Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

26.04.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона є наймачем вищевказаної квартири, крім неї в квартирі зареєстровані її чоловік [PERSON] та її донька відповідач по справі - [PERSON] , яка вже більше 10 років і по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, а мешкає в [ADDRESS] , Російської Федерації. Оскільки відповідач не приймає жодної участі в утриманні квартири, не оплачує комунальні послуги, які нараховуються за кількістю зареєстрованих в житлі осіб, всі витрати по утриманню житла несе позивач, що ставить її у скрутне матеріальне становище, вона не може отримати державну житлову субсидію. На прохання позивача оплачувати витрати або знятись з реєстрації відповідач не реагує. Посилаючись на вказане, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка, викликана в судове засідання судовою повісткою, направленою за місцем її реєстрації, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до таких висновків. Згідно положень ст. 63 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Дана обставина вбачається з довідки ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 15.04.2019, яка додана до позовної заяви. /а.с.6/. Крім того з довідки про склад сім`ї наданої ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 15.04.2019 вбачається, що відповідач [PERSON] з 17.09.1996 року зареєстрована у вищевказаній квартирі /а. с .6/. Дана обставина в судовому засіданні не спростована. Згідно з ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наданими стороною позивача квитанціями підтверджується, що наявну заборгованість за комунальні послуги по даній квартирі сплачує позивач [PERSON] /а.с.13-18/. Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.) Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду. Виходячи із положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність реєстрації не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Частиною 3 ст. 71 ЖК Української РСР закріплено перелік випадків, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Копією паспорту № 29 [NUMBER] виданого 03.02.2016 р. Територіальним пунктом УФМС Росії по Калужській області в Сухінінському районі, підтверджується, що відповідач [PERSON] є громадянкою Російської Федерації /а.с.7-9/. З довідки від 05.04.2019 адміністрації міського поселення м. Сухінічі, Калужської області вбачається, що відповідач [PERSON] , зареєстрована та постійно мешкає за адресою [ADDRESS] /а.с.10/. Випискою з домової книги будинку № [ADDRESS] , підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрована в даному будинку з 08.02.2016 р. /а.с.11/. Відповідно довідки муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа № 4», відповідач [PERSON] з 05.09.2016 р. по теперішній час працює вчителем в МКЗЗ «Середня загальноосвітня школа № 4» в м. Сухиничі, Калужської області /а.с.12/. Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що відповідач більше трьох років не проживає у вказаній квартирі. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved