Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

25 листопада 2014року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Українського державного геологорозвідувального інституту про нарахування та виплату заробітної плати за вимушений прогул, в якому просить зобов'язати Український державний геологорозвідувальний інститут відновити мені незаконно змінені істотні умови праці, зокрема режим роботи та нарахування заробітної плати в період з 5 квітня 2011 р. до 19 березня 2012 р., за весь час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року, зобов'язати Український державний геологорозвідувальний інститут виплатити йому різницю в окладі за весь час вимушеного прогулу в розмірі 15290,40 грн., зобов'язати керівництво УкрДГРІ сплатити з цієї суми обов'язкові податки, у тому числі помісячно, у пенсійний фонд з метою відновлення йому загального та пенсійного стажу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він працював у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту (ЛВ УкрДГРІ) на посаді молодшого наукового співробітника. З 5.04.2011року наказом №5 від 31.01.2011року «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого тижня» керівника Львівського ЛВ УкрДГРІ Лазарука Я.Г. йому встановили неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем). Личаківським районним судом м. Львова 03 червня 2011 р. в результаті відкритого судового засідання по розгляду цивільної справи за позовом співробітника ЛВ УкрДГРІ [PERSON] було прийняте рішення скасувати наказ Львівського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту № 5 від 31.01.2011року «Про роботу Львівського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту на умовах неповного робочого тижня». Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 р. в результаті відкритого судового засідання по розгляду цивільної справи за апеляційною Львівського відділення УкрДГРІ, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 3 червня 2011року встановлено залишити рішення Личаківського районного суду м. Львова від 3 червня 2011року без змін. Враховуючи, що судами було визнано незаконність застосування керівництвом Львівського відділення УкрДГРІ Наказу №5 від 31 січня 2011року до всіх працівників підприємства, мав місце вимушений прогул, оскільки весь період дії незаконного наказу я був змушений працювати один раз на тиждень замість трьох разів та наслідком цього стало нараховування заробітної плати із розрахунку 0,2 ставки. Такої ж думки притримується Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України, яка своєю ухвалою від 27 листопада 2013року скасувала рішення судів попередніх інстанцій, в справах аналогічній моїй, якими безпідставно та незаконно судами були прийняті рішення, що суперечать чинному законодавству України та передала справу на новий розгляд в суд першої інстанції. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] працював у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту (ЛВ УкрДГРІ) на посаді молодшого наукового співробітника. З 5.04.2011року наказом №5 від 31.01.2011року «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого тижня» керівника Львівського ЛВ УкрДГРІ Лазарука Я.Г. йому встановили неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем). Личаківським районним судом м. Львова 03 червня 2011 р. в результаті відкритого судового засідання по розгляду цивільної справи за позовом співробітника ЛВ УкрДГРІ [PERSON] було прийняте рішення скасувати наказ Львівського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту №5 від 31.01.2011року «Про роботу Львівського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту на умовах неповного робочого тижня». Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 р. в результаті відкритого судового засідання по розгляду цивільної справи за апеляційною Львівського відділення УкрДГРІ, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 3 червня 2011року встановлено залишити рішення Личаківського районного суду м. Львова від 3 червня 2011року без змін. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, підприємство має одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що рішенням суду було встановлено незаконність наказу Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31.01.2011року №5 в цілому, а відтак є очевидною і незаконність зміни істотних умов праці позивача із 0,6 ставки на 0,2 при яких позивач фактично перебував у вимушеному прогулі, будучи змушеним виходити на роботу один раз на тиждень замість трьох та отримуючи заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу. Судом встановлено, що після скасування наказу Львівського відділення УКрДГІ від 31.01.2011 року № 5, істотні умови праці позивача, які існували до його прийняття були йому поновлені за рішенням суду з 05.04.2011р. по 19.03.2012р. Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що істотні умови праці позивача з виплатою 0,6 ставки підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни на підставі незаконного наказу із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме з 05.04.2011р. по 16.01.2012р., з врахуванням виплачених сум. Також, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачці різницю в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2011р. до 16.01.2012 р. Оскільки позивач отримав заробітну плату за цей період за 0,2 ставки, тому він має право на отримання різниці між середнім заробітком та отриманими коштами. Тому, позивачу підлягає до нарахування середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2011 року по 16.01.2012 року в розмірі 0,6 ставки щомісячно. При виплаті цієї суми слід врахувати раніше виплачену заробітну плату за цей період в розмірі 0,2 ставки. Із виплаченої позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в обов'язковому порядку підлягають відрахуванню обов'язкові податки та платежі, в тому числі в Пенсійний фонд. Окремо таку вимогу суд вважає зайвою, оскільки вказані відрахування до державного бюджету здійснюються в обов'язковому порядку в процесі виконання рішення суду. Дані обставини підтверджуються долученими до справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: partial