Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

25.05.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.03.2002 позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 57. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Спільне господарство не ведуть. Позивачка просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить розірвати шлюб з відповідачем, а також залишити їй прізвище « [PERSON] ». Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247, 280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.03.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.03.2002. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзив на позов не надав, отже проти розірвання шлюбу не заперечив, судом заходи до примирення подружжя не вживались. Також суд вважає, що за таких обставин відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище відповідачки залишити « [PERSON] » на підставі її особистої заяви від 26.07.2021.

Outcome: approved