Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

25.11.2014р. ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором № 31/68/06-Склв від 17.08.2006р. у розмірі 6 540 500грн.49коп. (а.с. № 2 4). Ухвалою суду від 12.10.2015р. (без виходу до нарадчої кімнати було замінено сторону позивача на ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» (а.с. № 109). За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 24.02.2016р. (без виходу до нарадчої кімнати) було залучено в якості третьої особи - [PERSON] України після отримання 16.02.2016р. їх згоди відповідно до вимог ч. 3 ст.36 ЦПК України (а.с. № 176-177, 182). В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень та доповнень, представник позивача посилалася на те, що 17.08.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 31/68/06-Склв, згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 350 000 доларів США з розрахунку 13,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.08.2006р. до повного виконання зобовязань перед кредитором. 26.06.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1441 від 25.05.2012р. приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 31/68/06-Склв від 17.08.2006р. Відповідно до п. 3.1 договору позичальник зобовязується починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, забезпечити погашення отриманого кредиту шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного/карткового рахунку грошових коштів у валюті отриманого кредиту на рахунок банку у період з 1 по 10 число (включно) кожного календарного місяця. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 11 числа кожного календарного місяця. Відповідно до п. 3.8 договору за порушення строків повернення та/або сплати процентів за користування кредитами, сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченого платежу. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим [PERSON] про це неодноразово повідомлялася. Однак, зобовязання не виконуються, у звязку з чим, станом на 20.10.2014р. у відповідачки наявна заборгованість у сумі 6 540 500 грн.49коп., з яких: заборгованість за договором № 31/68/06-Склв 5\~334 959,05грн.., з яких тіло кредиту 4\~241 506,61 грн., відсотки 1 093 452,44 грн.; заборгованість за договором № 31/68/06-Склв-ДУЗ: 570 877,01 грн., з яких: тіло кредиту 449 999,97 грн., відсотки 120 877,04 грн.; заборгованість за договором № 31/68/06-Склв-ДУ5 142 945,91 грн. з яких: тіло кредиту 112 499,97 грн., відсотки 30 445,94 грн.; заборгованість за договором № 31/68/06-Склв-ДУ6 190 594,52 грн., з яких: тіло кредиту 149 999,96 грн., відсотки 40 594,56 грн.; заборгованість за договором № 31/68/06-Склв-ДУ7 205 817,48 грн., з яких: тіло кредиту 149 999,96 грн.; відсотки 55 817,52 грн.; заборгованість за договором № 31/68/06-Склв-ДУ8 95 306,52 грн., з яких: тіло кредиту 71 051,47 грн., відсотки 24 255,05 грн. Обумовлену вище заборгованість у загальному розмірі 6 540 500 грн.49коп. представник позивача і просила суд стягнути з відповідачки на його користь. Представник позивача - [PERSON] (довіреність від 17.03.2016р. а.с. № 196) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Представник відповідача - [PERSON] (довіреність від 21.08.2015р. а.с. № 89) в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, зокрема з підстав того, що ПАТ «Дельта Банк» було надано копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 412/2462/2012 від 21.05.2012р. за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та копію рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.11.2013р., винесеного за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012р., яким апеляційна скарга [PERSON] була задоволена частково, винесене нове рішення про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 3 807 036 грн.03коп. заборгованості за кредитним договором від 17.08.2006р. № 31/68/06. З ухваленням Апеляційним судом Дніпропетровської області 12.11.2013р. рішення по цивільній справі №412/2462/2012 про задоволення вимог кредитора - ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було стягнуто достроково в повному обсязі заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, в тому числі: сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, сплата та нарахування комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. ПАТ «Дельта Банк» заяву про заміну сторони позивача (стягувача) з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «[PERSON] банк» по справі №412/2462/2012 до суду протягом розгляду справи та після набрання рішенням законної сили не подавав. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, отже позов не підлягає задоволенню. Представник третьої особи НБУ в судове засідання 14.06.2016р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, в справі є відповідні поштові повідомлення (а.с. № 203-206), про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності представника третьої особи - НБУ. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи справи № 201/15100/14ц, оглянув матеріли цивільної справи № 412/2462/2012, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про те, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором, який укладається в письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.08.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 31/68/06-Склв про відкриття позичальнику відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 350 000 доларів США з розрахунку 13,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.08.2006р. до 16.08.2011р. включно (а.с. № 5 - 40). В лютому 2012р. ПАТ «Кредитпромбанк» пред'явив в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська позов до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 13.02.2012р. (а.с. № 117 120). В матеріали справи представником ПАТ «Дельта Банк» було надано копії заочного рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по цивільній справі № 412/2462/2012 від 21.05.2012р. за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4\~355 469 грн.12коп. (а.с. № 121-122). Яке вбачається з матеріалів цивільної справи № 412/2462/2012 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, витребуваної судом за клопотанням представника відповідача та оглянутої представниками сторін під час судового засідання 14.06.2016р. рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.11.2013р. провадження № 22ц/774/173/13, винесеного за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012р., апеляційна скарга [PERSON] була задоволена частково, винесене нове рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 3\~807 036 грн. 03коп. заборгованості за кредитним договором від 17.08.2006р. № 31/68/06-Склв, з яких: 2 779 741,57 грн. заборгованість у дол.США, а саме: заборгованість за кредитом 2\~616 692,09 грн., що по офіційному курсу НБУ станом на 13.02.2012р. складає 327 499,98 дол.США; заборгованість за процентами 150 149,48 грн., що по офіційному курсу НБУ станом на 13.02.2012р. складає 18\~792,41 дол.США, пеня по простроченій заборгованості за кредитом 79 000 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 5 000 грн.; та 1 027 294,46 грн. заборгованість у національній валюті України, а саме: заборгованість за кредитом 933\~551,33 грн.; заборгованість за процентами 59 673,13 грн. Нарахована пеня на ДУ3: пеня по простроченій заборгованості по кредиту 14000 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 1000 грн.; Нарахована пеня на ДУ5: пеня по простроченій заборгованості по кредиту 3100 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 240 грн.; Нарахована пеня на ДУ6: пеня по простроченій заборгованості по кредиту 4800 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 330 грн.; Нарахована пеня на ДУ7: пеня по простроченій заборгованості по кредиту 6570 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 630 грн.; Нарахована пеня на ДУ8: пеня по простроченій заборгованості по кредиту 3110 грн.; пеня по простроченій заборгованості за процентами 290 грн. (а.с. № 121 122, 209-211). Отже, рішення суду про стягнення грошових коштів зі [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» набрало законної сили 12.11.2013р. Згідно частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. № 5, зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. З ухваленням Апеляційним судом Дніпропетровської області 12.11.2013р. рішення по цивільній справі №412/2462/2012 про задоволення вимог кредитора - ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було стягнуто в повному обсязі заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, в тому числі: сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, сплата та нарахування комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Тож, правовідносини сторін по кредитному договору припинилися з ухваленням судового рішення. Отже припинилось і право банку на нарахування відсотків, пені, тощо. ПАТ «Дельта Банк» заяву про заміну сторони позивача (стягувача) з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «[PERSON] банк» по справі №412/2462/2012 до суду протягом розгляду справи та після набрання рішенням законної сили не подавав. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач також не заявляв. Вищенаведене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у цій справі. Окрім викладеного, судом встановлено наступне. Як зазначено в позові, право вимоги ПАТ «Дельта Банк» випливає з договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013р., укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк», як продавцем, та ПАТ «Дельта Банк», як покупцем, згідно якого продавець продав (відступив), а покупець купив та прийняв права вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку 1 (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги), в тому числі і по кредитному договору, укладеному між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] (а.с. № 51 57). Згідно пункту 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Згідно абз. 2 пункту 7.5. договору в якості додатку до цього договору додається Перелік договорів та Купівельна ціна за Право вимоги, визначений як додаток № 1. За правилами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як доказ переходу до ПАТ «Дельта Банк» права вимоги позивач надав до позовної заяви копію витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26.06.2013р., по кредитному договору № 31/68/06-Склв від 17.08.2006р., укладеному з [PERSON], згідно якого в графі розмір заборгованості за кредитним договором у валюті кредиту станом на 25.05.2012р. (прострочена заборгованість) - розмір переданого права вимоги зазначено лише в валютній частині кредиту в розмірі 327 499,98 доларів США (а.с. № 57). З цього витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги не вбачається, що ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 17.08.2006р. в гривневій частині кредиту в розмірі 933 551,33 грн., в якості продавця зазначено ПАТ «Сведбанк», який не є стороною по договору купівлі-продажу прав вимоги. Також на ньому відсутні підпис та печатка продавця. Отже додана позивачем до позовної заяви копія витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги не відповідає наданій копії самого договору купівлі-продажу прав вимоги, як наслідок є неналежним доказом передачі ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» право вимоги заборгованості по кредитному договору № 31/68/06-Склв від 17.08.2006р., укладеному з [PERSON] Судом було витребувано у позивача належну копію додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги щодо права вимоги до [PERSON], з печатками ПАТ «Кредитпромбанк», як продавця прав, з якої би вбачалось обсяг переданих грошових вимог (а.с. № 162) . 14.12.2015р. представником ПАТ «Дельта Банк» було надано суду другий вариант витягу з додатку до договору про передачу активів та кредитних зобовязань ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 26.06.2013р., в якому містяться інші відомості про обсяг переданих прав, а саме до другого витягу у порівнянні з первісним включено - нараховані несплачені відсотки в валюті кредиту станом на 26.06.2013р. в сумі 18 792,41 долар США; - додатково вказано фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання (приведена вартість майнових прав) 2 767 915,07 грн., як гривневий еквівалент валютної частини кредиту (заборгованість по тілу кредиту 327 499,98 дол.США + заборгованість за процентами 18 792,41 дол.США по офіційному курсу НБУ станом на 13.02.2012р.) (а.с. № 124-125, 152): Другий варіант витягу з додатку, підписаний юрисконсультом позивача [PERSON], також не містить в собі точної інформації про зміст додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги щодо кредитних зобовязань [PERSON], та інформації щодо передачі права вимоги заборгованості по кредитному договору в гривневій частині кредиту в розмірі 933 551,33 грн. Крім того, його обозначено як витяг з додатку до іншого договору договору про передачу активів та кредитних зобовязань і до нього не додано документів, які підтверджують повноваження особи, що його підписала, на підписання таких документів від імені ПАТ «Дельта Банк». 01.02.2016р. представником ПАТ «Дельта Банк» було надано суду третій вариант витягу - виписку з додатку 1 (Перелік договорів Купівельна ціна за Права вимоги). Акт приймання передачі прав вимоги, вірність якої Додатку № 1 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. № 168 169). Вказана виписка з додатку № 1: містить відомості про обсяг переданих прав, які відрізняються від першого та другого витягів, а саме до неї включено передачу права вимоги заборгованості за кредитом в національній валюті України 933\~551,33 грн.; заборгованість за процентами 59673,13 грн. Проте, виписка з додатку №1 не містить в собі: фотокопії печаток сторін, фотокопії підписів уповноважених осіб продавця та покупця; інформації щодо дати підписання акту приймання-передачі прав; назви продавця та покупця; особа-підписант від продавця зазначена - Голова Правління [PERSON], в той час коли як вбачається з договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013р., з 21.06.2013р. особою підписантом в ПАТ «Кредитпромбанк» вже була інша особа - Тимчасово виконуючий обовязки Голови Правління [PERSON] Окрім того, виписка зроблена з акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013р., а згідно посвідчувального напису нотаріуса ним посвідчено виписку з додатку 1 (Перелік договорів Купівельна ціна та Права вимоги). Згідно статті 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, документ стає доказом у справі, коли відповідає вимогам статей 57, 58, 59 ЦПК України одночасно, тобто є допустимим. Згідно ст. 212 ЦПК України за загальними приписами оцінювання доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, різні за змістом та обсягом переданих прав вимоги витяги, завірені неповноважними особами банку, та виписка, завірена нотаріально, з огляду на їх форму та зміст не можуть бути прийнятними для того, щоб вважати їх допустимими доказами, оскільки допустимими доказами є лише самі акт приймання-передачі прав вимоги (фотокопія) та Перелік договорів та Купівельної ціни за Право вимоги (фотокопія), визначені як додаток № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги, в яких передбачено певні реквізити: п/п номер, номер кредитного договору, дата його укладення, найменування позичальника, сума кредиту, строк дії договору, обсяг заборгованості станом на момент передачі кредитної справи, договір забезпечення, печатки та підписи уповноважених осіб продавця та покупця за договором купівлі-продажу прав вимоги. Відтак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів переходу до нього від ПАТ «Кредитпромбанк» прав грошової вимоги до [PERSON] у спірних правовідносинах, отже в задоволені позовних вимог слід відмовити. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає, що підстав для стягнення судових витрат з відповідачки на користь позивача немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed