Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

26 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, а 03 березня 2014 року уточнила позовні вимоги до [PERSON], Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про усунення від права на спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що у квітні 2010 року [PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із позовом про визнання за ним права власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] тітки [PERSON] [PERSON] було подано зустрічний позов, в якому вона ставила питання про усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] та визнання права власності на 3/4 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] По цій справі 08 квітня 2011 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області позов [PERSON] було задоволено, у задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено. 04 жовтня 2011 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 квітня 2011 року скасовано у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності та [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення від права на спадкування та визнання права власності - відмовлено. 31 жовтня 2011 року [PERSON] знову звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із позовом про встановлення факту родинного зв'язку з [PERSON] та визнання права власності на частку квартири, який задоволений рішенням суду від 03 червня 2013 року у повному обсязі, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2013 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року. Позивач вказала, що завжди заперечувала проти позову [PERSON], оскільки вважає, що він не є родичем померлої [PERSON], яка була дружиною її батька, але враховуючи, що суд визнав відповідача [PERSON] племінником померлої [PERSON], змушена звернутись до суду із цим позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування після [PERSON] та визнання спадкоємцем після смерті [PERSON] з наступних підстав: Вищевказаним рішенням суду, відповідач був визнаний рідним племінником померлої [PERSON], тобто спадкоємцем другої черги за законом на підставі положень ст. 1266 ЦК України. При цьому, положеннями п. 5-6 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному у стані. В даному випадку існують обґрунтовані підстави для усунення відповідача від спадкування після смерті [PERSON], що підтверджується наступним: З 24 жовтня 1986 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який страждав цілою низькою хронічних хвороб, був хворим на цукровий діабет у 2005 році переніс ампутацію ноги, з того часу пересувався у інвалідному візку й взагалі потребував постійної сторонньої допомоги. Оскільки його дружина [PERSON] також була особою похилого віку, страждала на хронічний піелонефріт та скаржилась на стан здоров'я, на протязі майже 10 років позивач була членом їх родини мешкала з ними та здійснювала необхідний догляд й допомогу, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, підтримувала в належному стані квартиру, взяла на себе організаційну та матеріальну відповідальність за їх поховання. Після смерті [PERSON], вона прийняла спадщину, яка складалась з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та стала мешкати разом із [PERSON], вони вели спільно господарство, мали спільний бюджет тощо. 29 вересня 2009 року [PERSON] потрапила до лікарні військово-медичного центру в зв'язку з погіршенням стану здоров'я з приводу хронічного сульозного холециститу, 30.09.2009 року їх було зроблено операцію, 06.10.2009 зроблено повторну операцію. Весь цей час позивач знаходилась поряд із нею, оскільки остання була у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги. В той же час, [PERSON], який вважає себе спадкоємцем [PERSON] ніколи не цікавився її станом здоров'я, а коли [PERSON] потрапила до лікарні та знаходилась там з 29.09.2009 року по 07.10.2009 року, відповідач жодного разу до неї не приходив, ніяк не допомагав, тобто ухилявся від надання необхідної допомоги останній, яка знаходилась у безпорадному стані. Враховуючи, що на підставі положень діючого законодавства відповідач має бути усунений від права на спадкування після [PERSON], а близьких родичів у [PERSON] немає, вважала, що саме вона має право на прийняттяспадщини, з огляду на те, що мешкала разом зі своїм батьком та мачухою більш ніж 5 років, до часу їх смерті та є спадкоємицею четвертої черги за законом після [PERSON] З вказаних підстав просила її позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] вказала, що її батько [PERSON], який помер 03 червня 2009 року, з 1986 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], померлою [INFO]. На час їх спільного проживання у неї з [PERSON] склалися добрі стосунки і вона вважала її своєю матір'ю. Жодного разу [PERSON] не розповідала проте, що у неї є племінник чи інші родичі. Після погіршення стану здоров'я батька у 2004 році вони переїхала до сел. Комсомольське, де мешкала разом з ними та надавала допомогу, забезпечувала всім необхідних, оскільки [PERSON] в силу похилогу віку не мала змоги доглядати за батьком. Працювала та була зареєстрована на той час в м. Донецьк, планувала свою роботу з огляду на віддаленість місця проживання. Після того, як [PERSON] потрапила до лікарні, відповідач жодного разу не відвідав її, не надавав допомоги, не цікавився її станом, який був вкрай тяжким та безпорадним. Крім того, [PERSON] вказала, що дійсно до часу хвороби, [PERSON] мала змогу самостійно пересуватись та самостійно поїхала у лікарню в м. Харків, але після операції догляд за нею здійснювала саме вона. Представник позивача - [PERSON], підтримав позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольнити у повному обсязі та зазначив про те, що відповідач [PERSON] не цікавився життям, станом здоров'я [PERSON], не надавав будь-якої допомоги, враховуючи, що спадкодавця страждала низкою хронічних хвороб та потребувала допомоги. Єдиною особою, що здійснювала догляд за пристарілими [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] Не дивлячись на те, що у післяопераційний період [PERSON] була у безпорадному стані, [PERSON] виявляв байдужість до неї та бездіяльність, не був присутній навіть на похованні. Враховуючи дії відповідача він має бути усунений від спадкування, а [PERSON] визнана спадкоємцем [PERSON] Представник відповідача - адвокат [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала у повному обсязі та вказала, що посилання позивача не відповідають дійсності. Її довіритель - [PERSON] був у добрих стосунках зі своєю тіткою [PERSON], будь-якого ухилення від надання їй допомоги місця не мало. [PERSON] знав, що [PERSON] поїхала на операцію, яка була плановою, в ході чого і настала її раптова смерть. [PERSON] не мешкала разом з [PERSON], оскільки проживала та працювала у м. Донецьк, інколи приїздила провідати батька, більш того [PERSON] за життя не потребувала сторонньої допомоги, самостійно пересувалась та здійснювала догляд за [PERSON] Від Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області на адресу суду надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку: Спірним є питання про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] та визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом. Так, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №178. (а.с.8) Як встановлено рішенням судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04 жовтня 2011 року, за життя [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та їм на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], належну йому ? частку квартири успадкувала дружина [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] оформити спадщину після чоловіка на ? частку квартири не встигла, оскільки померла до закінчення шестимісячного строку після його смерті, але спадщину прийняла, оскільки мешкала разом з чоловіком. ( а.с.10) 08 грудня 2009 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку майна [PERSON] - квартири [ADDRESS]. (а.с.9) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03 червня 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року, встановлено факт того, що [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] та визнано за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті тітки право власності на ? частки квартири [ADDRESS]. (а.с.11-14, 29-31,110-111) Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог в частині усунення відповідача від права на спадкування за законом та постійного проживання з [PERSON], не менш ніж п'ять років до часу її смерті, надала до суду: Акт обстеження від 04 серпня 2010 року, складений депутатом Комсомольської селищної ради [PERSON] в присутності свідків, відповідно до якого [PERSON], мешкає за адресою [ADDRESS]. [PERSON] постійно на протязі всього життя допомагала своїм батькам коли їм потрібна була допомога, забезпечувала належними ліками та продуктами харчування. Допомагала постійно підтримувати в належному стані квартиру, взяла на себе організаційну та матеріальну відповідальність за їх поховання. (а.с.15) Копії розрахункових товарних чеків від 07 та 08 жовтня 2009 року про придбання ритуальної атрибутики на суму 1581 грн., та організацію поминального обіду - 2770 грн. ( а.с.20) Довідку від [INFO], видану [PERSON], про те, що [PERSON] 30 вересня 2009 року та 06 жовтня 2009 року проведено операційно-хірургічне втручання у відділенні Харківського військово-медичного клінічного центру. [INFO] пацієнтка померла. (а.с.17) Довідку лікаря [PERSON], від [INFO], відповідно до якої [PERSON], з 29 вересня 2009 року по [INFO] перебувала у ХМКЦ та здійснювала догляд за матір'ю - [PERSON] Вартість лікування та наданих [PERSON] медичних послуг склала 2511,04 грн. ( а.с.16, 18) Копію медичної карти [PERSON], оригінал якої оглянутий у судовому засіданні, де зокрема при зверненні до лікаря 12 серпня 2008 року, [PERSON] встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ішемічна хвороба серця та визначено про те, що вона потребує сторонньої допомоги. ( а.с.163) Медичну документацію [PERSON], пенсійне посвідчення, довідку МСЕК про інвалідність І групи. ( а.с. У судовому засіданні були допитані свідки: -свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що знає батьків [PERSON], які проживали в сел. Комсомольське. [PERSON] мешкала в м. Донецьк, але постійно приїжджала до батьків, надавала допомогу. З 2004 по 2009 рік вона фактично була членом їх сім'ї. Коли [PERSON] перебувала у лікарні, [PERSON] здійснювала за нею догляд, до часу хвороби [PERSON] самостійно пересувалась. -свідок [PERSON] суду показала про те, що знайома з [PERSON], яка до часу смерті самостійно пересувалась, але в силу віку потребувала допомоги, яку надавала їй [PERSON], яка хоча і працювала у м. Донецьк, але з 2005 року мешкала разом із батьком та мачухою. [PERSON], допитаний як свідок, суду показав, що [PERSON] фактично мешкала зі своїми батьками в сел. Комсомольське, працювала позмінно в м. Донецьк, після роботи, на вихідні їхала до батьків, здійснювала за ними догляд, купувала ліки, допомагала по господарству. Також зазначив, що в останнє бачив [PERSON] у 2009 році, вона нормально почувалась, самостійно пересувалась. -свідок [PERSON], суду показала, що [PERSON] проживала в м. Донецьк, постійно навідувалась до батьків, де були належні їй речі, надавала необхідну допомогу. [PERSON] померла раптово, до часу смерті самостійно пересувалась. [PERSON] показала, що після хвороби [PERSON], [PERSON] постійно проживала в сел. Комсомольське та доглядала за пристарілими батьками, хоча працювала в м. Донецьку. В останній раз вона бачила [PERSON] за два місяці до смерті та скаржилась на підвищений тиск, біль у суглобах, пересувалась самостійно. -свідок [PERSON] вказала, що бачила [PERSON] коли вона їхала у лікарню на операцію, їхала вона на електропоїзді самостійно. До цього часу періодично була у [PERSON] вдома, де бачила [PERSON], яка з 2004 року мешкала з батьками, надавала їм допомогу. Крім того, [PERSON] за життя висловлювала намір залишити своє майно - квартиру [PERSON] [PERSON], колишній чоловік [PERSON], показав суду, що вона мешкала в сел. Комсомольське з батька, причиною переїзду стала хвороба батька. Працювала вона в м. Донецьк, періодично приїздила, в свою чергу він мешкав у м. Донецьк зі своїми дітьми, один з яких на той час був неповнолітнім. Згідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до п. 4 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Власне в ході розгляду справи встановлено, що підтверджено наданою позивачем медичною документацією, що [PERSON] мала типові віку захворювання, задовільний стан здоров'я, але мала змогу самостійно забезпечити умови свого життя. Більш того, відповідну допомогу, як особа похилого віку, [PERSON] з 08 листопада 2006 року, отримувала від Зміївського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, про що свідчить досліджена у судовому засіданні особова справа [PERSON] 01 жовтня 2009 року [PERSON] звернулась з заявою про зняття її з безоплатного обслуговування відділення соціальної допомоги на період перебування у лікарні. До посилань [PERSON] про те, що підпис у заяві від 01 жовтня 2009 року не належить [PERSON] суд ставиться критично та не приймає їх до уваги. Так, позивач стверджувала, що саме вона здійснювала догляд за [PERSON] у період з 30 вересня 2009 року по 07 жовтня 2009 коли їй було зроблено операцію і вона була у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги. Однак, після операційний стан [PERSON], не може розцінюватися, як потреба допомоги саме відповідача [PERSON], рівно як і того факту, щоостанній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Більш того, вищевизначеною медичною документацією наданою позивачем та дослідженою у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] отримувала медичну допомогу в лікувальному закладі, але з непереборних причин, раптово померла. З аналізу повідомлених свідками даних, суд дійшов висновку про те, що обставини повідомлені ними не вказують на те, що [PERSON] була у безпорадному стані у зв'язку з чим потребувала сторонньої допомоги. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Таким чином, [PERSON] в обґрунтування позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів умисного ухилення [PERSON] від надання [PERSON] допомоги і існування сукупності обставин, які обумовлюють усунення спадкоємців від права на спадкування та доказів на їх підтвердження. Крім того, право власності в порядку спадкування за законом на ? частини спірної квартири, вже визнано за відповідачем, рішенням суду від 03 червня 2013 року, яке набрало законної сили і задоволені позовні вимоги про визнання права власності виключають задоволення позовних вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування. Стосовно вимоги [PERSON] про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом слід зазначити наступне: У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), слід враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'ю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. В ході судового розгляду позивач стверджувала про те, що у період з 2004 року та власне по теперішній час, вона мешкала однією сім'єю з спадкодавицею за адресою [ADDRESS]. У відповідності до паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Петровським РВ ДМУ УМВС в Донецькій області 07 жовтня 1999 року. [PERSON] 31 грудня 2009 року знято з реєстрації Петровським РВ Донецької області та 22 січня 2010 року зареєстровано по [ADDRESS]. Згідно копії трудової книги [PERSON], 25 серпня 2004 року вона прийнята на посаду заступника директора з виховної роботи Європейського університету фінансів, інформаційних систем, менеджменту і бізнесу (відокремлений підрозділ у м. Донецьку). 15 серпня 2005 року переведена на посаду менеджера з набору абітурієнтів, звільнена 12 червня 2007 року на підставі ст. 38 КЗпП України. У період з 20 червня 2007 року по 27 жовтня 2010 року [PERSON], працювала у філії «Металургійного комплексу» ЗАТ «Донецьксталь». ( а.с. 113-115) З даних документів вбачається, що у період з 2004 року по 2010 рік [PERSON] була зареєстрована та працювала в м. Донецьк. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь - які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору. Суд критично ставиться до відомостей акту обстеження від 04 серпня 2010 року, складеного депутатом Комсомольської селищної ради [PERSON] в присутності свідків, відповідно до якого [PERSON], мешкає за адресою [ADDRESS]. [PERSON] постійно на протязі всього життя допомагала своїм батькам коли їм потрібна була допомога, забезпечувала належними ліками та продуктами харчування, оскільки дані, що містяться у ньому не вказують на факт проживання [PERSON] однією сім'єю разом зі спадкодавцею не менш ніж п'ять років, тобто з 2004 року до часу смерті [PERSON] - 2009 рік (а.с.15) Однак, незважаючи на посилання позивача та її представника про неналежність, як доказів, акту від 03 грудня 2010 року та довідки ОСББ «ТЕМ», які спростовують факт проживання [PERSON] зі спадкодавцею (а.с.115-116), з огляду на те, що відомості викладені у них не відповідають дійсності, суд вважає дані документи належними, оскільки вони були взяті до уваги при ухваленні судового рішення від 03 червня 2013 року та не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Надаючи оцінку показанням, допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], достеменно стверджувати про підтвердження ними факту проживання [PERSON] не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини з [PERSON], підстав не має, дані особи не зазначили достатніх фактів про час проживання [PERSON] зі спадкодавцею, даних про те, що таке проживання було постійним, що вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. У суду є підстави вважати, що вказані свідки заінтересовані у результатах розгляду справи, оскільки їх показання є тотожніми, а зазначені особи не можуть бути обізнаними у обставинах укладу життя померлої [PERSON], її потребах, веденні господарства, фінансових статках, намірах розпорядження своїм майном, потреби та отриманні відповідної допомоги тощо. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 cт. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванні підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем [PERSON] не наведено обставин та не надано до суду належних доказів, що дають підстави для задоволення її позовних вимог.

Outcome: dismissed