Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

25.02.2020 року представник позивача звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його дитини, [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття, на її особистий рахунок. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Її матір`ю є [PERSON] . Батьки покинули малолітню [PERSON] в пологовому будинку № 3 м. Миколаєва. Мати дитини надала нотаріально посвідчену заяву-згоду на усиновлення дитини чи влаштування під опіку або прийомну сім`ю. Відповідач нотаріально посвідчену заяву до теперішнього часу не надав. Дитина з пологового будинку була переведена до МЛД № 2, де знаходилась 3 місяці до влаштування під опіку. За весь час батьки не відвідували дитину, не цікавились станом її здоров`я, не утримували в закладі. До теперішнього часу батьки не виявили бажання повернути дитину та не звартались до служби у справах дітей з цього питання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 02.03.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. В судовому засіданні 26.06.2020 року було ухвалено закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.10.2020 року позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав - залишено без розгляду в частині вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття, на її особистий рахунок. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся повторно на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копію Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.06.2019 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області. Її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 20.05.2019 року [PERSON] була підписана Заява батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, а саме мати відмовилась забрати свою дитину - дівчинку, вага 2 200 гр., зріст 44 см із пологового будинку № 3 у зв`язку з тим, що вона вже має трьох дітей, віком 7 років, 4 роки та 11 місяців, мешкає закордоном та не має коштів на виховання четвертої дитини. Відповідно до копії Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батька (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 21.05.2019 року, матір відмовилась забирати дитину жіночої статі - недоношена дівчинка народилась [INFO] о 14-10 год. з вагою 2 200 гр., зріст 44 см. Мати - [PERSON] у даний час мешкає з трьома дітьми ( 7 років, 4 роки та 11 місяців) у Польщі, не працює, знаходиться в декретній відпустці. Реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , проводилась згідно Рішення Виконавчого комітету ММР за № 564 від 14.06.2019 року. Згідно копії заяви [PERSON] від 27.06.2019 року до Служби у справах дітей Заводського району, він відмовляється від дитини, яку народила його дружина - [PERSON] , [INFO] о 14-00 год., вагою 2 220 гр., зріст 44 см. У зв`язку з тим, що вони мають трьох дітей і не мають змогу забезпечити четверту. Відповідно до копії Рішення виконавчого комітету ММР № 727 від 12.07.2019 року надано дитині [PERSON] , [INFO] , статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно копії Заяви, посвідченої 01.10.2019 року приватним нотаріусом ММНОЮ Миколаївської області Ліпатніковою Р.Г. за реєстровим № 1081, [PERSON] надає свою згоду на усиновлення її дитини [PERSON] , [INFO] , будь-якою особою, чи встановлення на нею опікунства або піклування іншою особою, чи поміщення її у прийомну сім`ю. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Таким чином, суд, оцінивши представлені докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свою дитину, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню та утриманню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved