Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

26.10.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, за яким надати дозвіл на виїзд за кордон України дитини [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO], до країн Шенгенської угоди (Федеративна республіка Німеччина, Австрія, Андорра, Бельгія, Угорщина, Швейцарія, Швеція, Греція, Данія, Ісландія, Іспанія, Італія, Мальта, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Словаччина, Словенія, Латвія, Литва, Ліхтенштейн, Люксембург, Фінляндія, Франція, Хорватія, Чехія, Естонія, Болгарія), Туреччини, Російської Федерації з 01 січня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 01 травня 2017 року по 01 вересня 2017 року, з 01 січня 2018 року по 01 березня 2018 року, з 01 травня 2018 року по 01 вересня 2018 року без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 21 квітня 2004 року було зроблено запис за №25 та підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в місті Одеса . Шлюбні стосунки у сторін по справі не склалися. За рішенням суду шлюб було розірвано. 18 жовтня 2007 року зареєстровано розірвання шлюбу, про що свідчить відмітка про сімейний стан у паспорті позивачки, зроблена Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Одеси. Станом на сьогоднішній день дитина перебуває на повному утримані позивачки, відповідач участі у виховані не приймає, матеріальної допомоги не надає. Позивач вказує на те, що її син, [PERSON],[INFO], професійно займається спортом - пауерліфтингом, є рекордсменом України. За свої досягнення та рекорди у даному виді спорту [PERSON], [INFO], пропонують прийняти участь у різноманітних міжнародних чемпіонатах і змаганнях, які проходять за межами України: в Італії, Іспанії, Німеччині, Угорщині, Австрії, Великій Британії, Чехії, Греції, Франції, Туреччині, Польщі, Словаччині, Болгарії, Російській Федерації, тощо. Однак, відповідач протиправно та безпідставно ухиляється від вирішення питання про виїзд дитини за межі України з метою прийняття участі у різноманітних міжнародних змаганнях і чемпіонатах, а також і у оздоровленні та відпочинку, не надає свою згоду у порядку, що визначений чинним законодавством України. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю та відсутністю позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Суд, у зв'язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2002 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відміткою про сімейний стан у паспорті позивачки, зробленою Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції. В період вказаного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в місті Одеса. Подружні стосунки між сторонами не склались, в результаті чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 823. У своєму позові позивач зазначила, що оскільки [PERSON], [INFO], пропонують прийняти участь у різноманітних міжнародних чемпіонатах і змаганнях, які проходять за межами України: в Італії, Іспанії, Німеччині, Угорщині, Австрії, Великій Британії, Чехії, Греції, Франції, Туреччині, Польщі, Словаччині, Болгарії, Російській Федерації, тощо, дитина має намір приймати участь в них, а позивач має намір супроводжувати сина у подорожах до зазначених країн з метою прийняття участі дитини у змаганнях, його професійного розвитку, відпочинку та оздоровлення. Статтею 33 Конституцією України від 28 червня 1996 року передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька підлягає задоволенню.

Outcome: approved