overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 73 в будинку № 6 по вул. Дніпровська в м. Чернігові. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у [INFO]. На сьогоднішній день дане житлове приміщення знаходиться у державній власності. Пояснює, що з вересня 1995 року її син, [PERSON], перебуває у цивільному шлюбі та проживає зі своєю дружиною; адреса їхнього проживання їй не відома. Стверджує, що за весь цей час він жодного разу не зявився за місцем своєї реєстрації, не допомагав їй у веденні домашнього господарства та не підтримував матеріально. Вважає, що на сьогоднішній день є достатньо підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 73 в будинку № 6 по вул. Дніпровська в м. Чернігові. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації близько двадцяти років. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав суду аналогічні покази. Вислухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом досліджено матеріали справи, а саме: довідку № 2992 від 23.11.2015 року, видану КП «ЖЕК-13» про склад сімї (а.с. 3), акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 17 грудня 2015 року, яким встановлено не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], з вересня 1995 року (а.с. 4). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі без поважних причин з вересня 1995 року, тобто понад встановлений ч. 1 ст. 71 ЖК України шестимісячний строк. Обставини, на які посилається позивач, суд визнає достовірними, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню; на підставі ст. 72 ЖК України, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 73 у будинку № 6 по вул. Дніпровська в м. Чернігові. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач працює, отримує постійний дохід, інших утриманців немає, здоровий, тому має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 грн. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов′язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 25 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Також суд стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 грн., що підтверджується документально (а.с. 12). Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Відповідач є батьком її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до 19.07.2016 року, оскільки вона хворіє та не може відвідувати дошкільний заклад освіти. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає. Її доходів в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на період догляду за донькою [PERSON], [INFO] до 19.07.2016 року. У судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляд справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 14,15 ). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає ( а.с. 16 - заява). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року по 15.05.2015 рік ( а.с. 9 - копія рішення, а.с. 10 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Діти проживають разом з нею. Донька [PERSON], хворіє та потребує домашнього догляду до 19.07.2016 року ( а.с. 7 - копія довідки). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною шести років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною шестирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з дійсних обставин справи, матеріального становища відповідача, який є повнолітньою, працездатною особою, а отже має можливість вирішити питання відносно свого матеріального забезпечення, суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сім'я розпалася, з 30 червня 2015 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач до суду повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 27 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між ними не склалося, з 30 червня 2015 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазанчила, що 28 січня 2011 року між нею та [PERSON], виконавчим комітетом Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом №01, серії І-ЖД №129031. Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, у родині постійно виникають сварки та непорозуміння. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 лютого 2006 року, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 5 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2012 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина, [INFO], який проживає з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння, тому з червня 2015 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне «Талько». В суді позивачка позов підтримувала і пояснила, що припинили спільне проживання в грудні 2015 року, судовий збір просить не стягувати. Відповідач з позовом погоджувався. 25 квітня 2016 року суд надав сторонам строк для примирення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. В наданий судом строк сторони не примирились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позов підтримує, відповідач з позовом погоджується. Ці обставини встановлені з доводів позовної заяви, та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини, довідки про склад сім»ї. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 13 вересня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 11. Від спільного подружнього життя дітей не мають, подружніх стосунків не підтримують з 25 липня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливим, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, примирення між ними неможливе, не заперечує проти заочного розгляду справи, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи без його участі не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 13 вересня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 11 (а.с. 4), дітей від шлюбу не мають. Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Григор?єва Р.А. про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2011 року. Шлюб зареєстровано у Великошкарівській сільській раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають двох синів: Григор?єва [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через непорозуміння, скандали та зловживання відповідачем спиртними напоями. Важливими причинами розпаду сім?ї також є ненависть відповідача до старшого сина позивачки від першого шлюбу, постійні погрози дітям та образи. З серпня 2014 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Великошкарівській сільській раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: Григор?єва [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Судом встановлено, що\~сім'я фактично розпалась, з серпня 2014 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, що підтверджується заявою позивачки, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачкою в сумі 551,20 грн., підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 20.12.2011р. помер його батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Плисківської сільської ради Погребищенського району. Згодом вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивачки, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] листом повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], який помер 20.12.2011р., відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Плисківської сільської ради Погребищенського району, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved