Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

24.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення відповідача від права на спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.05.1992р. по 11.07.1997р. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON]. З часу розлучення відповідач жодного разу не приїздив до місця проживання дитини, не навідував його, не приймав участь в додаткових витратах під час його хвороби, навчання як в середній школі так і в середньому професійно-технічному училищі, не приймав участі як в духовному так і в фізичному розвиткові дитини. Позивачка, як мати, несла витрати на утримання свого покійного сина, доглядали за ним та вчиняла всі необхідні дії щодо догляду, матеріального забезпечення та утримання. 02.03.2007р. кімната [ADDRESS] була приватизована Позивачкою та [PERSON] в рівних частинах. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] жодної участі у витратах на поховання не приймав. Просила усунути відповідача від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [PERSON], а саме на 7/60 частку квартири [ADDRESS]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити повністю. Додатково суду пояснили, що крім аліментів, жодної допомоги від відповідача ні позивач, ні син не отримували. Відповідач з покійним сином не спілкувався, його життям не цікавився, до дитячого садочка, в школу не ходив, вихованням сина не займався. Вважають, що відповідач повинен був спілкуватись з дитиною, підтримувати її морально, брати участь в вихованні. Син до батька за матеріальною допомогою не звертався. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Додатково суду пояснили, що до відповідача ні позивач, ні покійний син за матеріальною допомогою не зверталися. Коли приходив до сина, колишня дружина його не впускала. Крім аліментів, купував сину подарунки, по необхідності давав йому гроші. Спілкувався з сином через комп'ютер, зустрічалися. Допомагав на поховання сина - замовляв автобус, водолазів, спецавтомобіль. Після смерті сина в його кімнаті разом з позивачкою знайшли гроші в сумі 16 тисяч гривень. В судовому засіданні ухвалою суду замінено третю особу - державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори Панченко О.І. на Другу Чернігівську державну нотаріальну контору. Представник третьої особи - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, на розсуд суду (а.с.47). Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що з позивачкою проживають по сусідству, підтримують дружні стосунки. Їм відомо, що після розлучення, відповідач з сином не спілкувався, матеріальної допомоги, крім аліментів, не надавав, подарунків на день народження не дарив. Вихованням сина не займався, хоча проживав в будинку навпроти та виховував двох чужих дітей. На поховання сина допомоги не надавав. Похорони оплачувала позивачка, гроші збирали по друзям, сусідам, з роботи. Ні покійний [PERSON], ні позивачка до відповідача за будь якою допомогою не звертались. Допитана в якості свідка [PERSON] - кума позивача, хрестила покійного [PERSON], суду пояснила, що з часу розлучення, відповідача на дні народження [PERSON] ніколи не бачила. Відповідач з сином не спілкувався, навіть не здоровався з ним. Участі в вихованні не приймав. Похорони оплачувала позивачка, допомагали люди. Відповідач лише приніс 5 літрів спирту та булочки на поминальний обід 9 днів. [PERSON] матеріально не нуждався, він отримував стипендію, працював як під час практики так і після закінчення навчання в училищі, назбирав гроші 16 тисяч гривень. За допомогою він до батька не звертався. Позивачка та відповідач не спілкуються, не зустрічаються, між ними погані стосунки. Чи зверталась позивачка до відповідача щодо надання допомоги та чи відмовлявся відповідач надати допомогу, їй невідомо. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - сусід відповідача, суду пояснив, що роки два тому бачив, як син відповідача приїжджав до нього в село. Зі слів відповідача знає, що син ще приїжджав, але бачив його тільки один раз. Чи допомагав відповідач сину матеріально - йому невідомо. Коли помер син, особисто він допомагав відповідачу з рятувальною службою, замовляв автобус. На своєму власному автомобілі возив відповідача купувати спиртні напої, печиво, ковбасу, вінок. За все це розраховувався відповідач. Про те, що у відповідача є син, він знав, також знав, що вони спілкувалися. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду пояснив, що він працює разом з відповідачем. Відповідач на роботі розповідав, що у нього з сином добрі стосунки. Особисто бачив, як син до відповідача приходив декілька разів на роботу, по яких справах, не знає. На поховання сина відповідачу з роботи надавали допомогу грошима, виділяли гроші з профкому. Також, на прохання відповідача працівники допомагали виносити труну з моргу, на кладовищі. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 7/80 часток квартири [ADDRESS], яка належить спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новозаводською районною у м. Чернігові радою 02.03.2007р., зареєстрованого ЧМБТІ в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.05.2007р. за № 19071 в книзі № 211 (а.с.11, 12). Померлий [PERSON] за життя заповіту не склав. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] спадкоємцями першої черги є його батьки: [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом шестимісячний строк подали заяву про прийняття спадщини до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори. Частиною п. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України передбачено, що не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухиляються від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Позивач вважає, що відповідач самоусунувся від виховання свого сина та надання йому моральної підтримки, який потребував батьківського піклування, ніякої додаткової допомоги, крім аліментів, сину не надавав, а тому просить усунути відповідача від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Отже, та обставина, на яку посилається позивачка, що відповідач та спадкодавець не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги. Крім того, відповідно до пояснень позивача, ні вона, ні покійний [PERSON] не звертались за допомогою до відповідача. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень самої позивачки, відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 25 % від заробітної плати до 18 років за рішенням суду, а з 11.01.2011р. по 24.06.2013р. в добровільному порядку з власної ініціативи. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи, що суду не представлено жодних належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності вказують на те, що [PERSON] потребував допомоги відповідача, а останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання, тому суд вважає, що вимоги позову в частині усунення від права на спадкування за законом є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до ст.ст.88, 89 ЦПК України судові витрати покладаються на сторону проти якої постановлено рішення, тобто у даному випадку не відшкодовуються позивачу.

Outcome: dismissed