Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

26.06.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору від 25 січня 2014 року. В обґрунтування позову вказує, що 25січня 2014 року між ним та відповідачем був укладений спадковий договір, відповідно до якого він після смерті передає [PERSON] належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно п. 8 цього договору відповідач зобов`язалася забезпечувати позивача (харчування, ліки, одяг, догляд та допомога, побутові послуги). Однак, після підписання договору відповідач фактично не виконувала у повному обсязі обов`язків, передбачених договором. Позивач зазначає, що [PERSON] приїздила до нього та прибиралася 1 раз на тиждень, купувала продукти харчування за його гроші, при цьому ніколи не звітувала про витрачені кошти, коли він хворів, то вона не здійснювала за ним догляду, хоча він і потребував його. Останній раз, коли відповідач була у нього - 21 квітня 2019 року, в цей же день він виявив зникнення грошей зі свого гаманця. Після цих подій [PERSON] жодного разу не приходила до нього, перестала виконувати навіть ті обов`язки, які робила до цього без пояснення будь-яких причин. Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання умов укладеного договору. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 0.07.2019 за зазначеною цивільною справою було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 серпня 2019 року. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак в строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення та позицію сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25 січня 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений спадковий договір на квартиру, посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрєй Г.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1-203. Предметом вказаного договору є двокімнатна квартира, загальною площею 45,30 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві приватної власності підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради 02.03.1993, виданого виданого Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради від 30.03.2009 за № 35п. Згідно п.1 вищевказаного спадкового договору, [PERSON] передає після його смерті у власність [PERSON] належну його вищевказану квартиру. При цьому на набувача квартири - [PERSON] покладаються обов`язки, зазначені в пункті 8 цього договору, а саме: забезпечення щоденним калорійним харчуванням, забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, здійснення догляду та наданням необхідної допомоги, надання побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами, в разі смерті відчужувача поховати на цвинтарі міста Артемівська. Пунктом 13 спадкового договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Як встановлено статтею 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір визначається як такий, відповідно до якого відчужував має право давати розпорядження іншій стороні (набувачеві), а у разі смерті відчужувача у набувача виникає право власності на майно відчужувача. Отже, спадковий договір це відмінний від заповіту спосіб розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правилами статті 1305 ЦК України визначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. В контексті даної статті спадковим договором на набувача може бути покладено обов`язки майнового або не майнового характеру, які він має виконати до відкриття спадщини або після цього. Ці обов`язки не можуть суперечити актам цивільного законодавства, не можуть порушувати права інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором чи законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд дійшов висновку, що за своїм змістом спадковий договір тісно пов`язаний з особою набувача майна, оскільки за умовами спадкового договору та відповідно до приписів ст. 1302 Цивільного кодексу України саме набувач зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Тобто передача обов`язків набувача іншій особі ні умовами спадкового договору, ні законом не передбачено. Судом встановлено, що відповідач не виконувала у повному обсязі та належним чином обов`язки, передбачені п. 8 спадкового договору, а починаючи з 22 квітня 2019 року взагалі припинила виконання будь-яких обов`язків без пояснення будь-яких причин, зокрема, не відвідує позивача тривалий час та не здійснює за ним догляд, чим не виконує відповідного розпорядження відчужувача за спадковим договором. Відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею розпоряджень позивача, зазначених у спадковому договорі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1308 ЦК України встановлено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Суд звертає увагу на те, що можливість такого розірвання договору на вимогу відчужувача повязується з невиконанням набувачем його розпоряджень, тобто застосовується як санкція за правопорушення, котра одночасно є засобом захисту інтересів відчужувача. Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, проаналізувавши правила статей 1302,1304,1305,1308 ЦК України, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконувала розпорядження відчужувача у вигляді покладених на неї зобов`язань зазначених в спадковому договорі, що підтверджується заявою відповідача, де остання зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, а тому відповідно до положень ст. 1308 ЦК України, спадковий договір підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved