Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

24.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. А також стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 400 (чотириста) гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, утримання яких потребує значних матеріальних витрат, тому змушена була звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до матеріалів справи, сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилися діти: [INFO] року - дочка, [PERSON] [INFO] року - син, [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвами про народження (серії [NUMBER] від 24.05.2013 року та серії [NUMBER] від 25.11.2016 року), які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідач є батьком дітей і в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 24.11.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved