Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

26 вересня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з 15 липня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося: між ними відсутнє порозуміння. На даний час вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, не ведуть спільне господарство. За таких обставин вважає, що їх шлюб існує лише формально, відновлення стосунків та збереження сімї не можливі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що з часу народження дитини (2013 рік) стосунки з чоловіком стали значно погіршуватися, вони втратили взаєморозуміння. Через це вони фактично не можуть жити разом, між ними постійно виникають сварки та скандали. За таких обставин вони спільно вирішили розірвати шлюб та з травня 2016 року стали проживати окремо. Вважає, що їх з відповідачем шлюб розпався остаточно та відновленню не підлягає. Заперечила проти надання часу на примирення, вважала, що воно не можливе. Відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Зазначив, що з 15.07.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Визнав, що дійсно з часу народження дитини між ним та дружиною стали погіршуватися стосунки: вони втратили взаєморозуміння, стали часто сваритися. За цей час вони намагалися налагодити стосунки проте це не вдалося. За таких обставин вони вирішили розірвати шлюб та з травня 2016 року перестали жити разом. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Заперечив проти надання часу на примирення, вважав що воно не можливе. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 15 липня 2012 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №905. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З травня 2016 сторони фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію сторін про небажання перебувати у шлюбі, виходячи з засад добровільності як укладення шлюбу так і перебування у ньому, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved