Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

24 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що 08 червня 2012 року [PERSON] взяв у неї в борг 2500 доларів США, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів. Зазначену в договорі суму відповідач взяв на строк з 08 червня 2012 року по 08 червня 2014 року. В 2013 році відповідач повернув їй 700 доларів. В зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідач 1800 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 22 липня 2014 року становить 21006 грн. 00 коп.. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав в повному обсязі. Пояснив, що дійсно брав у борг грошові кошти у позивачки в сумі 2500 доларів США. Визнав що борг брав у доларах США, а в 2013 році вернув частину боргу - саме 700 доларів США. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON]. На підставу даного договору 08 червня 2012 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 20000 грн., що еквівалентно 2500 доларів США, на строк з 08 червня 2012 року по 08 червня 2014 року (а.с. 7). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач взяв борг грошові кошти у доларах США, а саме - 2500 доларів США. В 2013 році відповідач повернув позивачці частину боргу у розмірі 700 доларів США. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. За змістом ст.. 537 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної волюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на викладене, з врахуванням того, що правочин здійснено в іноземній валюті, що не заперечується відповідачем, дані кошти у вказаний в договорі строк відповідач в повному обсязі не повернув, в зв'язку з чим, утворився борг в сумі 1800 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 22 липня 2014 року становить 21006 грн. 00 коп.,суд стягує з відповідача на користь позивачки борг по договору позики в сумі 21006 грн. Суд також стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та документально підтвердженні (а.с. 1-4) у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. на підставі ст.. 88 ч.3 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved