Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою та просила встановити факт смерті діда [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що її дід - [PERSON] помер 01 лютого 2018 року в м. Алчевську Луганської області. Отримати документи, що підтверджують факт смерті, здійснити реєстрацію факту смерті не може, оскільки на таке звернення відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові надало письмову відмову. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень не надали. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч. 2ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявником надано суду свідоцтво про смерть [PERSON], видане відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 08.02.2018 року, довідку про причину смерті № 91 від 02.02.2018 року, відповідно до якої [PERSON] помер 01.02.2018 року, причина смерті: дифузний кардіосклероз, лікарське свідоцтво про смерть № 91 від 02.02.2018 року відповідно до якого [PERSON]і. помер 01.02.2018 року в м. Алчевську Луганської області. Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові, однак відповіддю № 1003/15.2-04-04 від 24.03.2018 р. йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті надано свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті. Пунктом 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі наведеного, суд, приймає в якості доказів надані заявником документи, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Оскільки реєстрація смерті громадянина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON] в м. Алчевську Луганської області 01 лютого 2018 року.

Outcome: approved