Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. До 2013 року вона проживала з відповідачем, проте стосунки були напруженими, між ними часто виникали сварки, тому вона змушена була забрати дитину та переїхати до своїх батьків до м. Нікополя. За час проживання у м. Нікополі відповідач жодного разу не приїжджав до дитини. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, не спілкується з нею. 09 липня 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб розірвано. Просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю - [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Відповідач та його представник визнали позов частково. Проти визначення місця проживання дитини з матір'ю відповідач не заперечував. Пояснив суду, що бажає знати про місце проживання дитини у випадку зміни місця проживання позивача та відповідно їх доньки. Представник відповідача заперечував проти стягнення з останнього суми судового збору. Третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність її представника (а.с. 97). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 04 липня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 12). 09 липня 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб розірвано (а.с. 13). У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] розпалася, вони спільно не проживають. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Донька сторін - [PERSON], яка народилась [INFO], мешкає з матір'ю за місцем її проживання. [PERSON] зазначає, що дитина має мешкати разом з нею, оскільки [PERSON] вже більше року проживає окремо. Вона працює фотографом та має вільний графік, тому може достатньо часу приділяти дитині. З довідки з Одеського дошкільного Навчального закладу «Яслі-садочок» № 250 Одеської міської ради Одеської області від 16 січня 2014 року № 48 вбачається, що [PERSON] відвідує дитячий садочок з вересня 2014 року. Приводить та забирає доньку із садочку щоденно її мати - [PERSON] Батька [PERSON] протягом всього періоду у дитячому садочку не було. Матеріальної заборгованості перед дитячим садочком у [PERSON] немає (а.с. 14). З наданого Службою у справах дітей Одеської міської ради акту обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] від 25 березня 2015 року вбачається, що дитина має окрему кімнату, спальне місце, місце для навчання та проведення дозвілля. У достатньої кількості забезпечена речами особистого вжитку та іграшками. Матір'ю створені хороші умови для проживання, виховання та розвитку дитини (а.с. 100). Враховуючи інтереси дитини, її вік, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини з нею підлягає задоволенню. Відповідач проти такого місця проживання дитини у судовому засіданні не заперечував. Зобов'язання позивача повідомляти відповідача про зміну її разом з дитиною місця проживання до компетенції суду не належить. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved