Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

24 грудня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] до Білецьківської сільської ради, [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки. [PERSON] позовну заяву обґрунтував тим, що під час розгляду цивільної справи Кременчуцьким районним судом №536/799/14-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки йому стало відомо, що [PERSON], являється власником суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] на підставі договору дарування земельних ділянок посвідченого 01 жовтня 2008 року внесеного до державного реєстру правочинів 01 жовтня 2008 року, № витягу 6585573. В ході розгляду справи з'ясувалося, що колишня власниця домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] на підставі рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року отримала державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку 0,0300 га по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) та на підставі рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року отримала державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку 0,0800 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Дані земельні ділянки є суміжними з його земельною ділянкою. 1 жовтня 2008 року на підставі договору дарування земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Сапко О.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 1563 [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] вищезазначені земельні ділянки. Відповідно без будь-якої на те згоди та попередження у позивача фактично було вилучено частину земельної ділянки та передано у власність [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських гад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно з п. 1.12,1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. №43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Згідно з п.2.1 Інструкції роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянкі заповнення бланка державного акта. Відповідно до п.2.4 Інструкції межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натурі (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовимі знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. Перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки. Проте під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та отримання [PERSON] державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, з позивачем як з власником суміжної земельної ділянки не проводилося погодження меж земельних ділянок. Згідно довідки Білецьківської сільської ради № 18-1224 від 27.08.2013 року за позивачем числиться земельна ділянка площею 0,15 га з фонду комунальної власності в [ADDRESS]. Більш того, комісією з питань соціально-економічного розвитку, земельного законодавства, охорони природи під час засідання 24 червня 2014 року було встановлено: «дослідивши записи в подорожній книзі сільської ради за 1983-1985 роки та 1986-1990 роки стало відомо, що за домоволодінням по [ADDRESS], яке належить [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,15 га. Від так достеменно відомо, що йому фактично передано в користування земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] загальною площею 0,15 га. Проте під час приватизації було допущено помилку щодо фактичних розмірів земельної ділянки по [ADDRESS] з огляду на наступне. Згідно виписки з протоколу № 41 від 24.06.2014 р. постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку, земельного законодавства, охорони природи вбачається, «... провівши обстеження земельної ділянки в [ADDRESS], яка перебуває в користуванні [PERSON] та в ході дослідження архівних документів стало відомо, що при розробці технічної документації та оформленні [PERSON] (згідно договору дарування від 01.10.2008 р. «Дарувальник», а [PERSON] Обдарована») державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0800 га допущено помилку, оскільки виконавчим комітетом Чечелівської СР 26 березня 1955 року [PERSON] (котрий являється спадкодавцем [PERSON].) наділено усадьбу 0,0800 га за № 746 (де проживає [PERSON].), дана земельна ділянка знаходиться на протилежній частині вулиці Чкалова і ніякого відношення до спірної земельної ділянки по [ADDRESS] не має, доказом цього є архівний витяг № 06-15/Г-245 від 02.08.2013 р. та архівна виписка №05-14/Г-564 від 01.10.1998 р. Більш того, згідно виписки з рішення 14 сесії 4 скликання Білецьківської сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель» від 02.06.2004 р. вбачається, «Передати безоплатно, у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку громадянці [PERSON] жительці [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,08 га в [ADDRESS]», від так з даного рішення вбачається, що земельна ділянка площею 0,08 га дійсно знаходиться в іншій частині вул.Чкалова, та жодного відношення до суміжної земельної ділянки в [ADDRESS] не має.» Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 80-14 від 01 вересня 2014 року на сторінці 3 експерт зазначає згідно даних, вказаних в державних актах [NUMBER] та [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], площа вказаної земельної ділянки повинна становити 11 000 м.кв. Фактично площа земельної ділянки по [ADDRESS] становить 707 м.кв., що на 393 м. кв. менше, ніж вказано в державних актах [NUMBER] та [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS]. Площа земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] з урахуванням самовільно зайнятої земельної ділянки становить 1500 м.кв.», тобто експертом підтверджено той факт, що в користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,15 га. Просив суд з підстав ст.ст.116,152,154,155,158 ЗК України визнати недійсним та скасувати рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року про передачу у власність земельну ділянку 0,0300 га по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року про передачу у власність земельну ділянку 0,0800 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Визнати недійсними та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0800 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010654800207, державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0300 га. зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010654800208. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позові. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Представник Білецьківської сільської ради в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], представників позивача та відповідача, [PERSON], дослідивши матеріали справи, давши повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що рішенням Кременчуцького районного суду від 15.10.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено частково та зобов'язано [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,03 Га, розташовану в [ADDRESS] по межі згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №80-14 від 01.09.2014 року. [PERSON], є власником суміжних з позивачем земельних ділянок по [ADDRESS] на підставі договору дарування земельних ділянок посвідченого 01 жовтня 2008 року внесеного до державного реєстру правочинів 01 жовтня 2008 року, № витягу 6585573, що не оспорюється сторонами. Колишня власниця домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] на підставі рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року отримала державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку 0,0300 га по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) та на підставі рішення 2 сесії 5 скликання Білецьківської сільської ради від 14.04.2006 року отримала державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку 0,0800 га по [ADDRESS], в с.Чечелево для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Згідно довідки Білецьківської сільської ради № 18-1224 від 27.08.2013 року за позивачем числиться земельна ділянка площею 0,15 га з фонду комунальної власності в [ADDRESS]. Комісією з питань соціально-економічного розвитку, земельного законодавства, охорони природи під час засідання 24 червня 2014 року було встановлено, що дослідивши записи в подорожній книзі сільської ради за 1983-1985 роки та 1986-1990 роки стало відомо, що за домоволодінням по [ADDRESS], яке належить [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,15 га. Разом з тим, висновок судової будівельно-технічної експертизи № 80-14 від 01 вересня 2014 року на сторінці, що була призначена по цивільній справі №536/799/14-ц, на який посилається позивач містить дослідження лише меж земельних ділянок сторін, а питання чи вірно встановлені межі земельної ділянки позивача з іншими суміжними земельними ділянками експертом не досліджувалось. Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено порушення його прав, як землекористувача, з боку саме [PERSON] чи [PERSON], як власниць суміжної земельної ділянки.

Outcome: dismissed