Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у якому зазначила, що 24 квітня 2004 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Лепетиській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, участі в утриманні дітей не приймає, хоча працездатний. На підставі викладеного позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Лепетиській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №4. ( а.с.3). Згідно свідоцтв про народження дітей, виданих виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, сторони є батьками доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідні актові записи № 27 та № 13 (а.с.4,5). Відповідно довідки про склад сім'ї, виданої Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 20 жовтня 2014 року № 653, діти проживають з позивачкою, а отже перебувають на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved