Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

24 червня 2016 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач, з урахування уточнених позовних вимог, просить припинити право спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача на автомобіль Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985; визнати за позивачем право спільної часткової власності на 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 та за відповідачем право спільної часткової власності на 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985; виділити позивачу 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації 1/2 частини автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 у сумі 243995грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.08.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Красногвардійським ВРАГС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, про що видано свідоцтво про одруження І-КИ № 046787. До моменту реєстрації шлюбу позивач та відповідач спільно однією сімєю не мешкали, спільного господарства та сімейного бюджету не вели, спільних витрат не несли. 28.04.2012р. в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти позивачем та відповідачем на підставі договору кредиту на купівлю транспортних засобів та акту прийому-передачі від 28.04.2012р. автомобіля було набуте спільне майно - автомобіль Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985. 29.09.2014р. рішенням Красногвардійського суду м.Дніпропетровська шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На сьогоднішній день позивач із відповідачем не можуть дійти згоди щодо порядку користування зазначеним автомобілем, поділу цього спільного майна подружжя. Фактично вищезазначений автомобіль, знаходиться у володінні та постійному користуванні відповідача, документи про право власності на зазначений автомобіль оформлено на імя відповідача. Відповідач використовує автомобіль самостійно на власний розсуд, автомобіль, ключі та документи на нього позивачу не передає і передавати відмовляється. Від позивача зазначений автомобіль приховується, постійне місцезнаходження автомобіля позивачу не відоме, а відповідач такої інформації не надає. У звязку з цим, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з цим позовом. Оскільки позивач не має доступу ні до автомобіля, ні до оригіналів документів щодо нього, він не має можливості за допомогою автотоварознавчої експертизи визначити вартість спільного майна - автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985, а тому змушений визначати його вартість самостійно за допомогою спеціалізованих джерел з продажу автомобілів. Середня ринкова ціна вищенаведеного автомобіля згідно з інформацією спеціалізованих інтернет-порталів з продажу вживаних авто складає: (480600грн. + 495380грн.) / 2 = 487990грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та зазначив, що спірний автомобіль дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, але зазначив, що хоче поділити усе спільне майно, яке позивач не зазначила у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачем у позові зазначено не все спільне майно подружжя, яке набуте за час шлюбу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 червня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №631, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). 29 вересня 2014 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між сторонами розірвано (а.с.14-15). За період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами за спільні кошти 28.04.2012р. на підставі договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів (а.с.5-10) та акту прийому-передачі автомобіля від 28.04.2012р. (а.с.16) набуто спірне майно, а саме придбаний автомобіль Honda Accord, легковий седан-В, 1997 року випуску, білого кольору, д/н АЕ 2724 AO, VIN (кузов) JHMCU1600DC200985, вартість якого становила 208390грн. Автомобіль Honda Accord, легковий седан-В, 2012 року випуску, білого кольору, д/н АЕ 2724 AO, VIN (кузов) JHMCU1600DC200985, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто позивача та відповідача (що відповідачем не заперечувалось). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини викладені позивачем у позовній заяві, а саме показали, що спірний автомобіль був придбаний сторонами у шлюбі. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). З огляду на наведені положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.69 СК України дружина та чоловік, мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). У відповідності до ч.1, 4 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно із ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Договору про зміну часток у праві сумісної власності між сторонами укладено не було, шлюбний договір між ними не укладався. Режим окремого проживання між сторонами по справі на час придбання спірного майна судом не встановлювався. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК). Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст.70 СК України. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте за час шлюбу, належить на праві спільної сумісної власності подружжю. Інші особи, навіть діти, не мають права на майно подружжя. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, та відсутні підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя у спільній власності, тож суд доходить висновку, що необхідно поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] шляхом припинення права спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача на автомобіль Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 та визнання за позивачем права спільної часткової власності на 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 та за відповідачем права спільної часткової власності на 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985, виділення позивачу 1/2 частину автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації 1/2 частини автомобіля Honda Accord, легковий седан В, 2012 року випуску, обєм двигуна 1997, білого кольору, д/н [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN - JHMCU1600DC200985 у сумі 243995грн. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved