Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

25 серпня 2021 року до Кам`янського районного суду Черкаської області надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви зазначається що [PERSON] був госпіталізований до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 13 серпня 2021 року о 21 годині 20 хвилин на підставі направлення на госпіталізацію, що видане лікарем психіатром Черкаської СШМД Євона. Після особистого огляду [PERSON] комісія прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації до психіатричного стаціонару для проведення лікування, в зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу та того, що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Однак, [PERSON] від запропонованої госпіталізації відмовився, в зв`язку з чим в/о директор змушений звернутися до суду з вказаної заявою. Представник заявника, лікар - психіатр Конопленко І.П. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Зазначив, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу -параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, галюцинаторно-маячним синдромом з агресивними діями та виявленням реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Крім того, відомо, що [PERSON] хворіє з 2006 року, в цьому ж році наніс ножові поранення батькові. Перебував на примусовому лікуванні в Дніпропетровській та Чернігівських психіатричних лікарнях, продовжував лікування в КНП «ЧОПЛ ЧОР» з 14.01.19 по 20.05.20. Після цього ще раз проходив лікування у зв`язку з агресивною поведінкою 11.01.2021 по 02.02.2021. Від запропонованої госпіталізації у добровільному порядку [PERSON] категорично відмовився. Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Іщенко Т.В. заяву підтримала та просила її задовольнити, оскільки [PERSON] потребує негайної медичної допомоги фахівців. Особа, стосовно якої розглядається заява, - [PERSON] під час судового засідання проти задоволення заяви про госпіталізацію у психіатричний стаціонар без його згоди заперечив, хворим себе не вважає. Підтвердив в судовому засіданні, що йому було запропоновано госпіталізацію в добровільному порядку, але він відмовився. Законний представник [PERSON] - [PERSON] просив задовольнити заяву та застосувати примусову госпіталізацію до сина, оскільки його життя в небезпеці, так як син поводиться агресивно та неадекватно. Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.340 ЦПК України, у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. Згідно ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу», у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Як вбачається з направлення на госпіталізацію лікаря-психіатра Євона - Рябчич С.В. , був доставлений у приймальне відділення в зв`язку з погіршенням психічного стану та наявністю психічного захворювання - шизофренія, параноїдна форма. Психомоторне збудження. Направлено в обласну психіатричну лікарню. Відповідно до заяви в/о директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», [PERSON] , на підставі вищевказаного направлення, госпіталізовано до психіатричного закладу 13 серпня 2021 року о 20 годині 51 хвилин. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №2552/02 від 16.08.2021, [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром з агресивними діями та виявленням реальних намірів, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих і потребує стаціонарного лікування на підставі ст.14 Закону України «Про Психіатричну допомогу» в примусовому порядку. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею. Разом з тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що психічне захворювання у [PERSON] проявляється з 2006 року, неодноразово перебував на лікуванні у психіатричному закладі, останній раз 6,5 місяців тому був виписаний із стаціонару. Ліки під час перебування вдома не вживає, став збуджений, виганяє батька з дому, бігав за останнім з молотком, затримувався співробітниками спецназу, доставлений в лікарню швидкої допомоги в кайданках, тобто вчиняє реальні дії, які являють безпосередню небезпеку для оточуючих, в зв`язку з наявним психічним розладом у добровільному порядку відмовляється від лікування, суд приходить до висновку, що заява в/о директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Захарченко Л.В. підлягає задоволенню.

Outcome: approved