Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

26.01.2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з матір`ю. Протягом останніх років відношення із відповідачем поступово погіршувалися, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 02.03.2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В заяві зазначає, що позов визнає. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 12.03.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст.268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2014 року, сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 20.09.2014 (а.с.4). Як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2016, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції у шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Одночасно, відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 20.09.2014, про що складено актовий запис за №1716, слід розірвати. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, а відтак сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , то його слід залишити проживати з матір`ю. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908 грн. Відповідно дост.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти судові витрати позивача при подачі позову до суду а саме 908 грн судового збору В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved