Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Кредекс Фінанс» до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 62222 грн. 42 коп., в якій зазначено, що 17 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від позичальника кредитні кошти в сумі 38340 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,50% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 17 вересня 2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] 17 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 142005, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на добровільних засадах на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за вище вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої договірні зобовязання не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000 від 17 вересня 2007 року, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 26011 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 15775 грн. 14 коп. та нарахованих відсотків згідно договору з моменту переуступки права вимоги в розмірі 20436 грн. 00 коп., а всього 62222 грн. 42 коп., судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON]В в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000(а.с. 6-14). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3.1 договору № 11216806000 від 17 вересня 2007 року позичальник [PERSON] отримав від АКІБ «УкрСиббанк» кредитні кошти в розмірі 38340 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 17 вересня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,50% річних. Згідно п. 1.2.2 Договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору (а.с. 17-20), але в будь-якому випадку не пізніше 17 вересня 2014 року. Пунктом 3.4 Договору передбачено зобовязання позичальника використовувати кредит на зазначені у договорі цілі, а також повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит та інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у договорі рахунок банку. Підписанням кредитного договору № 11216806000 від 17 вересня 2007 року позичальник підтвердив, що він не обмежений в дієздатності, а при укладенні цього договору не вимагається згоди будь-якої третьої особи; повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе умови договору, свої права та обовязки за договором та погоджується з ними, що оговорено в п. 7.2 кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000 від 17 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 17 вересня 2007 року було укладено договір поруки № 142005 (а.с. 22-24), відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000 від 17 вересня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/15, відповідно до якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000, укладеним 17 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. 40-49). Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязань як щодо поетапного, так і щодо остаточного повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 38-39) станом на 14 вересня 2017 року становить 62222 грн. 42 коп., а саме: заборгованість за основною сумою кредиту 26011 грн. 28 коп., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 15775 грн. 14 коп., відсотки, нараховані на дату виготовлення розрахунку 20436 грн. 00 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, однією з яких згідно п. 1 частини першої є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, наданий позивачем розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано то, відповідно до вимог\~цивільного законодавства\~та умов кредитного договору, позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Що стосується поручителя, відповідача [PERSON], то за змістом ч. 4\~ст. ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що за умовами договору поруки № 142005, укладеного 17 вересня 2007 року з відповідачем [PERSON] сторони встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором є повне припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. Однак, сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам\~статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Верховний Суд України в постанові від 14.06.2017 року (справа № 6-1009цс17) зробив правовий висновок, відповідно до якого в разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Якщо банк предявить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобовязань. Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, можна зробити висновок, що застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитом може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобовязання. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року, № 6-1455цс17 від 13 вересня 2017 року. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою\~ст. 1050 ЦК україни, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Як вбачається з кредитного договору термін повернення кредиту 17 вересня 2014 року, отже, строк дії поруки припинився 18 березня 2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог до поручителя відповідача у справі [PERSON] та про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконав належним чином зобовязань, передбачених договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11216806000 від 17 вересня 2007 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 14 вересня 2017 року в загальному розмірі 62222 грн. 42 коп., яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 26011 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 15775 грн. 14 коп. та нарахованих відсотків згідно договору з моменту переуступки права вимоги в розмірі 20436 грн. 00 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: partial