Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку з подальшому уточнила до [PERSON], треті особи - Орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації, Орган опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації, Державна міграційна служба Шевченківського районного відділу, [PERSON] та остаточно просила визнати за [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право на проживання за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Шевченківську районну адмі- ністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно Розпорядження Залізничної районної адміністрації від 20.05.2013 року №292 вона та відповідач [PERSON] зобов'язані були придбати на ім'я малолітнього сина [PERSON] майно, а саме 1/5 частини квартири [ADDRESS] та забезпечити малолітнього сина [PERSON] правом користування нерухомим майном у квартирі за адресою [ADDRESS] та подати протягом місяця у відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради документи, які підтверджують забезпечення власністю малолітнього [PERSON] та забезпечення правом користування малолітнього [PERSON]. Зобов'язання відносно [PERSON] сторони виконали, зобов'язання відносно малолітнього [PERSON] до даного часу не виконано. Позивач разом з дітьми проживає за адресою [ADDRESS], власником 4/5 даної квартири є [PERSON], мати відповідача, зареєструвати сина [PERSON] не може оскільки відповідач добровільно не надає згоди, тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] вимоги підтримали, покликаючись на мотиви викладені в уточненій позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо позову, в останнє судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та розгляд даної справи. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду подала заяву від 16.08.16 про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні даного позову покладається на розсуд суду та не заперечує щодо проживання за спірною адресою невістки з внуками до вирішення питання щодо розїзду. Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повторно до суду не прибув та не повідомив про причини неявки, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу без участі представника. Представник третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради Панчук Т.Б. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, в останнє судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повторно до суду не прибув та не повідомив про причини неявки, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу без участі представника. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.07.200 року був укладений шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м.Львова 12.04.2016 року був розірваний /а.с.85/ За час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року, що вбачається з долучених до матеріалів справи копій свідоцтв про народження. /а.с.6/. У судовому засіданні встановлено, що згідно Розпорядження Залізничної районної адміністрації від 20.05.2013 року № 292 зобов'язано [PERSON] та [PERSON] придбати на ім'я малолітнього сина [PERSON], [INFO] майно, а саме 1/5 частину квартири [ADDRESS] та забезпечити малолітнього сина [PERSON], [INFO] правом користування нерухомим майном у квартирі за адресою: [ADDRESS] та протягом одного місяця подати у відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради документи, які підтверджують забезпечення власністю малолітнього [PERSON] та забезпечення правом користування малолітнього [PERSON] /а.с.46/. 1/5 (одна п'ята) частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON], [INFO] згідно Договору купівлі-продажу 1/5 (одної п'ятої) частини квартири від 29.05.2013 року посвідченого Максьоновою Г.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 797. /а.с.79-80/. Як ствердили сторони у судовому засіданні та підтверджується наданим позивачем акту ЛКП «Збоїща 408» від 22.01.2016 року №1219, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] без реєстрації. /а.с.8/. З поданих позивачем копій заяв про реєстрацію місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Шевченківської районної адміністрації ЛМР № 3-К- 20098-Ш-3601 від 07.05.2016р., 3-К-20098-Ш-3601 від 07.05.2016р., № 3-К-20098- Ш-3601 від 07.05.2016 р. вбачається, що позивач зверталась до даної установи із заявами про реєстрацію малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] однак їй відмовлено у зв'язку із відсутністю на це письмової згоди батька дітей та згоди всіх власників житла. /а.с.71,72,73/. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. 16.08.2016 року відповідач [PERSON], яка є власником 4/5 частки квартири, в якій проживають без реєстрації позивач з дітьми, подала заяву в якій надає згоду на проживання у квартирі що на [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] до розїзду і вирішення питання щодо виплати частки у квартирі /а.с.60/. Як ствердив у судовому засіданні відповідач [PERSON], дана квартира належить на праві спільної часткової власності його матері [PERSON] та сину [PERSON], квартирою користуються та проживають його колишня дружина із двома малолітніми синами. Він проживає окремо від них. Відповідно до статті 8 ЦПК України та статті 3 Конвенції «Про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, суд повинен надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Так, відповідно до положень статей 141 та 160 Сімейного кодексу України місце проживання неповнолітньої дитини реєструється за місцем проживання одного з батьків, за згодою обох батьків, які мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно рішення суду від 12.04.2016 року, яким шлюб між подружжям розірвано, зазначено, що мама [PERSON] разом зі своїми малолітними дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.85). Учасники також не заперечували того, що позивач з дітьми більш як 8 років проживає за даною адресою. Оскільки судом встановлено, що 1/5 частини квартири по [ADDRESS] належить малолітньому сину позивачки [PERSON], отже він як співвласник даної квартири має право на реєстрацію за даною адресою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved