Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

26.12.2016 року заявник звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок площею 5,400га (кадастровый [NUMBER]) та площею 0,020га (кадастровый № [NUMBER]), які розташовані на землях Володимирівської селищної ради та належали батькові згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН [NUMBER] від 01.06.2005року. Враховуючи, що батько був преклонного віку, страждав гострою серцевою недостатністю, мешкав один та потребував стороннього догляду, заявник у 2005 році переїхав жити до нього на адресу: [ADDRESS] хоч і залишився бути зареєстрованим у смт.Володимирівка за другою адресою. При цьому по день смерті батька вони вели спільне господарство, витрачали сумісно кошти, заявник доглядав за батьком та після смерті займався його похованням. Заявник мешкає за вищевказаною адресою по теперішній час. Будинок належить йому на праві приватної власності. У липні 2016 року звернувшись до нотаріуса за консультацією та відкриттям справи, йому було роз'яснено, що оскільки вони з батьком мали різну реєстрацію місця проживання, він пропустив строк для прийняття спадщини. Заявник, як син померлого, має право на отримання спадщини, але потрібно встановити у судовому порядку факт спільного постійного проживання з померлим [PERSON]. Іншіх спадкоємців не має. Тому він вимушений звернутися до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного сумісного проживання. Заявник у содове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Володимирівської селищної ради Волноваського району до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення винести на розсуд суду. Свідки [PERSON], що мешкає у [ADDRESS] та [PERSON], що мешкає у [ADDRESS], до суду не з'явились та надали письмові пояснення за якими заявник дійсно проживав з батьком з 2005 року та мешкає за вищевказаною адресою по теперішній час. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Володимирівською селищною радою Волноваського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 41 (а.с.5 ). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що заявник дійсно є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] (а.с.4) З Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] наданому 01 червня 2005 року на підставі розпорядження голови Волноваської РДА №335 від 05.05.2005р. вбачається, що земельні ділянки площею 5,400га (кадастровый [NUMBER]) та площею 0,020га (кадастровый № [NUMBER]), належали померлому [PERSON] на праві власності (а.с.6). З довідки №2311 від 12.12.2016р., наданої виконкомом Володимирівської селищної ради, та акта обстеження, вбачається, що станом на день смерті [PERSON], який помер [INFO], разом з ним постійно проживав та здійснював догляд і поховання померлого його син, [PERSON] (а.с. 9). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заявник [PERSON], [INFO], з 2005 року фактично мешкав разом зі своїм батьком [PERSON], який помер [INFO], за адресою: [ADDRESS]. При цьому вони вели спільне господарство. [PERSON] доглядав батька та після його смерті займався його похованням. За вищевказаною адресою [PERSON] мешкає по теперішній час. Згідно п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IVпередбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки обставини, зазначені заявником, підтверджені документами, письмовими поясненнями свідків та заінтересована особа підтверджує факт, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, смерті спадкодавця. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника в частині постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є обґрунтованими, заявлені вимоги у цій частині підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1268, ЦК України, статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved