Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

26 листопада 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. 23 серпня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10018/0138 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит. Відповідно до умов вказаного кредитного договору позивач строком на 60 місяців надав відповідачу кредит у розмірі 20000 грн., зі сплатою процентів за користування коштами за ставкою 56% річних. Позичальник у свою чергу зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами по 333 грн. 33 коп. та сплату процентів до 25 числа кожного місяця, починаючи з 25 вересня 2019 року. Відповідно до п. 3.10.2 вказаного договору, термін остаточного повернення кредиту є таким, що настав з дати прострочення виконання зобов`язання позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 20 листопада 2020 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 19291 грн. 91 коп., з яких: 16315 грн. 08 коп. заборгованість за основним боргом (кредитом), 2895 грн. 59 коп. заборгованість за відсотками, 8 грн. 71 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 21 грн. 32 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів, 35 грн. 90 коп. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 15 грн. 31 коп. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, які банк просить стягнути з [PERSON] на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2102 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, від відповідача - про визнання позову у повному обсязі, обидві сторони просили розглянути справу без їхньої присутності. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 23 серпня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10018/0138 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 667-0138 (а.с.8). Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 20000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23 серпня 2024 року, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 56 % річних. Пунктом 3.3.3. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі по 333 грн. 33 коп. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Пунктом 4.3.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язався у строки обумовлені, цим договором, повернути Кредит, своєчасно сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Відповідно до пунктів 3.10, 3.10.2.2 кредитного договору сторони визначили термін остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням відкладальних обставин, вказавши, що термін остаточного повернення кредиту є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних у цьому пункті договору відкладальних обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня, зокрема після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. До вказаного кредитного договору сторонами підписано Додаток № 1 - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Додаток № 2 - перелік рахунків позичальника, відкритих у ТВБВ №10018/0138 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 19-24). Із наданих банком розрахунків вбачається, що відповідач у серпні 2020 року востаннє здійснив погашення кредиту та сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 20 листопада 2020 року його заборгованість перед банком склала 19291 грн. 91 коп., з яких: 16315 грн. 08 коп. заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), 2895 грн. 59 коп. проценти за користування кредитом, 8 грн. 71 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 21 грн. 32 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів, 35 грн. 90 коп. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 15 грн. 31 коп. три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем порушені умови укладеного договору щодо погашення кредиту та відсотків за користування грошима, оскільки ним допущено прострочення виконання вказаних зобов`язань на строк понад 58 календарних днів. У зв`язку з цим, настали передбачені п. 3.10, 3.10.2.2 кредитного договору обставини, за яких у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту та не сплачених за період прострочення виконання зобов`язання відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що кредитним договором передбачена фіксована процентна ставка за користування кредитом, зокрема і за неправомірне користування кредитом. Отже, у якості відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за несвоєчасну сплату як кредиту, так відсотків за користування кредитом. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за кредитом (тіло кредиту), процентами за користування кредитом, а також інфляційними втратами та трьома процентами річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн.

Outcome: approved