Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

26.11.2020 Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 22038000122753. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 74930,00 грн. зі сплатою щомісячної комісії в розмірі 3,5 % від суми кредиту, процентів на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 0,001 % та процентів на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56,0 % річних. Також 22.04.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № [NUMBER] . Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 49900,00 грн. зі сплатою процентів на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 48 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56,00 % річних на строк 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні наступні 12 місяців. У порушення умов договорів відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.10.2020 у нього перед банком виникла заборгованість у сумі 86939,83 грн. та 75799,26 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну заборгованість за кредитними договорами від 22.04.2019, яка станом на 28.10.2020 складає 162738,83 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.12.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Ухвалою суду від 21.01.2021 ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті на 04.02.2021. 04.02.2021 представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Суд встановив, що 22.04.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22038000122753, який підписано відповідачем (а.с. 5). Згідно з умовами договору банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти на споживчі потреби в сумі 74930,00 грн., на строк 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 22 квітня 2022 року. Вказаним пунктом договору передбачено, що за обслуговування кредиту відповідач зобов`язався сплачувати банку щомісячну комісію в розмірі 3,5% від суми кредиту, а також проценти за користування кредитом в розмірі 0,001 % річних нарахованих на строкову заборгованість та 56,0 % річних нарахованих на прострочену заборгованість. Також, 22.04.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений договір № 26200000421857 про встановлення кредитного ліміту, який підписано відповідачем (а.с. 6). Згідно з умовами договору позивач зобов`язався здійснювати кредитне обслуговування поточного рахунку відповідача № [NUMBER] , відкритого в банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (Кредитної картки) шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення (Кредиту) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Відповідно до п. 1.2.1 договору ліміт кредитної лінії на дату укладання цього договору становить 49900,00 грн. Пунктом 1.2.2. визначено, що строк дії кредитного ліміту 12 місяців та може бути продовжений на той же строк і на тих же умовах, якщо не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Кредитного ліміту жодна зі сторін не заявить про його припинення. Відповідно до п.п. 1.2.3., 1.2.4. вказаного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується: на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 48,00 %, на прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 56,00 % річних. Щомісячна комісія за користування лімітом Кредитної лінії встановлена в розмірі 2,0 % віл фактичної заборгованості за кредитом станом на останній банківський день поточного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначених кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за їх користування, у зв`язку з чим станом на 28.10.2020 загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 22038000122753 складає 86939,57 грн., з яких: 64248,03 грн. - залишок простроченого кредиту; 4333,69 грн. - залишок прострочених відсотків; 18357,85 грн. - залишок прострочених комісій (а.с. 13). Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.10.2020 за кредитним договором № 26200000421857 складає 75799,26 грн., з яких: 44605,65 грн. - залишок простроченого кредиту; 23415,21 грн. - залишок прострочених відсотків; 7778,40 грн. - залишок прострочених комісій (а.с. 11-12). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі кредитних договорів отримав кредити у розмірах 49900,00 грн. та 74930,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитами та щомісячних комісій але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, процентів та комісії не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладених договорів. Отже, загальна заборгованість відповідача за двома кредитними договорами становить 162738,83 грн. Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитні договори, укладені між сторонами, встановлюють обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячні комісії та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за договорами, а у випадку порушення умов договорів, позивач наділений правом вимоги дострокового повернення заборгованості з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитами та прострочених комісій, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, процентів та комісій, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved