Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

25 листопада 2016 року до Софіївського районного суду звернулась Софіївська районна державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування свого позову вказує, що Софіївська райдержадміністрація виступає в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON]. Сім'я зареєстрована в [ADDRESS], але з 2008 року за даною адресою не проживають, що підтверджується довідкою Кам'янської сільської ради від 27 жовтня 2016 року №2156. 20 квітня 2016 року малолітній [PERSON] був підкинутий до вхідних воріт КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради, що підтверджується Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.04.2016 року. При собі дитина мала оригінал свідоцтва про народження, оригінал картки платника податків, медичну картку. Адміністрацією закладу були направлені запити щодо ймовірного місця проживання матері дитини, але вона веде бродячий спосіб життя. За період перебування хлопчика в закладі мати відвідала його один раз. Під час відвідування сина вона надала письмове пояснення на ім'я начальника служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради від 12.05.2016 року, в якому пояснила причини, чому дитина потрапила в центр соціально-психологічної реабілітації дітей. З того часу [PERSON] сина в закладі не відвідувала, не цікавилась його здоров'ям, не телефонувала, на телефонні дзвінки не відповідає, що підтверджується інформацією КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей №1»Криворізької міської ради від 02.11.2016 р. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо піклування про дитину та ії виховання. Не має наміру забрати хлопчика із закладу тимчасового перебування. Термін перебування малолітнього [PERSON] в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей не може перевищувати 9 місяців. Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи вищевикладене вважаю, що гр. [PERSON] не в змозі створити для дитини умови, які б відповідали її нормалному розвитку , та забезпеченням всім необхідним. [PERSON] своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дитини, негативно впливають на її психічний та фізичний розвиток. Представник позивача Софіївської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідані проти позову заперечувала. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги заяви представника позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину в пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON]. Сім'я зареєстрована в [ADDRESS], але з 2008 року за даною адресою не проживають, що підтверджується довідкою Кам'янської сільської ради від 27 жовтня 2016 року №2156(а.с.37 ) 20 квітня 2016 року малолітній [PERSON] був підкинутий до вхідних воріт КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради, що підтверджується Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 20.04.2016 року(а.с.6). При собі дитина мала оригінал свідоцтва про народження, оригінал картки платника податків, медичну картку. Адміністрацією закладу були направлені запити щодо ймовірного місця проживання матері дитини, але вона веде бродячий спосіб життя. За період перебування хлопчика в закладі мати відвідала його один раз. Під час відвідування сина вона надала письмове пояснення на ім'я начальника служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради від 12.05.2016 року, в якому пояснила причини, чому дитина потрапила в центр соціально-психологічної реабілітації дітей. З того часу [PERSON] сина в закладі не відвідувала, не цікавилась його здоров'ям, не телефонувала, на телефонні дзвінки не відповідає, що підтверджується інформацією КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей №1»Криворізької міської ради від 02.11.2016 р.(а.с.15). Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо піклування про дитину та ії виховання. Не має наміру забрати хлопчика із закладу тимчасового перебування. Термін перебування малолітнього [PERSON] в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей не може перевищувати 9 місяців. Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації, виходячи з інтересів дитини, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та подальшу долю дитини доручити вирішувати органу опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved