Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 2006 року сторони проживають без укладення шлюбу. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює без оформлення трудового договору та регулярно отримує заробітну плату, усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач виконує самостійно. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Від спільного проживання у незареєстрованому шлюбі сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Биківською селищною радою Романівського району Житомирської області від 02.08.2007 року (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 1495 від 11.11.2014 року, виданою Биківською селищною радою Романівського району Житомирської області (а.с. 4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог, а також наявність у відповідача обов'язку матеріально утримувати своїх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved