Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

26.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності квартири, в якому вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Жмеринської міської ради 23.04.1998 року згідно рішення № 3555 від 23.04.1998 року за нею [PERSON], її дочкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON], який помер померлого [INFO], зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS]. Дане свідоцтво про право власності на житло зареєстроване 249.04.1998 року в КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 5705. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частину квартири, яку позивач прийняла, так як на час відкриття спадщини була зареєстрована і проживала з [PERSON] разом в квартирі й продовжує проживати по теперішній час. Крім того позивач прийняла спадщину, шляхом подання письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської міської державної нотаріальної контори, однак їй 02.12.2013 року за № 1620/02-13 видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS], належу її чоловіку [PERSON], який помер [INFO], тому, що не визначена частку у спільній сумісній власності на квартиру. Крім позивача [PERSON] спадкоємцем після смерті її чоловіка є їх спільні діти [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька, шляхом подачі письмової заяви до Жмеринської міської державної нотаріальної контори, про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом, за заповітом та правом представлення відсутні. Згідно довідки № 332 від 25.10.2013 року виданого Жмеринським РСП КП «ВООБТІ», станом на 16.10.2013 року квартира в цілому складається з: коридору 87-1, туалету 87-2, ванної 87-3, кухні 87-4, кімнат 87-5, 87-6, частини підвалу під сарай площею 2,9 кв.м. Загальна площа квартири складає 48,7 кв.м., в тому числі житлова площа 33,3 кв.м. Станом на 16.10.2013 року самочинно збудованих та переобладнаних приміщень немає. Оскільки без визначення частки співвласників квартири позивач як спадкоємець за законом не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, після смерті [PERSON] на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS], а тому просить визначити, що її - [PERSON] частка та частка [PERSON], у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і частка кожного становить 1/3 ; визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу в попередньому судовому засіданні, без її участі. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але надала заяви проте, що позов визнає повністю та не заперечує проти задоволення даного позову, а також просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні, без її участі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до абз.2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. На цей час таке виділення (визначення) не може бути зроблено, у зв'язку з тим, що в зазначеній квартирі один з співвласників, а саме [PERSON], помер [INFO]. Враховуючи те, що між співвласниками спірної квартири не було встановлено домовленості щодо розміру часток, суд виходячи із рівності часток кожного співвласника і вважає можливим визначити, що частка [PERSON], [PERSON] та померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS], є рівними і частка кожного становить 1/3. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved