Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

24.10.2018 орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини, у розмірі ј частини з усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи або закладу куди буде влаштована дитина. В обґрунтування позову вказував, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , відповідає інтересам дитини, оскільки мати зловживає алкогольними напоями, не забезпечує дитині необхідні умови життя, розвитку і виховання. Так, однокімнатна квартира, в якій проживає сім`я [PERSON] , перебуває в антисанітарних умовах, всюди бруд, а у зв`язку з наявністю заборгованості відключено газо- та водопостачання, відсутнє опалення. У квартирі зламані меблі, відсутні засоби гігієни та постільна білизна. Малолітній [PERSON] , за сприяння органу опіки та піклування влаштовувався до дитячого садочка, але відповідач перестала водити дитину до садка, у зв`язку з наявністю заборгованості. У вересні 2016 [PERSON] не зібрала [PERSON] до першого класу, а з 02.08.2016 дитина влаштована до КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» м. Кривий Ріг, в якому він постійно перебуває. [PERSON] самоусунулася від виховання, утримання та піклування про розвиток і здоров`я дитини, навіть на період канікул дитину не забирала. На неодноразові профілактичні бесіди дільничного інспектора, органу опіки та піклування не реагує, у зв`язку з чим, представник органу опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в ході судового засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду повідомлялася у визначеному законом порядку, а саме, в приміщенні суду під розписку, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Відзиву, заяв з процесуальних питань відповідач не надавала. У попередніх судових засіданнях [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що бажає щоб син [PERSON] був поруч з нею, однак не заперечила, що на даний момент не створила належних умов для його життя, розвитку та виховання. Причиною цього вказувала відсутність грошових коштів. Вказані обставини даються суду підстави для розгляду справи за відсутності відповідача, згідно ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області - Стрельцова А.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки задоволення вимог відповідає інтересам дитини. Третя особа - Криворізький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Криворізької РДА, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечив, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. У клопотанні третя особа вказала, що сім`я [PERSON] перебувала на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, однак знята з обліку з негативним результатом та невиконанням рекомендацій Центру (а.с. 53). Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, докази надані сторонами на обґрунтування позовних вимог та заперечень , оцінивши докази на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо та їх достатності у взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а відомості про батька вказано зі слів матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5), актовим записом про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] (а.с. 29-31). Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право передати дитину на виховання фізичним та юридичним особам. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] та старшим сином [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] (а.с. 11, 15), однак не забезпечила у вказаному житлі належні умови життя, розвитку та виховання дитині. Так, згідно з актів обстеження житлово-побутових умов від 13.01.2017 та 12.09.2017, у вказаній квартирі антисанітарні умови, відключено газо- та водопостачання, відсутнє опалення. У квартирі брудно, відчувається запах диму від паління, наявні порожні пляшки від алкогольних напоїв, відсутні необхідні меблі, посуд, кухонне приладдя, засоби гігієни (а.с. 7-8). Вказані обставини відповідач не заперечила. Факт неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього [PERSON] , підтверджується також даними характеристики [PERSON] з місця проживання, відповідно до якої вона характеризується негативно, як така, що зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, не піклується про добробут сім`ї, не відвідує школу та не переймається навчанням сина (а.с. 12), а також інформацією ОКНЗ «Лозуватська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка», згідно з якою, [PERSON] прийшов до першого класу непідготовленим, не забезпеченим шкільним приладдям, одягом, у зв`язку з чим, за сприяння органів місцевого самоврядування, був влаштований до КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1», де лікується та навчається (а.с. 9-10). Як слідує з характеристики [PERSON] від 25.01.2019, незважаючи на неодноразові профілактичні бесіди з нею, про проведення яких вказувала представник позивача та свідок [PERSON] , вона належних висновків не зробила, житлово-побутові умови для життя та розвитку дитини не забезпечила (а.с. 60). Відповідно до інформації КЗ «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» Дніпропетровської обласної ради, за період знаходження малолітнього [PERSON] у даному закладі з 13.06.2018 по 10.12.2018, мати йому не телефонувала та не відвідувала. Піклування про дитину проявляла бабуся, яка забезпечувала його всім необхідним (а.с. 58). Згідно з висновком органу опіки і піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Соколовська І.М. не забирала сина додому навіть на період канікул (а.с. 12, 59). Той факт, що мати не цікавилася долею дитини, її успіхами в навчанні, на зауваження щодо необхідності зміни ставлення до виховання і розвитку дитини не реагувала, підтвердили в судовому засіданні свідки, - працівники навчального закладу [PERSON] та [PERSON] 20.08.2018 органом опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 59). Твердження відповідача про те, що основною причиною незабезпечення належних умов для розвитку, життя та виховання її сина, є відсутність коштів, суд розцінює критично, оскільки як вказувала представник Лозуватської сільської ради - [PERSON] ., з нею неодноразово проводилася роз`яснювальна робота щодо права на отримання допомоги, як одинокої матері, однак [PERSON] не знайшла часу для оформлення допомоги, неофіційно влаштувалася на роботу в с. Тернуватка, однак звичний для себе спосіб життя не змінила, належні умови проживання в квартирі не забезпечила, продовжуючи споживати алкогольні напої. [PERSON] не надала суду жодних доказів вжиття нею хоча б елементарних заходів для поліпшення умов життя та виховання дитини, зокрема тих, які не потребують матеріальних затрат, а саме наведення ладу в квартирі, облаштування дитині куточку для навчання, сну, тощо. Відповідач, допитана в судової засіданні, вказані факти не спростувала, свого бачення щодо її участі у вихованні та розвитку сина, забезпеченні йому нормальних умов для життя і розвитку не висловила. Пояснювала лише, що бажає, щоб він був поруч. Згідно інформації наданої Опорним КНЗ «Лозуватська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка», КП «Криворізький дитячий туберкульозний санаторій № 1» ДОР» та службою у справах дітей Криворізької РДА, малолітній [PERSON] виписаний з санаторію 25.04.2019, але приступив до навчання лише 03.05.2019, пропустивши навчання 26.04.2019 та 02.05.2019 (а.с. 84, 91-92). Вказане свідчить про недобросовісне відношення відповідача до обов`язку по забезпеченню навчання дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, у разі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Беручи до уваги все вище викладене, виходячи з найкращих інтересів малолітнього [PERSON] , з метою забезпечення його права на гідні умови життя, розвитку, навчання та виховання, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, 3 ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що відповідач є повнолітньою, фізично здоровою людиною, здатною працювати та виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення свого сина [PERSON] , доказів протилежного відповідач суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, тобто не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з моменту звернення до суду, тобто з 24.10.2018 до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштовано дитину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (судовий збір за дві вимоги, одна з яких майнового, а інша немайнового характеру).

Outcome: approved