Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

26 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18.09.2009 року по 19.10.2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач з липня 2012 року проживає окремо від їх родини та жодного з покладених обов`язків не виконує: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, зокрема не цікавиться станом її навчання та виховання, станом здоров`я, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Таким чином створились умови, які шкодять інтересам дитини. Крім того, відповідач схильний до скоєння злочинів насильницького характеру, має судимість, схильний до агресії, постійно тероризує позивача, погрожуючи їй та доньці фізичною розправою, є злісним неплатником аліментів. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Від представника виконавчого комітету Шосткинської міської ради через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. До заяви додано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Учасники справи судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справ без його участі. Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Своїм правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не повідомив. Суд визнає неповажною причину неявки відповідача в судове засідання та у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розглядає справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21), шлюб між якими розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2012 року (а.с. 36). Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положенням пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Із наведеного слідує, що суд може позбавити одного із батьків батьківських прав відносно дитини в разі, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та це не суперечить інтересам дитини. Судовим наказом Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25.10.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти в ј частині від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття (а.с. 37). Згідно розрахунку держаного виконавця заборгованість по аліментам з січня 2015 року по березень 2019 року складає 58034, 65 грн. (а.с. 34). У характеристиці учениці 3-Б класу Шосткинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 [PERSON] сказано, що її батько [PERSON] жодного разу в школу не з`явився, зі слів матері він із сім`єю не проживає, ніякої допомоги не надає і на даний час місце його перебування невідоме (а.с. 24). З висновку виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 238 від 01.07.2019 року вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований в с. Слоут Глухівського району Сумської області, не приймає участі в житті дитини ані особистої, ані матеріальної, не проявляє ніякого інтересу до шкільного життя та навчання доньки, що негативно впливає на розвиток дитини, тобто він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. З часу розлучення не сплачує аліменти. Тому орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 51). Враховуючи те, що відповідач тривалий час не займається вихованням та розвитком дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не має виховного впливу на дитину, не сприяє у здобутті освіти та підготовці доньки для самостійного життя, нехтуючи при цьому та ухиляючись від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо його доньки [PERSON] . Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1). На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved