Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

25 грудня 2014 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 8 серпня 2013 р. у районній газеті надруковано статтю «Нема спокою мисливцям», авторами якої є відповідачі, засновники та член наглядової ради Організації. Вказали, що викладена у статті інформація щодо діяльності Організації та його як голови правління є неправдивою і недостовірною. Зазначили, що внаслідок розповсюдження цієї інформації у жителів району склалася негативна думка про діяльність Організації, погіршилися показники діяльності, зменшилась кількість добровільних внесків і придбаних відстрілочних карток, що порушує особисті немайнові права Організації завдаючи шкоди її діловій репутації. А неправдива інформація поширена щодо голови правління ([PERSON]І.) ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації. У звязку з цим він постійно знаходиться у стані нервового напруження та стресу. Порушено функцію сну, а також різко знизилась працездатність, що негативно впливає на виконання посадових обовязків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З посиланням на ці обставини, статті 32, 68 Конституції України, ст. 1, пункти 2, 6 ч. 2 ст. 47, Закону України «Про інформацію», статті 275, 277 ЦК України просили зобовязати Редакцію спростувати неправдиву інформацію у спосіб письмового спростування, що вона не відповідає дійсності, шляхом розміщення у випуску районної газети «Промінь» на тому ж місці та того ж розміру, що стаття під назвою «Нема спокою мисливцям». Стягнути з Редакції, [PERSON] і [PERSON] на користь позивачів моральну шкоду по 9 000 грн, а з [PERSON] на користь [PERSON] 18 000 грн, а на користь Організації також по 9 000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивачі цивільний позов підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі ([PERSON], [PERSON] і [PERSON]Л.) заявлені вимоги не визнали і заперечували проти їх задоволення мотивуючи тим, що викладені у їх листу до Новоодеської районної ради факти є правдивими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача (Редакція) заявлені вимоги також не визнав і просив в їх задоволенні відмовити з посиланням на статті 30, 34 Закону України «Про засоби масової інформації (пресу) в Україні» мотивуючи тим, що опублікували в газеті статтю за листом, який надійшов від засновника газети Новоодеської районної ради, при цьому вказали авторів листа і не змінювали зміст листа, окрім орфографічних та стилістичних помилок. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Реалізація громадянами цих прав регулюється, зокрема, Законом України «Про звернення громадян», який забезпечує їм право звернутися, зокрема, до органів місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно з частин 1, 3 статті 277 ЦК (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) фізична особа, особисті немайнові права якої порушено, внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом 7 квітня 2012 р. установчими зборами створено Новоодеську районну громадську організацію «Новоодеські мисливці» та затверджено її Статут. Обрано головою правління [PERSON], тобто позивача, членами правління [PERSON] і [PERSON], а членом наглядової ради [PERSON], тобто відповідачів (а. с. 12, 192, 197, 282). 21 травня 2012 р. на загальних зборах Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці», на її власності, з метою ведення господарської діяльності створено Новоодеську госпрозрахункову організацію «Господарство мисливців і рибалок» та затверджено її Статут. Директором Організації призначено [PERSON] (а. с. 20, 25, 191). Судом зясовано, що між засновниками і членом наглядової ради Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці» [PERSON], [PERSON] і [PERSON], тобто відповідачами виник конфлікт з позивачем як головою правління з приводу ведення мисливського господарства. За такого, з лютого 2013 р. відповідачі не мають доступу до документів Організації і не приймають участі в її діяльності. Окрім зайняття посади голови правління Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці» і директора Організації [PERSON] є директором приватного підприємства «Нолія», діяльністю якого є вантажні перевезення по Україні та за її межами, які здійснює особисто позивач. Пунктом 3.6. розділу 3 Статуту Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці» передбачено, що її члени мають право розповсюджувати інформацію про її діяльність (а. с. 16). На початку серпня 2013 р. відповідачі направили на адресу голови Новоодеської районної ради [PERSON] статтю про діяльність Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці» з клопотанням опублікування її у районній газеті «Промінь», засновником якої є районна рада (а. с. 232, 233-235). 8 серпня 2013 р. у Новоодеській районній газеті «Промінь» за № 63 надруковано статтю під назвою «Нема спокою мисливцям» (а. с. 10) наступного змісту, вибірково, який позивачі вважають таким, що ображає їх честь та гідність і ділову репутацію: «…За деякий час, обравши головою правління організації [PERSON], ми почали сумніватися в здійсненні задуманого. Директором госпрозрахункової організації, створеної при громадській для ведення господарської діяльності, призначено теж [PERSON], бо іншим членам організації у звязку з їх службовим становищем заборонено займати відповідні посади. Всі питання голова почав вирішувати одноосібно. З моменту створення нашої організації не провів жодного засідання правління. Загальних зборів з питань господарської діяльності та виконання статутних завдань теж не було. А наглядова рада (ревізійна комісія) взагалі не бачила будь-якого фінансового документа. Тільки після проведення загальних зборів 29 липня 2013 року нам дали можливість ознайомитись зі звітом із фінансово-господарською діяльності. [PERSON], як засновник та член правління, майже рік вимагав від голови правління та бухгалтера хоча б якогось звіту про рух коштів організації. Напередодні полювання засновники зібралися, щоб обговорити питання про обєднання всіх мисливських угідь та мисливців району в одну громадську організацію задля забезпечення оптимального функціонування мисливського господарства. Вперте небажання [PERSON] обєднатися завело обговорення в глухий кут. Розмова ж про кошти організації взагалі виводить його з рівноваги, роблячи неможливим нормальне спілкування. Сезон полювання 2012 року ми розпочали без участі нашого керівника і провели його на належному рівні. Вся мисливська громада підтвердить, що [PERSON] ми бачили лише кілька разів і здалеку. На початку 2013-го ми спільно з єгерями організації провели й документально оформили облік основних видів звірів у нашому господарстві. Керівник тим часом не надав єгерям пально-мастильні матеріали, відмовився від участі в обліку, вирішуючи власні проблеми. Слід зазначити, що торік він не провів жодного навчання єгерів, багатьох із них навіть не знає в обличчя. Отже, розпочнемо з наших господарських коштів, які ми довірили голові правління для ведення мисливського господарства. У 2012-му ми отримали певну суму грошей. За звітами голови, витрачено тонну бензину, нібито для рейдів із виявлення браконьєрів. Постають запитання: хто з нас там побував ? Чи хоча б один браконьєр притягнутий до відповідальності ? Єгері ж не отримали жодного літра бензину, жодної гривні для виконання службових обовязків. А шановний голова правління, поласувавши шашликами у м. Миколаєві, повертає собі гроші з каси організації, запевняючи при цьому, що ще не все повернув. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наша організація орендує у шановного голови правління офіс, легковий автомобіль та склад. Договори оренди були підписані членом правління [PERSON] за вказівкою [PERSON], який був тоді у відрядженні. Повернувшись, він мав зареєструвати ці договори нотаріально і довести їх зміст до відома членів організації, на чому наполягав [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В орендованому нами офісі працює фірма «Нолія», що належить голові. Нам доводиться постійно оплачувати Інтернет, телефон, якими користується не організація, а голова для особистих потреб, щоб забезпечити необхідною інформацією та роботою власну приватну вантажівку. За електроенергію, яку використовуємо лише в сезон зимового полювання, ми також сплачуємо в повному обсязі, а ще за склад, де зберігаємо «фірмових мишей». Є ще легковий автомобіль, який за відсутності шляхових листів і будь-якого контролю, вже робить пяте коло навкруги земної кулі. Й усе це йому одному нашому ріднесенькому ? А як же громада ? \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Протягом року не вжито ніяких біотехнічних заходів. відсутні кормові поля, солонці, годівниці, відтворювальні дільниці, не придбано корм для підгодівлі диких птахів та звірів і т. ін. А голова правління, зявившись один раз у півроку, змушує мисливствознавця підписати липові звіти. Почувши відмову, намагається звільнити його з роботи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До нас надійшло 250 заяв про вступ в організацію. Багато мисливців сплатили членські внески, але їх не прийняли. Як це пояснює наш рідненький ? «Вони мені не потрібні. Мені одному належить те, що я взяв. А ви що хочете, те й робіть». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як можна з такою зневагою ставитися до людей ? Як можна привласнити майже половину громадських коштів для забезпечення свого фінансового благополуччя ? А ми ж під час відкриття полювання у 2012 році за старим козацьким звичаєм мазали йому голову, щоб не забував громаду. Мабудь, не тим мазали». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За правилами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні відповідачі не заперечують, що розповсюдили листа про діяльність Організації у засобах масової інформації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проте судом зясовано, що інформація розповсюджена відповідачами відповідає дійсності і є загалом достовірною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, відсутністю належних доказів підтверджується зазначений відповідачами у статті факт про відсутність організації та проведення загальних зборів з питань господарської діяльності Організації, проведених головою правління. Факт ознайомлення членів наглядової ради зі звітом про фінансово-господарську діяльність Організації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Знайшов своє підтвердження у показах свідка [PERSON] і поясненнях самого позивача факт про те, що документи до сезону полювання готували відповідачі у звязку із зайнятістю [PERSON] на роботі повязаній з його підприємницькою діяльністю. Відсутні докази й щодо надання директором Організації єгерям паливо мастильних матеріалів для здійснення за допомогою автотранспорту обліку основних видів звірів у мисливському господарстві Організації, а також проведення навчання з єгерями. Ця обставина підтверджується й показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які є єгерями. Проведення рейдів по охороні мисливських угідь головою директором та членами Організації (див. мат. висновку, а. с. 11-28) спростовується поясненнями відповідачів та вищевказаних свідків, відсутністю документів про виявлення браконьєрів, а також перебуванням позивача у вказаний термін за межами країни (а. с. 120). Приписами та Актами перевірки виданими Державним агентством лісових ресурсів і Державною екологічною інспекцією (а. с. 124, 126, 135, 136, 143, 149) зафіксовано порушення Організацією вимог законодавства у галузі мисливського господарства та полювання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Передача приватним підприємством «Нолія», власником якого є [PERSON], а також останнім як фізичною особою Новоодеській районній громадській організації «Новоодеські мисливці» у оренду в оплатне користування офісного приміщення (а. с. 194), складського приміщення (а. с. 193), легкового автомобіля (а. с. 189) за відповідними договорами свідчить про достовірність такого факту, що міститься у спірній статті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] і [PERSON] показали, що писали заяви про вступ до Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці», але їх так і не прийняли, що не оспорюється позивачем. Посилання позивача на висновок виконаний Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області (див. мат. висновку, а. с. 1) як на підтвердження недостовірності вказаних у статті фактів є безпідставним, оскільки він частково не відповідає письмовим доказам, що зібрані під час проведеної перевірки за заявою [PERSON] Зміст вказаної статті слід розділяти на факти та оціночні судження. Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано Конституцією України, а також ст. 10 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Висловлення відповідачами у спірній статті своїх суджень та критичної оцінки діяльності позивача, як голови правління Організації, відповідно до вимог ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо [PERSON] вважає, що оціночні судження або думки принижують його гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, він вправі скористатися наданим йому законодавством і Редакцією газети правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, суд враховує, що позивач перебуваючи на посадах голови правління Новоодеської районної громадської організації «Новоодеські мисливці» та директора Організації є публічною особою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як видно зі змісту статті відповідачі піддали критиці діяльність [PERSON] на вищевказаних посадах у сфері мисливського господарства. Ця проблема торкається великого кола осіб, а тому представляє певний громадський інтерес для району їх проживання та діяльності. Вказана критика покликана винести на публічне обговорення проблеми, які становлять інтерес для широкого загалу, а тому межі прийнятної критики, в цьому разі, є ширшими. Про це йде мова у положенні абзацу 6 пункту 6 рішення Конституційного Суду України в справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року (№ 8-рп № 2003), ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За такого, межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян, а тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства і, зокрема, [PERSON] повинен це усвідомлювати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на таке відповідачі не порушували особистих немайнових прав позивачів, а тому відсутні правв овів підстави для задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується відповідальності Редакції, то її дії ґрунтуються на вимогах статей 34, 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу)», правомірність яких підтверджується вищевикладеними обставинами, а відтак, то й вона не несе відповідальність за надруковану у газеті спірну статтю.

Outcome: dismissed