Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

24 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем другої черги за законом, обґрунтовуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON] у віці 66 років. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] та на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві вказувала, що вона познайомилася з померлою близько 15 років тому, оскільки винаймала у неї квартиру для проживання за адресою: [ADDRESS] . Так як у померлої зовсім не було близьких родичів, у неї з нею склалися дуже теплі та дружні відносини протягом цих всіх років. Близько 6 років тому, оскільки в неї з померлою склалися такі родинні відносини, [PERSON] попросила її переїхати до неї в будинок та проживати разом з нею однією сім`єю, допомагати по господарству. Коли вона прийняла її пропозицію та переїхала проживати до неї у будинок, вона у шлюбі не перебувала. Через деякий час у [PERSON] став погіршуватися стан здоров`я, вона почала потребувати стороннього догляду, який вона їй і надавала. Померла неодноразово жалілася їй, що в неї залишився лише один родич [PERSON] , який мешкає в Полтаві, але він її не провідує, по господарству не допомагає, хоча вона неодноразово до нього телефонувала з такими проханнями, які завжди закінчувалися ігноруванням. За час проживання разом з померлою дійсно ніхто з родичів ніколи не з`являвся та не надавав їй допомогу, яку вона дійсно потребувала. Крім подруг та куми, з померлою ніхто не спілкувався. Протягом цих всіх років вони з померлою були пов`язані спільним побутом, існували взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, спільне харчування, участь у спільних витратах на утримання житла. Оскільки згодом у [PERSON] значно погіршився стан здоров`я, вона взагалі взяла всю опіку над нею на себе, а саме: догляд за нею, займалася прибиранням будинку, прибудинкової території, купівлею продуктів харчування, приготуванням їжі, пранням речей, ремонтом будинку, здійснювала її повне матеріальне забезпечення. Оскільки вони з померлою були наче сестри та проживали однією сім`єю понад 5 років, то вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцем [PERSON] у другу чергу, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані. Просила суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] з січня 2014 року до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати її, [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем за законом другої черги разом з [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.04.2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Наконечна О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Плескач Г.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко О.В. в судове засідання не з`явилася, але надала суду лист (а.с.159), в якому просила суд слухати справу у її відсутність. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко Ольги Вікторівни. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Наконечну О.М., відповідача [PERSON] , представника відповідача адвоката Плескач Г.А., свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 листопада 2019 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.97). Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві, в судовому засіданні стверджувала, що проживала разом з [PERSON] з січня 2014 року по день її смерті [INFO] однією сім`єю, протягом цього часу вони з померлою були пов`язані спільним побутом, існували взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, спільне харчування, участь у спільних витратах на утримання житла. Також вказувала в позові та в судовому засіданні, що згодом у [PERSON] значно погіршився стан здоров`я і вона взагалі взяла всю опіку над нею на себе, а саме: догляд за нею, займалася прибиранням будинку, прибудинкової території, купівлею продуктів харчування, приготуванням їжі, пранням речей, ремонтом будинку, здійснювала її повне матеріальне забезпечення. Оскільки вони з померлою були наче сестри та проживали однією сім`єю понад 5 років, то вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцем [PERSON] у другу чергу, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи, наданими позивачем доказами, показаннями свідків не доведено, що [PERSON] з січня 2014 року по [INFO] проживала однією сім`єю з [PERSON] , протягом цього часу вони були пов`язані спільним побутом, між ними існували взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, вони приймали участь у спільних витратах на утримання житла. Не доведено матеріалами справи, що згодом у [PERSON] значно погіршився стан здоров`я і [PERSON] взагалі взяла всю опіку над нею на себе, а саме: догляд за нею, займалася прибиранням будинку, прибудинкової території, купівлею продуктів харчування, приготуванням їжі, пранням речей, ремонтом будинку, здійснювала її повне матеріальне забезпечення. Також позивачем не доведено, ні наданими доказами, ні показаннями свідків, що вона з померлою проживала однією сім`єю понад 5 років, а тому вона має право на спадкування разом із спадкоємцем [PERSON] у другу чергу, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані. Навпаки матеріалами справи досить повно доводиться, що [PERSON] отримувала з квітня 2008 року по листопад 2019 року пенсію (а.с.162-166), працювала в Колективному підприємстві «Краса і Мода» перукарем, отримувала заробітну плату і була звільнена з роботи 13.02.2019 року (а.с.62,79, 120-121, 179-180, 214-217) та отримувала кошти від оренди квартири [ADDRESS] (а.с.63). [PERSON] самостійно сплачувала за комунальні послуги (а.с.13-14, 222-224, 234-236). Судом не приймаються доводи позивача, що [PERSON] хворіла з 2015 року, потребувала стороннього догляду, через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, показаннями свідків, а також сама позивач надала суду медичні документи (а.с.11,12), які датовані 14.06.2019 року та 19.04.2019 року. Цивільно-правовий договір між [PERSON] та [PERSON] з надання послуг по догляду за [PERSON] , [INFO] був укладений 15 травня 2019 року (а.с.32-34). І дані докази не можуть слугувати підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю понад 5 років, вели спільне господарство, мали спільний бюджет і [PERSON] матеріально забезпечувала померлу, яка через похилий вік та хворобу була у безпорадному стані. В пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки доказів того, що позивач постійно на протязі п`яти років проживала з [PERSON] , була пов`язана з нею спільним побутом, вони мали взаємні права та обов`язки, позивач надавала померлій матеріальну допомогу та опікувалась нею, суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed