Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON], через поштове відділення звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи тим, що вона, [INFO] року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Донецьк, у пологовому відділенні Центральної міської клінічної лікарні № 6 м. Донецька, народила хлопчика - [PERSON], вагою 4100 грам, де отримала обмінну карту пологового будинку, пологового відділення ЦМК лікарні від 18.08.2015 року. 14 жовтня 2015 року отримала свідоцтво про народження серія [NUMBER] виданого Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки. Через відмову прикордонних сил так званої Донецької Народної Республіки надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, вона не змогла належним чином зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини. Згідно вказаного свідоцтва вона є матір'ю народженої дитини. Вона звернулася до Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації народження дитини. Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Відповідно, їй було рекомендовано звернутися до місцевого суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини. Вважає, що зважаючи на дані, які містяться в поданій нею заяві та доданих до неї доказах, суд має всі підстави встановити факт народження дитини. Тому, вона звернулася з заявою до суду, в якій просить суд встановити факт народження дитини - [PERSON], живонароджена, дата народження - [INFO] року, місце народження - місто Донецьк, мати - [PERSON], дата народження - [INFO] року, громадянка України, місце реєстрації - Полтавська область, Глобинський район, село Святилівка, місце проживання - [ADDRESS]. Вказати батько дитини - [PERSON]. В графі в актовому записі народження «яка за рахунком дитина народилася у матері» вказати - друга; в графі «народилася дітей» вказати - один. (а.с.3) Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи у судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України і не є вичерпним. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За приписами статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] заявник [PERSON], народилася [INFO] року Київська область, місто Бориспіль, значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] та згідно штампу у паспорті про сімейний стан відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області 06 червня 2009 року зареєстровано шлюб з гр. [PERSON], [INFO], актовий запис № 64 (а.с. 4). Відповідно копії рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23 березня 2015 року шлюб між подружжям [PERSON] - розірвано. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У національному законодавстві визначено, що відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Відповідно до «Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян», затвердженого постановою КМУ від 22.08.2007 року, Реєстр єдина комп'ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру. Згідно п. 6, зазначеного вище Порядку, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану. Згідно до статей 1, 3, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (в редакції Закону № 921-VIII від 24.12.2015) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р (втратило чинність 02.12.2015р.) та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком: місто Донецьк, Донецька область - м. Макіївка. Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджено Правила від 18.10.2000 р. № 52/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 (далі - Правила). Згідно пункту 3 розділу І Правил (доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства юстиції № 919/5 від 12.06.2014) у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 2 глави 1 розділу III Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2-4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Проте на території так званої «Донецької Народної Республіки», як вже було зазначено, окупаційною владою всі документи видаються виключно згідно законодавства цієї республіки, тому необхідно керуватися пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил, де вказано, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно обмінної карти виданої пологовим будинком пологового відділення лікарні «Центральна міська клінічна лікарня № 6 м. Донецька» Форма 113/о від 18 серпня 2015 року, у гр. [PERSON] в пологовому відділенні ЦМКЛ № 6 народилась [INFO] року дитина: хлопчик, вагою 4100 грамів, дитина народилась доношена, на 39-40 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність IІ, пологи за рахунком І, мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с. 11). Заявник зверталася до Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації народження дитини, та надано свідоцтво про народження [NUMBER], виданого 14.10.2015 року Ленінським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Відповідно, листом Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.04.2016 року № 723/02/02.04-05, у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, [PERSON], було рекомендовано звернутися до місцевого суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, у проведенні державної реєстрації народження дитини відмовлено (а.с. 8). Згідно з ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. При зверненні до суду заявником зазначена необхідність встановлення факту народження дитини з метою реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України). Згідно із законодавством батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законодавством України. Судом вбачається, що на час народження дитини чоловічої статі у матері [PERSON], остання у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] не перебуває у шлюбі. За змістом ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до пунктів 3 і 4 глави 1 розділу ІІІ Правил державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Таким чином, при тому, що заявник не має можливості іншим способом захистити своє право, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, яка є громадянкою України, та новонародженої дитини, яка має бути зареєстрована невідкладно після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, за таких обставин суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту народження [INFO] року у [PERSON]дитини чоловічої статі, хлопчик, вагою 4100 грамів, на тимчасово окупованій території України - м. Донецьк. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved