Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25 лютого 2016 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська звернувся позивач [PERSON] з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 20 травня 2014 року позивач та [PERSON] (відповідач-1) уклали договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу-1 суму грошових коштів у розмірі 26 000, 00 доларів США, а відповідач-1, в свою чергу, зобов`язався повернути вказані грошові кошти 20 листопада 2014 року. На підтвердження факту отримання від позивача грошових коштів відповідач-1 склав відповідну розписку. В обумовлену дату відповідач-1 позику не повернув, неодноразові звернення до відповідача-1 результатів не принесли, зобов`язання за договором не виконані, грошові кошти не повернуто. Окрім того, 01 вересня 2014 року позивач уклав із [PERSON] (відповідач-2) договір поруки, у відповідності до якого відповідач-2 взяв на себе обов`язок відповідати перед пвзивачем за грошовими зобов`язаннями відповідача-1 за вищевказаним договором позики в межах 200 доларів США. Позивач направляв відповідачу-2 письмове повідомлення про порушення відповідачем-1 свого зобов`язання та вимогу про виконання відповідачем-2 своїх обов`язків як поручителя за договором поруки від 01 вересня 2014 року, однак вимога була також проігнорована. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: стягнути з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 35\~657 доларів 21 цент США, що еквівалентно курсу НБУ становить 924\~948 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 25 800,00 доларів США, еквівалентно курсу НБУ 669 252,00 грн. - заборгованість за сумою позики; 8923,35 доларів США, еквівалентно курсу НБУ становить 231 471,70 грн. - проценти за користування позикою; 933,86 доларів США, еквівалентно курсу НБУ становить 24 224,33 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 200 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 5188 грн. 00 коп. - заборгованість за сумою позики; стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір, пропорційно задоволених вимог. В судовому засіданні позовні вимоги підтримані представником позивача в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, викликався до суду неодноразово належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи по суті у відсутність вказаного відповідача. Суд, заслухав представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, визнав позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 20 травня 2014 року позивач та [PERSON] (відповідач-1) уклали договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу-1 суму грошових коштів у розмірі 26 000, 00 доларів США, а відповідач-1, в свою чергу, зобов`язався повернути вказані грошові кошти 20 листопада 2014 року. На підтвердження факту отримання від позивача грошових коштів відповідач-1 склав відповідну розписку(а.с.6), оригінал якої долучено до справи за клопотанням представника позивача в процесі розгляду справи по суті. Зясовано, що в обумовлену дату відповідач-1 позику не повернув, неодноразові звернення до відповідача-1 результатів не принесли, зобов`язання за договором не виконані, грошові кошти не повернуто. Окрім того, 01 вересня 2014 року позивач уклав із [PERSON] (відповідач-2) договір поруки (а.с.7-8), у відповідності до якого відповідач-2 взяв на себе обов`язок відповідати перед пвзивачем за грошовими зобов`язаннями відповідача-1 за вищевказаним договором позики в межах 200 доларів США. Позивач направляв відповідачу-2 письмове повідомлення про порушення відповідачем-1 свого зобов`язання та вимогу про виконання відповідачем-2 своїх обов`язків як поручителя за договором поруки від 01 вересня 2014 року, однак вимога була також проігнорована. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Дане положення кореспондується із ст.525 ЦК України у відповідності до якої одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тому, відповідач-1 зобов`язаний був повернути позивачу позичені 26 000,00 доларів США 20 листопада 2014 року, як це було передбачено домовленістю між сторонами. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У зв`язку із тим, що угодою між сторонами не була передбачена безпроцентність позики - відповідач-1, окрім 26 000,00 доларів США, має сплатити позивачу проценти у розмірі 8923,35 доларів США. Розрахунок вказаної суми, здійснений із застосуванням облікової ставки НБУ, доданий позивачем до позову(а.с.9), суд визнає вірним. Окрім того, статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач-1 своєчасно не повернув суму позики - останній має сплатити позивачу 3% річних, розмір яких становить 933,86 доларів США, доданий позивачем розрахунок також суд визнає вірним (а.с.9). З урахуванням викладеного, загальна сума грошових зобов`язань відповідача-1 перед позивачем складає 35 857,21 доларів США. Окрім того, судом встановлено, що 01 вересня 2014 року позивач уклав з відповідачем-2 договір поруки (а.с.7-8), у відповідності до якого відповідач-2 взяв на себе обов`язок відповідати перед позивачем за грошовими зобов`язаннями відповідача-1 за вищевказаним договором позики в межах 200,00 доларів США. Відповідач-2 не заперечував, що отримував у січні 2015 року письмове повідомлення позивача про порушення відповідачем-1 свого зобов`язання та вимогу про виконання відповідачем-2 своїх обов`язків як поручителя за договором поруки від 01 вересня 2014 року. Однак він не сплатив обумовлену за договором поруки суму, сподіваючись на погашення суми боргу відповідачем-1 добровільно, однак цього не сталось. Статтею 554 ЦК України передбачено у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Тобто, в частині повернення позики у розмірі 200,00 доларів США Відповідач-1 та Відповідач-2 є солідарними боржниками по відношенню до Позивача. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Зазначені норми права дають підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. З урахуванням викладеного, сума грошових зобов`язань у гривні за курсом НБУ становить 930\~136 грн. 03 коп. При цьому розмір солідарного грошового зобовязання відповідачів у гривні в частині сплати суми позики у сумі 200 доларів США становить 5\~188 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved