Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

24.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Сервіс» про захист прав споживача посилаючись на те, що 20.12.2013 року він звертався до Кіровського районного суду м.Донецька із позовною заявою про захист прав споживачів до ТОВ «Наш Серівс», однак у зв'язку з проведенням антитерористичної операції справа не була розглянута і відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» була визначена територіальна підсудність справ, раніше підсудних Кіровському районному суду м.Донецька, а саме Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. В своїй позовній заяві позивач посилається, що 24.06.2012 року в магазині «Быттехника» ТОВ «Бомба 2010» , що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 138 він придбав кондиціонер DELFA ADW-07C (серійний номер 2259003935569, 2159003934442), що підтверджується фіскальним чеком та гарантійним талоном, вартістю 1799,00грн. строком гарантії на 1 рік. В кінці травня 2013 року, після зимової перерви, виявив, що кондиціонер не охолоджує повітря, тому 30.05.2013 року звернувся до відділення сервісного центру відповідача з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару. 05.06.2013 року технік сервісного центру відповідача переконався, що кондиціонер не охолоджує повітря через витік фреону з внутрішнього блоку, однак демонтувати та транспортувати кондиціонер до сервісного центру відмовився посилаючись на те, що ці послуги не є безкоштовними під час гарантійного строку. Він вважає відмову від демонтажу відповідачем безпідставною, бо відповідно до ст.3 Постанови Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002 року «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» роботи з гарантійного ремонту виконуються для споживача безоплатно. 08.06.2013 року він самостійно привіз внутрішній блок кондиціонеру до офісу сервісного центру ТОВ «Наш Сервіс», де приймальник погодився прийняти виріб лише за умови підписання ним типової заяви про ремонт, надавши йому документ «Заказ-наряд №198125», в якому дата закінчення ремонту залишилася незаповненою, хоча відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Таким чином, кондиціонер мав бути відремонтований у строк 14 днів, тобто до 22.06.2013року, однак по закінченню цього строку кондиціонер не був відремонтований і він згідно з параграфом 2 ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» має право пред'явити одну з вимог, передбачених ч.1 цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч.1 цієї статті. 13.07.2013 року він приїхав до офісу відповідача аби передати вимогу-претензію, якою хотів розірвати договір та повернути сплачені за товар грошові суми, однак приймальник сервісного центру відмовилась прийняти вимогу-претензію та запропонувала написати типову заяву про актування виробу у зв'язку з довгостроковим ремонтом, які він підписав під диктовку працівника сервісного центру, але до цього часу ніякої відповіді на подану заяву не отримав. Також він надіслав відповідачу вимогу-претензію рекомендованим листом, що підтверджується «фіскальним чеком» та «описом вкладення», але 17.08.2013 року лист був повернений на його адресу. 10.08.2013 року він приїхав до офісу сервісного центру аби забрати кондиціонер, бо відповідач знову відмовився зробити доставку виробу до місця його проживання, тому він був змушений замовити таксі та зазнав матеріальні збитки у розмірі 64,00грн., що підтверджується квитанцією наданою водієм таксі. Крім того, відповідач відмовився встановлювати кондиціонер і його заправку безкоштовно, через ці події він був змушений 13.08.2013 року за встановлення кондиціонеру сплатити відповідачу 150,00грн., а за заправлення фреоном - 40,00грн. Надати будь-які фінансові документи відповідач відмовився, але вказав вартість проведених робіт в гарантійному талоні. 14.08.2013 року зранку кондиціонер, який був встановлений відповідачем, знову не охолоджував повітря в приміщенні, тому він звернувся до відповідача про усунення недоліків, оскільки виконавець несе відповідальність за якість і безпеку виконаних робіт, термін їх виконання. 16.08.2013 року за місцем його проживання приїхали техніки відповідача, виконали роботи по усуненню витоку фреону на вальцюванні зовнішнього блоку та безкоштовно заправили кондиціонер фреоном, про що було внесено відповідну відмітку до гарантійного талону. Проведені роботи не призвели до бажаного ефекту, бо наступного дня зранку кондиціонер знову не охолоджував приміщення. 