Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

25.03.2015 року позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON], Красноармійської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю, надання додаткового строку для прийняття спадщини , зазначивши в обґрунтування своїх позовних вимог, що 04 червня 2014 року померла його дружина [PERSON], свідоцтво про смерть видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 414. Їх спільне життя почалося в 2005 році, ще з реєстрації шлюбу, спочатку в м. Первомайську Луганської області, де [PERSON]Є працювала на Первомайському механічному заводі, а потім вони переїхали в квітні 2008 року в м. Красноармійськ де стали мешкати за адресою [ADDRESS], де він і мешкаю зараз, хоча й має інше місце реєстрації. Їх шлюб було зареєстровано 18 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 406. 11 лютого 2012 року шлюб було розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 11. Розірвання шлюбу було фіктивним, та необхідним для отримання дружиною субсидій по сплаті комунальних платежів. Фактично вони не припиняли своїх шлюбних відносин до самої її смерті. Факт поховання його дружини підтверджується наявністю у нього наступних документів: свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, довідки для поховання, Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, товарних чеків з придбання поховальних речей та риття могили. Після смерті дружини стало питання про прийняття спадщини, яка дісталась їй після смерті її батьків, але не була оформлена на неї, хоча заяву про прийняття спадщини вона подала у встановлений законом строк. Спадкове майно складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1993 року. Спільних дітей у них немає, раніше покійна в іншому шлюбі не була, дітей у неї також немає. Спадкоємцями, після смерті дружини є він та її рідна сестра [PERSON], відповідач по справі. Ним було повідомлено відповідача про смерть її батьків та про смерть її сестри в телефонному режимі. Однак на похорон вона не зявилась і заяву про прийняття спадщини, за моїми даними не подавала. Таким чином він залишився єдиним спадкоємцем після її смерті, так як мешкав разом з покійною однією родиною та фактично прийняв спадщину після її смерті. Після смерті дружини він вирішив оформити спадщину, яка залишилися після смерті ружини, але не в змозі цього зробити, так як у нього відсутні відомості про те що вони з нею мешкали однією родиною. Для цього він звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області с заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року, яка була залишена в силі ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.01.2015 року було встановлено що вони фактично мешкали однією сімєю з покійною [PERSON] за адресою [ADDRESS], але так як спадкоємцем другої черги є її рідна сестра [PERSON] суд залишив його заяву без розгляду в звязку з тим, що вбачає спір про право. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області ця ухвала була залишена без змін. Крім цього йому було рекомендовано, для вирішення цього питання звернутися до суду в позовному провадженні. Тому просить суд встановити факт проживання однією сімєю його та його померлої дружини, визнати його спадкоємцем четвертої черги, та визначити йому додатковий строк у три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник відповідача - Красноармійської міської ради - в судове засідання не зявився, в наданій суду заяві просив справу розглянути без його участі. Просить вирішити справу на розсуд суду. Зясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.06.2014 року померла колишня дружина позивача [PERSON] [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина яка складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1993 року, та яка дісталась їй після смерті її батьків, але не була оформлена на неї. (а.с. 06,07,09,12,13-14, 16-17). 18 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 406 було зареєстровано шлюб між [PERSON]В, та [PERSON] (а.с. 08). 11 лютого 2012 року шлюб між [PERSON]В, та [PERSON] було розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 11 (а.с. 10). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року, яка була залишена в силі ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14.01.2015 року було встановлено що [PERSON]В фактично мешкав однією сімєю з покійною [PERSON] за адресою [ADDRESS], але так як спадкоємцем другої черги є її рідна сестра [PERSON] суд залишив його заяву без розгляду в звязку з тим, що вбачає спір про право. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області ця ухвала була залишена без змін (а.с. 15). Відповідно до довідки № 44 від 19.02.2015 року [PERSON], проживає без реєстрації, за адресою: [ADDRESS] по теперішній час (а.с. 11). Також знайшли свого підтвердження і твердження позивача, щодо того, що рідна сестра померлої [PERSON] [PERSON], із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори на час розгляду даної справи не подавала, що підтверджується інформаційною довідкою приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 38-39). Як розяснив Верховний суд України в своїй постанові від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» п. 21. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином згідно Ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 08.09.2014 року встановлено, що позивач [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] з 2008 року по день смерті останньої, за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України: за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, у звязку з тим, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори, однак у звязку з відсутністю всіх необхідних документів, був вимушений звертатися до суду із відповідними заявами та позовом, що потягло за собою пропуск встановленого Законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В звязку з викладеним, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, тому його вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці, який є достатнім для оформлення нотаріальних документів. Згідно зі ст.. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», п. п. 16,17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22.04.1993 року № 15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня нарахування суми в бюджет. На підставі викладеного,

Outcome: approved