Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

25.04.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 26.08.1995 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 110. Сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна буде вирішуватися окремо. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Позов позивач мотивує тим, що з жовтня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімї стали глибокі неприязні відносини з відповідачем, постійні сварки, життя в шлюбі стало нестерпним. Спільне проживання є неможливим. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна буде вирішуватися окремо. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.05.2018 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 06.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.06.2018 зупинене провадження по справі до 26.08.2018 року, для можливості примирення сторін. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді\~встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~зареєстрували шлюб\~26.08.1995,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~І-СР\~№153687\~від 29.03.2018\~року,\~виданим Шполянським\~районним відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №110. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з «Кравченко» на «Матіка» (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-СР №133389, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народився 01.01.2003, актовий запис №10. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Спір про поділ майна будуть вирішуватися окремо. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторонам надавався час на примирення з 26.06.2018 по 26.08.2018 року. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Сторонами не надано суду доказів того, що між ними досягнуто примирення. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Частинами 3, 4статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК (2947-14); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України. Згідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до норм ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу Судом зясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається. Після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище на дошлюбне «Кравченко». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24,56,\~105,\~110 -112, ст.113 ч.2ст.\~114,\~ СК України,

Outcome: approved