Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

24 листопада 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з 27 травня 1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .\~ Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. На цей час сторони припинили спільно вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, оскільки фактично створив нову сім`ю, у зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов прохав задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 27 травня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби\~ Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області\~ між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 33. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не- можливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. Крім цього подальше перебування в шлюбі суперечитиме інтересам позивача, так як він має намір створити нову сім`ю. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач до суду не з`явилась і не подала до суду заяву про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно надалі іменувати цим прізвищем.

Outcome: approved