Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

26 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 19-21). В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що він на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 02 лютого 1998 року є власником будинку [ADDRESS] . Позивач зазначив, що у будинку було зареєстровано його сина [PERSON] , який є відповідачем у справі та який фактично з січня 2017 року у ньому не проживає, житловим приміщенням не користується. Позивач зазначив у заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивач посилався також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 15-16). 25 жовтня 2018 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 19-21). Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 24-25). Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 43). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 02 лютого 1998 року, виданого на підставі рішення виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів № 20 від 21 січня 1998 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 11). За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1955 року народження, його дружина [PERSON] , 1958 року народження, син [PERSON] , 1982 року народження, донька [PERSON] , 1976 року народження та онук [PERSON] , 2008 року народження, що підтверджується довідкою № 5663 від 18 вересня 2018 року Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, наданою суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 12). Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області № 1194/2 від 09 листопада 2018 року, наданою на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 22 лютого 2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно приписів статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у будинку з січня 2017 року не проживає, житловим приміщенням не користуються, що підтверджується актом від 11 вересня 2018 року, складеним головою квартального комітету № 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області Козаченко Г. С. в присутності сусідів (а.с. 13). На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 768,40 грн. В зв`язку з вищенаведеним,

Outcome: approved