньої нецензурною лайкою, чим завдав її психічному здоров'ю шкоду та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Вказане є належним доказом того, що 11.02.2018 року мало місце домашнього насильство щодо [PERSON] з боку заінтересованої особи. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, між колишнім чи теперішнім подружжям, між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне насильство. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: - 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; - 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; - 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; - - 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги заявниці знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved