overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

26.11.2011р. сторони зареєстрували шлюб від якого мають сина [PERSON], [INFO]. і в свідоцтві про його народження відповідач записаний батьком. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку дитини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 450грн. щомісячно до його повноліття та на своє утримання - 400грн. щомісячно до досягнення сином віку трьох років. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, погодились і просять стягнути аліменти в розмірі по 450грн. тільки на утримання сина. Справу розглянуто в порядку ст.. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню у стягненні аліментів у розмірі 450грн. на дитину, а на дружину аліменти не стягувати у зв'язку з відмовою від цієї частини позову позивачкою. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоров'я боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі наведеного, ст.ст. 75-84, 79,180-183, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

26.11.2011р. сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиії у Хмельницькій області, актовий запис № 95, від якого мають сина [PERSON],[INFO].. Посилаючись на різні погляди на життя, конфлікти, окреме проживання протягом останніх 4 місяців, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. 02.09.14р. суд надав сторонам двох місячний строк для примирення, але примирення не настало і в судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони у наданий двохмісячний строк на помирились і не бажають зберегти сім'ю та наполягають на розірванні шлюбу, позивачка просить залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя «[PERSON]» і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та дитини, тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]». Спору щодо місця проживання дитини не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

26.11.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с. 7, 9- -23). З 21.05.2018 найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складне між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через wеb-сайт банку (www. privatbank.ua. або інший інтернет /СМС- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

26.11.2013 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на наступні обставини: з 01 липня 1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. [INFO] року від шлюбу народилася дочка [PERSON]. [INFO] року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, вона не працює, відповідач працює, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що справу можливо розглянути за наявними доказами, немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно до довідки № 26 від 21.11.2013 року, виданої службою у справах дітей Дебальцівської міської ради, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом та знаходяться на утриманні позивачки. (а.с. 2). Обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ст. 180 CK України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище дитини, відповідача, з нього підлягає стягненню на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини. В силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 180-184 CK України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

26.11.2013 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с.3), в якому [PERSON] просить стягнути на його користь з [PERSON] борг в сумі 139755,30 грн. і витрати по оплаті судового збору у розмірі 1398 грн., посилаючись на ті обставини, що відповідачка взяла 01.07.2013р. у нього в борг 17000 дол. США на термін до 01.11.2013р., що підтвердила розпискою, але до цього часу свої зобов'язання по поверненню боргу не виконала. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надавши заяви (а.с.22, 40), в яких підтримали позовні вимоги у повному обсягу, просили розглянути справу у їх відсутності, дали згоду на заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідач, належним чином сповіщена про розгляд справи (а.с.9, 42, 43), не з'явилась за викликами до судових засідань 27.01.2014 р., 28.02.2014 р., 26.03.2014 р., 16.04.2014 р., не надавши письмових пояснень (заперечень) на позов, докази у підтвердження своїх доводів, в т.ч. щодо поважності причин неодноразових неявок до суду. За згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із копії розписки від 01.07.2013 р. (а.с.4) та її оригіналу, наданому суду для огляду представником позивача, вбачається, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 17000 дол. США на термін до 01.10.2013р. Зазначену розписку відповідачка не оспорила. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Стаття 533 ЦК України регулює валюту виконання грошового зобов'язання. Із статті 545 ЦК України слідує, що наявність боргового документа у кредитора (позикодавця) підтверджує невиконання зобов'язання боржником (позичальником). Ст. ст. 625, 1050 ЦК України передбачають відповідальність за порушення грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного і того, що борговий документ до цього часу знаходиться у сторони позивача, суд прийшов до висновку про невиконання відповідачем зобов'язання і про задоволення позову як обґрунтованого і доведеного. Судові витрати позивача, які підтверджені квитанцією на а.с.2, підлягають стягненню з відповідача згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

26.11.2013 р. заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 092061, виданого на підставі розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 27 березня 1997 р. №308/1 на ім'я [PERSON]. Заява мотивована тим, що у зазначеному документі невірно вказано прізвище заявника, і замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Заявнику необхідно встановлення зазначеного юридичного факту для можливості розпорядження земельною ділянкою у відповідності з чинним законодавством. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з викладених підстав. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в документі - Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку [ADDRESS], площею 0,0270 га, серії ІІІ-КМ № 092061, яка розташована на території м. Севастополя, виданого на підставі розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 27 березня 1997 р. №308/1, невірно зазначено прізвище заявника і замість «[PERSON]» вказано: «[PERSON]». Разом з тим, як свідчать матеріали справи, а саме: паспорт громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданий Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі, його прізвище вірно: [PERSON]. Крім того ім'я, ім'я по батькові зазначені в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 092061 повністю співпадають з ім'ям та ім'ям по батькові заявника, зазначеними в паспорті громадянина України серії [NUMBER]. Місце проживання власника земельної ділянки, яке зазначено в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 092061 повністю співпадає з місцем проживання заявника [PERSON], зазначеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER]. Суд, враховуючи наведене вище, приходить до висновку про наявність в матеріалах даної цивільної справи всіх необхідних доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту про право приватної власності на земельну ділянку [ADDRESS], серії ІІІ-КМ № 092061, виданого на підставі розпорядження Ленінської районної державної адміністрації від 27 березня 1997 р. №308/1. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

26.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.10.2008 р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Однак, їх сім'я фактично розпалася внаслідок несумісності характерів. Шлюбні відносини між подружжям припинено з початку 2013 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Примирення між подружжям неможливо, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсягу. Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається зі справи, 24.10.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1477 (а.с.17). Після реєстрації шлюбу, сторонами залишені дошлюбні прізвища [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.9-10). Позивач зазначив в позові, що вони з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Просив задовольнити позов. Зазначив, що між сторонами втрачено почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу. Проаналізувавши всі наявні у справі докази, суд вважає, що шлюб повинен бути розірваний, оскільки він став носити формальний характер і суперечить інтересам сторін. Позивач не просив стягувати на його користь судові витрати. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

26.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем з 16 вересня 2006 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Причинами розпаду сім'ї є різність характерів та поглядів на сімейні стосунки між подружжям, постійні сварки на побутовому підґрунті та непорозуміння. Шлюб існує формально, спільного господарства між подружжям не ведеться, проживають окремо з початку серпня 2013 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам подружжя та їх малолітньої дитини. У зв'язку із чим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про визнання позову, погоджується на розірванні шлюбу, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 16 вересня 2006 року зареєстрували законний шлюб, про що Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим зроблено відповідний актовий запис № 1329 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим (а.с.21). Основні причини розпаду сім'ї - це різність характерів та поглядів на сімейні стосунки, постійні сварки на побутовому підґрунті. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

26.11.2013 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, а також просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтуванні позову вказує, що вони з відповідачем мешкала як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В період фактичних шлюбних відносин мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому з відповідача слід стягнути на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь позивача, крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку на її утримання до досягнення сином - [PERSON], [INFO] - 3-х років, тобто до [INFO] року. На підставі ст. 91, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

26.11.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.06.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, ведення домашнього господарства, виховання дитини, що призвело до распаду сім'ї. Шлюбні відносини припинено близько трьох років тому. [PERSON] вказала, що примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про поділ майна не має, згоди про місце проживання дочки досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, просила прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]», дочка залишається проживати з нею, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не відомо, заперечень не надав, тому, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наданих матеріалів і доказів, постановив заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 19.06.2010 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №40. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданого 18.01.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №06. (а.с.6) Встановлено, що шлюбні відносини сторін припинено три роки тому. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітньої дочки досягнуто, вона залишається проживати з матір'ю [PERSON] Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам кожного з них. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved