Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

26 вересня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2007 року шлюб між ними розірвано. До досягнення нею повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, проте після досягнення повноліття [PERSON] відмовився сплачувати аліменти. Вона навчається в Київському національному університеті на денній формі навчання з 2018 року за контрактом. ЇЇ мати [PERSON] щомісячно сплачує витрати на навчання у розмірі 2221 гривні 50 копійок. Просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати відповідача сплачувати їй витрати на навчання в розмірі 1/2 вартості послуг за навчання за місяць згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення 23 років в залежності від того, яка з цих обставин настане першою; - зобов`язати відповідача сплачувати їй щомісяця аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 2221 гривні 50 копійок. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). [PERSON] 15 травня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 цієї статті визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. З наданого суду договору про надання освітніх послуг № 6319-0085 від 13 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] є студентом Київського національного лінгвістичного університету на денній формі навчання (а.с. 4-5). За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ґрунтується на законі. Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача в розмірі 2221 гривні 50 копійок щомісяця. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти підлягають стягненню з дати пред`явлення позову до суду - з 26 вересня 2019 року. Термін закінчення навчання - 30 червня 2022 року, що підтверджується п. 9.2. договору про надання освітніх послуг № 6319-0085 від 13 серпня 2018 року (а.с. 5). Статтею 199 СК України визначено, що у випадку продовження навчання батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення двадцяти трьох років. Такого віку [PERSON] досягне [INFO] , тобто після закінчення навчання. Враховуючи, що, позивач продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 2221 гривні 50 копійок щомісяця, починаючи з 26 вересня 2019 року, та до досягнення двадцяти трьох років - [INFO] . Позивач також просить суд зобов`язати відповідача сплачувати їй витрати на навчання в розмірі 1/2 вартості послуг за навчання за місяць згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення 23 років в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Фактично такі витрати є додатковими витратами на дитину, стягнення яких регулюється статтею 185 СК України. У статті 185 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З позовної заяви вбачається, що мати позивача - [PERSON] щомісячно сплачує витрати на навчання у розмірі 2221 гривні 50 копійок. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З позовом про стягнення додаткових витрат на дитину звернулась сама дитина, а не один з її батьків, як це передбачено статтею 185 СК України. За таких обставин, відповідачем прав позивача в частині вимоги про стягнення додаткових витрат не порушено. Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідача в цій частині. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial