Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

25 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 листопада 2008 року вона разом із відповідачем зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини між сторонами припинені та питання про розірвання шлюбу вирішується у судовому порядку Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Від шлюбу, подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], яка народилася 04 травня 2009 року та проживає разом із позивачем. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки,угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, а тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовута до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 651, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 061250. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на прізвище [PERSON]. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 117174 виданого 12 травня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Згідно \~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати \~дітей до досягнення ними повноліття. \~ Відповідно до ст. 150 СК України та ст. ст. 8, 12 Закону України „Про охорону дитинства, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обовязку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду \~в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. \~ Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із матеріалів позову вбачається, що між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Відповідачу\~\~судом направлялися копія позовної заяви, доданих до неї документів, розяснювалося право подати заперечення проти позову або свої докази. Незважаючи на це, відповідач\~двічі\~\~до суду не зявився. Ці обставини суд розцінює, що [PERSON] не оспорює обставин, які викладені в позові, та факту неутримання ним доньки. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їм належним чином. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON], аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2016 рокута до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне розяснити, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодою зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Крім того, враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір, звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved