Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

25 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Каліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, у якій просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 23 травня 2007 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є спадкоємицею останньої за правом представлення свого батька [PERSON], померлого 02 грудня 2006 року, однак вона не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини через тяжке матеріальне становище і відсутність коштів на оформлення спадщини. На даний час у неї виникла така можливість, а тому вона одразу звернулась до суду для продовження строку прийняття спадщини. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила судові витрати залишити за нею. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] /а.с. 9, 11, 40,41/. 02 грудня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №048939 /а.с. 10/. А в подальшому, 23 травня 2007 року померла мати останнього [PERSON] /а.с. 12/. За життя [PERSON] на праві власності належало нерухоме майно,\~ розташоване на території Каліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. За життя [PERSON] заповіту не складала. Її спадкоємцем першої черги за законом є син [PERSON], який помер до відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З інформації, наданої Шосткинською районною державною нотаріальною конторою від 07.09.2018р. та від 11.02.2019р. вбачається, що після смерті 23 травня 2007 року [PERSON] та 02 грудня 2006 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с. 27-28, 50-51). За змістом ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що позивач є спадкоємцем після своєї баби [PERSON], за правом представлення. Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище і визнає її поважною. Наявність даних обставин підтверджено довідкою з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з якої вбачається, що позивач за період з 2 кварталу 2007 року по 2 квартал 2017 року хоча й отримувала дохід, проте він не завжди мав регулярний характер, та його розмір був досить низьким. Крім того, розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивач не зверталась, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], судом не встановлено. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. На підставі викладеного і

Outcome: approved