Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

25.08.2020 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 04 серпня 2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № ЄУН 337/2718/19 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття , до [INFO] та стягнуто з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Позивач в позові зазначає , що наданий час вказане рішення перебуває на виконанні в Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач не працює, бо перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати і у позивача виникає потреба в матеріальній допомозі дитині в більшому розмірі, оскільки на даний час позивач не може в повному обсязі забезпечити потреби доньки одягом, відповідними продуктами харчування, у разі потреби її належне лікування, відвідування гуртків для повноцінного розвитку дитини, у зв`язку з чим просить суд, збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 14.09.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. У призначений судом день позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Обставини викладені в позовній заяві визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № ЄУН 337/2718/19 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] - позивача по справі, стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття , до [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . На час звернення до суду позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною у позивача виникає потреба в матеріальній допомозі дитині в більшому розмірі, оскільки на даний час позивач не може в повному обсязі забезпечити потреби доньки одягом, відповідними продуктами харчування, у разі потреби її належне лікування, відвідування гуртків для повноцінного розвитку дитини, у зв`язку з чим просить суд, збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. В теперішній час матеріальне становище позивачки змінилося, оскільки вона не працює, не має можливості в повному обсязі забезпечити потреби доньки одягом, відповідними продуктами харчування, у разі потреби її належне лікування, відвідування гуртків для повноцінного розвитку дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився, відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі та погоджується з цим , що дає суду підстави для задоволення позову. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, визнані відповідачем, законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 840,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved