Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

26 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. В обґрунтування поданого позову, з урахуванням наданих представником позивача [PERSON] уточнень, зазначив, що 09 жовтня 2017 року на сесії Новодністровської міської ради Чернівецької області (надалі - НМР) [PERSON], який є міським головою, була поширена недостовірна інформація відносно [PERSON] шляхом звернення до депутатів НМР із наступними словами «… и вот это недорозумение, которое всю свою деятельность тратит, а [PERSON] и [PERSON] оплачивают», яка в подальшому була розповсюджена через мережу Інтернет на сайті «Новодністровськ.info» та в однойменній газеті. Позивач вважає дану інформацію негативною, тобто такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки відповідач звинувачує [PERSON] у підкупі депутатів НМР, та недостовірною, так як дана інформація нічим не підтверджена. На думку [PERSON], відсутність в правоохоронних органах кримінальних та інших проваджень стосовно підкупу ним депутатів НМР свідчить про надуманий та недостовірний характер такої розповсюдженої інформації. Окрім того, поширення негативної інформації про події, яких взагалі не існувало, на відкритому пленарному засіданні відповідачем, який обіймає посаду міського голови, сприймається суспільством негативно, створює в очах аудиторії та жителів міста і району в цілому негативну соціальну оцінку [PERSON] А в результаті винних дій [PERSON] відбулося масове поширення недостовірної інформації, в тому числі на веб-порталі «YouTube», в ЗМІ, що сприяло формуванню в суспільстві негативного образу позивача та порушило його ділову репутацію через неправильне уявлення про його відносини з депутатським корпусом НМР. [PERSON] вважає, що на відповідача було покладено обовязок переконатися у достовірності та повноті розповсюдженої ним інформації, однак [PERSON] в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про інформацію» даного зобовязання не виконав. Просить, з урахуванням останніх уточнених позовних вимог від 01.10.2018р., визнати недостовірною інформацію та такою, що порушує особисте немайнове право [PERSON] на недоторканість честі та гідності і ділової репутації, поширену 09.10.2017 року на сесії НМР громадянином [PERSON], який звернувся до депутата [PERSON], з наступними словами «… и вот это недорозумение, которое всю свою деятельность тратит, а [PERSON] и [PERSON] оплачивают», а також зобовязати [PERSON] вибачитись публічно перед [PERSON] шляхом спростування недостовірної інформації офіційним виступом на черговому пленарному засіданні НМР, на міському комунальному радіо «На своїй хвилі» та опублікувати в Новодністровській міській газеті Новодністровськ-інфо, на сайті «Новодністровськ.info» в розділі «Новини міста» оголошення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ. Шановні жителі міста Новодністровськ, озвучена мною, [PERSON], 09 жовтня 2017 року на сесії Новодністровської міської ради інформація\~ відносно [PERSON] є неправдивою та недостовірною, тому прошу вибачення перед [PERSON]І.». Спростування просить опублікувати не пізніше 30 днів після набрання законної сили рішенням суду по даній справі (а.с. 48-49 т. 2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов, з урахуванням останніх уточнених позовних вимог, з підстав, викладених у ньому, та пояснив, що 09.10.2017 року [PERSON] розповсюджував інформацію, яку вважає неправдивою та недостовірною, оскільки він ([PERSON]В.) не отримував ніколи від [PERSON] та [PERSON] жодних грошових винагород за здійснену депутатську діяльність. Зауважив при цьому, що оскільки міський голова неодноразово звинувачував його в отриманні коштів за свою депутатську діяльність, під словом «это недорозумение» мався на увазі саме [PERSON] Наполягав, що всі присутні не сесії зрозуміли, що мова йде про депутата [PERSON], якого нібито фінансує позивач та [PERSON] Представник відповідача та третьої особи НМР [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у його письмових запереченнях. Так, [PERSON] вказав, що із обставин, викладених у позові, з достовірністю не можливо встановити, що [PERSON] у своєму виступі мав на увазі саме [PERSON], так як відповідачем не вказано у зверненні до депутатів імя та по-батькові особи, а зазначено лише її прізвище «Панчишин». Окрім того, вважає, що неоднозначним є й твердження, що під словом «недорозумение» слід розуміти депутата [PERSON] Вказує, що виступ його довірителя є емоційним, в силу чого містить обірвані, змістовно незакінчені фрази, а при підготовці до судового засідання [PERSON] не міг пояснити представнику що мав на увазі, говорячи ту чи іншу фразу. На думку представника відповідача та третьої особи НМР, неможливо однозначно стверджувати, що під виразом «и вот это недорозумение, которое всю свою деятельность тратит…» мається на увазі саме вчинення [PERSON] певних дій в обмін на гроші позивача, а вираз «[PERSON] и [PERSON] оплачивают» свідчить обовязково про підкуп депутата НМР. Відтак, [PERSON] вважає, що у позовній заяві відсутні докази на підтвердження вищенаведених обставин, а вислів [PERSON] має оціночний характер і не містить фактичних тверджень. Окрім того, представник відповідача зауважив, що відповідач на сесії НМР хоч і поширив певну інформацію, однак не розповсюджував її в ЗМІ, на веб-порталі «YouTube» та не є автором відповідних інформаційних матеріалів. Просив відмовити у задоволенні позову через необґрунтованість позовних вимог. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], після повторного автоматизованого розподілу справи 25.07.2018р. та поновлення провадження у справі 16.08.2018р. (а.с. 214-215, 220 т. 1), незважаючи на неодноразове відкладення судових засідань, в такі не зявилися, особистих пояснень суду не надали. Треті особи, які були залучені до участі у справі за ініціативою суду 29 листопада 2017р. та 26 грудня 2017р., своїм правом на подання письмових пояснень по суті спору не скористались; представник КП Телерадіокомпанія «На своїй хвилі» та [PERSON], беручи участь у судових засіданнях, зазначили, що у вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Також після повторного автоматизованого розподілу справи та поновлення провадження у справі, розяснення судом наслідків передачі справи на розгляд іншому судді, учасниками справи до початку розгляду справи по суті жодні клопотання, в тому числі про виклик та допит свідків, призначення експертизи, не заявлялись, а в подальшому клопотання представника [PERSON] були відхилені судом у звязку із пропущенням строку для їх подачі. Відтак, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, їхні доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що 09.10.2017 року відбулась чергова сесія НМР, перед початком якої [PERSON], який є міським головою м. Новодністровськ, зачитав звернення депутата НМР до представників делегації зі Словаччини з приводу витрачання коштів міського бюджету на організацію днів Словаччини у м. Новодністровськ. В подальшому, відповідач, не називаючи прізвища депутата, звернення якого він зачитав, повідомив інформацію, спростувати яку просить позивач, а саме, ««… и вот это недорозумение, которое всю свою деятельность тратит, а [PERSON] и [PERSON] оплачивают». При цьому, як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, [PERSON] вказав рукою у напрямку депутата [PERSON], зазначивши, що даний депутат заважає залучати іноземні інвестиції. На заперечення [PERSON] щодо його авторства зачитаного звернення та обурення присутніх у залі стосовно некоректного висловлювання міського голови на адресу депутата [PERSON] відповідач не відреагував, а лише зазначив, що всі присутні зрозуміли, про кого йде мова. Також судом встановлено, що на сесії 09.10.2017р. було зачитано депутатське звернення підписане «poslanec Novodnistrovskej mestskej rady Kordonsky Vasil» (а.с. 132-133 т. 1) Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно ст. 10 Конвенції і ч.ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. В ч. 1 ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред'явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). Аналізуючи пояснення представника позивача [PERSON], відеозапис сесії НМР від 09.10.2017 року та відповідь на депутатське звернення [PERSON], суд дійшов висновку, що під словом «недорозумение» [PERSON] мав на увазі депутата [PERSON], внаслідок чого відхиляє заперечення представника [PERSON], що у виступі відповідача не йшлося про конкретну особу. Окрім того, суд\~ погоджується із твердженням представника позивача, що [PERSON] у своєму виступі говорив саме про [PERSON], оскільки [PERSON] та позивач є членами однієї політичної партії. Разом з тим, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на\~ характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Як вбачається із матеріалів справи, вислів ««… и вот это недорозумение, которое всю свою деятельность тратит, а [PERSON] и [PERSON] оплачивают» склається із двох частин. Так, в першій частині, виходячи із контексту\~ виступу [PERSON] на сесії НМР, відповідач надає оцінку діяльності депутата [PERSON], натомість в іншій частині фраза [PERSON] про дії позивача є незавершеною, оскільки не містить конкретизації стосовно діяльності чи витрат, які оплачуються [PERSON] А відтак, на думку суду, вислів, який просить спростувати позивач, не може вважатись фактичним твердженням саме про підкуп депутата, з огляду на відсутність взаємозвязку між першою та другою частиною фрази [PERSON] Судом неодноразово викликався на судові засідання відповідач для отримання особистих пояснень з приводу змісту, в тому числі, фрази «[PERSON] и [PERSON] оплачивают», однак зважаючи на процесуальні строки розгляду справи,

Outcome: dismissed