19.08.2013 року він знову звернувся до відповідача та повідомив його про неможливість користування кондиціонером за призначенням і цього ж дня відповідачем був зроблений демонтаж кондиціонеру, що підтверджується записом у гарантійному талоні. 03.09.2013 рок після ремонту кондиціонер був доставлений за місцем його проживання та встановлений. Виходячи з вищевикладеного він вважає, що відповідач прострочив граничний термін усунення недоліків на 76 днів, тому повинен сплатити неустойку в розмірі 1% вартості товару, а саме: строк затримки усунення недоліків = фактична дата повернення кондиціонеру - дата звернення до сервісного центру - 14днів; -строк затримки усунення недоліків=03.09.2013 -05.06.2013 -14=76днів; -1% вартості товару=вартість товару/100=17,99/100=17,99грн.; -неустойка=строк затримки усунення недоліків*1%вартості товару=76днів*17,99грн.; -неустойка складає 1367,24грн. Крім того, він вважає, що своїми неправомірними діями відповідачем спричинена йому моральна шкода, відповідно до ст.5 ч.1 та ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач неодноразово порушував його права за безоплатний гарантійний ремонт, право на доставку товару силами виконавця, право на усунення недоліків впродовж 14днів, право на належні умови життя, оскільки через спеку його дитина та його мати, які проживали в квартирі не могли користуватися кондиціонером, тривалий час були позбавлені звичних кліматичних умов у квартирі, тобто були порушені не лише його права, але й права членів сім'ї, він природно не міг не відчувати внутрішні хвилювання, які відносяться до суто психологічних, тому завдану моральну шкоду він оцінює у 5000,00грн.і просить стягнути з відповідача на його користь 6811,24грн., в тому числі: -300,00грн. на відшкодування матеріальних збитків, завданих під час встановлення кондиціонеру; - 80,00грн. на відшкодування матеріальних збитків, завданих під час заправлення кондиціонеру фреоном; -64,00грн. на відшкодування матеріальних збитків, завданих відмовою транспортувати кондиціонер; -1367,24грн. - неустойка за прострочення терміну повернення кондиціонеру з гарантійного ремонту; -5000,00грн. - на відшкодування моральної шкоди, справу просив розглянути у його відсутність на позові наполягає. Представник відповідача ТОВ «Наш Сервіс» позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав, вважав їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач жодним чином не довів зобов'язання відповідача безоплатно здійснити монтаж (демонтаж) виробу та безоплатно заправити виріб фреоном та не надав доказів, які підтверджують спричинення йому з вини відповідача моральної шкоди відповідно до вимог чинного законодавства, справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24.06.2012 року позивач в магазині «Быттехника» ТОВ «Бомба 2010» , що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Петровського, 138 придбав кондиціонер DELFA ADW-07C (серійний номер 2259003935569, 2159003934442), що підтверджується фіскальним чеком та гарантійним талоном, вартістю 1799,00грн. строком гарантії на 1 рік (а.с.9;10-11). В кінці травня 2013 року, після зимової перерви, позивач виявив, що кондиціонер не охолоджує повітря, тому 30.05.2013 року звернувся до відділення сервісного центру відповідача з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару і 05.06.2013 року технік сервісного центру відповідача переконався, що кондиціонер не охолоджує повітря через витік фреону з внутрішнього блоку, однак демонтувати та транспортувати кондиціонер до сервісного центру відмовився посилаючись на те, що ці послуги не є безкоштовними під час гарантійного строку. Однак суд вважає відмову від демонтажу відповідачем безпідставною, бо відповідно до ст.3 Постанови Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002 року «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» роботи з гарантійного ремонту виконуються для споживача безоплатно. 08.06.2013 року позивач самостійно привіз внутрішній блок кондиціонеру до офісу сервісного центру ТОВ «Наш Сервіс», де приймальник погодився прийняти виріб лише за умови підписання позивачем типової заяви про ремонт, надавши позивачу документ «Заказ-наряд №198125», в якому дата закінчення ремонту залишилася незаповненою (а.с.12), хоча відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. З огляду на викладене, суд вважає, кондиціонер мав бути відремонтований у строк 14 днів, тобто до 22.06.2013року, однак по закінченню цього строку кондиціонер не був відремонтований і позивач згідно з параграфом 2 ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» має право пред'явити одну з вимог, передбачених ч.1 цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч.1 цієї статті. 13.07.2013 року позивач приїхав до офісу відповідача аби передати вимогу-претензію, якою хотів розірвати договір та повернути сплачені за товар грошові суми, однак приймальник сервісного центру відмовилась прийняти вимогу-претензію та запропонувала написати типову заяву про актування виробу у зв'язку з довгостроковим ремонтом, які позивач підписав під диктовку працівника сервісного центру (а.с.14), але ніякої відповіді не отримав, тому позивач надіслав відповідачу вимогу-претензію рекомендованим листом, що підтверджується «фіскальним чеком» та «описом вкладення», але 17.08.2013 року лист був повернений на його адресу (а.с.15-16). 10.08.2013 року позивач приїхав до офісу сервісного центру аби забрати кондиціонер, бо відповідач знову відмовився зробити доставку виробу до місця проживання позивача, тому останній був змушений замовити таксі та зазнав матеріальні збитки у розмірі 64,00грн., що підтверджується квитанцією наданою водієм таксі (а.с.17). 13.08.2013 року позивачу в порушення ст.ст.8,13 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем на платній основі був встановлений кондиціонер, який був заправлений фреоном і за встановлення кондиціонеру позивач сплатив 150,00грн., а за заправлення фреоном - 40,00грн., що було зафіксовано в гарантійному талоні (а.с.10). Відповідно до ст.19 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: …ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг. Згідно ст.230 ч.2 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчинення цього правочину. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу 300,00грн. (150,00*2) за збитки, заподіяні під час встановлення кондиціонеру та 80,00грн. (40*2) за збитки завдані під час заправлення кондиціонеру фреоном. 15.08.2013 року позивач знову звернувся до відповідача по телефону, повідомивши про те, що встановлений кондиціонер знову не охолоджує повітря в приміщенні і надав позивачу письмову заяву-вимогу, яка була прийнята менеджером магазину [PERSON] (а.с.18). 16.08.2013 року за місцем проживання позивача приїхали техніки сервісного центру відповідача, виконали роботи по усуненню витоку фреону на вальцюванні зовнішнього блоку та безкоштовно заправили кондиціонер фреоном, про що внесли відповідний запис до гарантійного талону (а.с.10), однак проведені роботи не призвели до бажаного ефекту, оскільки кондиціонер наступного дня знову не охолоджував приміщення, тому 17.08.2013 року позивач, відповідно до вимог ст.16 Постанови Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002 року надав відповідачу заяву про усунення недоліків товару, які приймальниця відмовилась прийняти, що підтверджується відеозаписом розмови з приймальницею, яку позивач долучив до матеріалів позовної заяви (а.с.38-39). 19.08.2013 року відповідачем був зроблений демонтаж кондиціонеру на підставі повідомлення позивача про неможливість користування кондиціонером за призначенням (а.с.19). 03.09.2013 рок після ремонту кондиціонер був доставлений за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] та встановлений, про що було зроблено відмітку в гарантійному талоні (а.с.10). З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач ТОВ «Наш Сервіс» прострочив граничний термін усунення недоліків на 76 днів (03.09.2013 -05.06.2013 -14=76днів), а тому згідно з параграфом 3 ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (14 днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі 1% вартості товару, згідно наступного розрахунку: -1% вартості товару=вартість товару/100=17,99/100=17,99грн.; -неустойка=строк затримки усунення недоліків*1%вартості товару=76днів*17,99грн.; -неустойка складає 1367,24грн.(а.с.6). Відносно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Ст.22 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що відповідач неодноразово порушував права позивача: право на безоплатний гарантійний ремонт, право на доставку товару силами виконавця, право на усунення недоліків впродовж 14 днів, право на належні умови життя - впродовж 76 літніх днів позивач та його сім'я не мали змоги користуватися кондиціонером, тривалий час були позбавлені звичних кліматичних умов у квартирі (а.с.26-27). Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість і виходячи з принципу справедливості, розумності та достатності вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial