Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

26.09.2017 позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту №АВ048/2008 від 02.09.2008, що станом на 09.06.2017 становить: 11383 доларів США 30 центів - заборгованість за кредитом, 3374 доларів США 75 центи - заборгованість за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач 02.09.2008 уклали кредитний договір № АВ048/2008, відповідно до якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 48047,90 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах визначених Договором. Відповідно до п.1.1. ст. 1 Договору надання кредиту здійснювалось зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 8,99 процентів річних, відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки MAZDA CX9, 2008 року випуску згідно з договором купівлі-продажу автомобіля № 08/08-475М від 19.08.2008, укладеним з ТОВ «Алекс-Моторс». Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, цілі кредиту - на купівлю автотранспортних засобів, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 02.09.2008. Станом на 09.06.2017 загальний розмір заборгованості відповідача складає 11383 доларів США 30 центів - заборгованість за кредитом, 3374 доларів США 75 центи - заборгованість за відсотками. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що є підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON], діюча на підставі довіреності від 05.12.2017, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, на підтримання своєї позиції посилалась на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві, крім того надала до суду заперечення про укладання мирової угоди, у зв'язку із зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами(а.с.169). У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON]В.(а.с.64-65,141), позов не визнали, в судовому засіданні відповідач визнав факт укладення між ним та позивачем кредитного договору в 2008 році, визнав, що заборгованість існує, однак не погодився із її розміром, нарахованим банком, оскільки вважає, що розрахунок був здійснений не уповноваженою особою банка, просив застосувати до вимог ПАТ «Укрсоцбанка» строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України(а.с.158). Крім того, 14.03.2018 відповідачем до суду надана заява про укладення мирової вимога, яка, як зазначено вище, представником позивача не визнана(а.с.159). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. ст. 12, 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст.81 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач 02.09.2008 уклали кредитний договір № АВ048/2008на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 48047,90 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах визначених Договором. Кінцевий термін повернення основної заборгованості до 01.09.2015(а.с.85-89). Відповідно до п.1.1. ст. 1 Договору надання кредиту здійснювалось зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 8,99 процентів річних, відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки MAZDA CX9, 2008 року випуску згідно з договором купівлі-продажу автомобіля № 08/08-475М від 19.08.2008, укладеним з ТОВ «Алекс-Моторс»(а.с.85). Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобовязання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, цілі кредиту - на купівлю автотранспортних засобів, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 02.09.2008(а.с.95). Станом на 09.06.2017 загальний розмір заборгованості відповідача складає 11383 доларів США 30 центів - заборгованість за кредитом, 3374 доларів США 75 центи - заборгованість за відсотками(а.с.109-120). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу, а саме з 27.03.2014(а.с.20 зворот) не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 16.09.2015 №6-190 цс15 не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями. ПАТ «Укрсоцбанк» є юридичною особою, зареєстроване у ЄДРПОУ про заміну свідоцтва про державну реєстрацію за номером запису 10681050047002827, має статут, в якому зазначено про зміну 09.03.2010 назви банку з «Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк»(а.с.104). Згідно з банківською ліцензією, виданою 29.12.2001 Акціонерному комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», зареєстрованому 27.09.1991 за №3 НБУ, АКБ СР «Укрсоцбанк» мав право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 ч.2 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». 29.07. 2003 Національним банком України виданий Дозвіл№5-2 Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк», зареєстрованому НБУ 27.09.1991 за №3, який має банківську ліцензію за №5, видану Національним банком України 29.12. 2001, на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2, ч. 4 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до цього Дозволу. У додатку до Дозволу №5-2 від 29.07. 2003 вказаний перелік операцій, які має право здійснювати АКБ СР «Укрсоцбанк», у тому числі операції з валютними цінностями(а.с.23-24). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем заборгованості відповідно до розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором(а.с.109-120), окрім усних заперечень, нічим не підтверджено, обставини на які він посилається ( ст. 81 ЦПК України) в судовому засіданні не доведені. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання за кредитним договором, що спричиняє наслідки у вигляді наявності у банківської установи права вимагати сплати відповідачем боргу. Таким чином, відповідач умови кредитного договору в частині своєчасності повернення кредиту не виконав, допустив невиконання вимог закону та договору, порушив права позивача на своєчасне отримання наданого ним кредиту та виплат, передбачених кредитним договором, тому права позивача підлягають поновленню, а його вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Під час розгляду справи сторони не дійшли до спільної згоди щодо укладання мирової угоди, про що свідчить заперечення представника позивача(а.с.169). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав факт укладення між ним та банком кредитного договору, однак просив застосувати до вимог ПАТ «Укрсоцбанк» строк позовної давності. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Пунктом 1.1. статті 1 кредитного договору № АВ048/2008 від 02.09.2008 визначений кінцевий термін повернення основної заборгованості до 01.09.2015(а.с.85). Позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором складена, підписана представником позивача та направлена до суду 21.09.2017, надійшла до суду 26.09.2017 (а.с.4). Таким чином, у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності слід відмовити. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України до складу судових витрат включено, зокрема, судовий збір. ПАТ «Укрсоцбанк» при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 5791,51 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 20.09.2017 (а.с.3). Відповідно до ст. 140 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За цих обставин суд з урахуванням повного задоволення позовних вимог приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 5791,51 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved