Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договорами позики у сумі 1 001 430 грн., судовий збір. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02.03.2016 року, 23.12.2016 року, 03.01.2017 року, 04.01.2017 року, 05.01.2017 року, 06.01.2017 року, 10.01.2017 року між нею та ПП «САТУРН-6» укладені договори позики, відповідно до яких ПП «САТУРН-6» отримав у позику грошові кошти, які зобов'язався повернути до 02.03.2017 року. До теперішнього часу позика в повному обсязі не повернута, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1 001 430 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення обставин справи викладених в позові. Представник відповідача позовні вимоги визнав, підтвердив, що грошові кошти ПП «САТУРН-6» отримало згідно з вказаними договорами позики. Позика до теперішнього часу в повному обсязі не повернута позивачу, у зв'язку з відсутністю коштів у підприємства. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору позики від 02.03.2016 року, укладеного між [PERSON] (позикодавець) до Приватним підприємством «САТУРН-6» (позичальником), [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 600 000 грн. 23.12.2016 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 281 430 грн. 03.01.2017 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 04.01.2017 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 05.01.2017 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 06.01.2017 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 10.01.2017 року між [PERSON] (позикодавець) до ПП «САТУРН-6» (позичальником) укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передала Приватному підприємству у власність готівкою грошові кошти у розмірі 30 000 грн. В матеріалах справи містяться оригінали вказаних договорів. Факт одержання Приватним підприємством «САТУРН-6» грошових коштів за договорами позик від 02.03.2016 року, 23.12.2016 року, 03.01.2017 року, 04.01.2017 року, 05.01.2017 року, 06.01.2017 року, 10.01.2017 року підтверджується оригінали відповідних квитанцій підприємства до прибуткового касового ордеру від 02.03.2016 року №135 (на суму 600 000 грн), від 23.12.2016 року №15 (на суму 50 000 грн), від 26.12.2016 року №16 (на суму 50 000 грн), від 27.12.2016 року №18 (на суму 50 000 грн), від 28.12.2016 року №19 (на суму 50 000 грн), від 29.12.2016 року №20 (на суму 50 000 грн), від 30.12.2016 року №21 (на суму 31 430 грн), від 03.01.2017 року №1 (на суму 50 000 грн), від 04.01.2017 року №2 (на суму 50 000 грн), від 05.01.2017 року №3 (на суму 50 000 грн), від 06.01.2017 року №4 (на суму 50 000 грн), від 10.01.2017 року №5 (на суму 30 000 грн). Таким чином, загальна сума отриманої відповідачем позики за вказаними договорами складає 1 111 430 грн. Відповідно до п. 2 вказаних договорів позики зазначену вище суму грошей позичальник зобов'язується повернути Надавач (позикодавцю) готівкою в строк до 02.03.2017 року. Після повернення позики в повній сумі Надавач повинен повернути позичальнику розписку. У разі неможливості повернення розписки Надавач повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Позичальник вправі повернути, а Надавач зобов'язується прийняти позичену суму до настання строку, зазначеного в п. 1 цих договорів. (п. 4 договорів). Згідно з п. 6 договорів, фінансова допомога вважається повернутою в момент передання Надавачу (позикодавцю) грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У разі відмови прийняти гроші позичальник має право внести суму в депозит. 22.12.2016 року Приватним підприємством «САТУРН-6» було повернуто [PERSON] частину позики за договором від 02.03.2016 року у розмірі 110 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером приватного підприємства від 22.12.2016 року. Після чого, сума позики за вказаними договорами відповідачем не поверталась позивачу, про що представники сторін підтвердили та визнали у судовому засіданні. Таким чином, за вказаними договорами позик неповернутою у встановлені строки залишалась сума позики у розмірі 1 001 430 грн. (1 111 430 - 110 000 = 1 001 430). Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідачем грошова позика у розмірі 1 001 430 грн. не повернута до 02.03.2017 року, то має місце порушення умов договорів позики. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами позики підлягають задоволенню, а стягненню підлягає сума позики у розмірі 1 001 430 грн. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з пп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за вимогами майнового характеру, подана фізичною особою, становить 1% від ціни позову, однак не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (8000 грн.). У зв'язка з цим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 8000 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved