Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

25.09.2018р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с. № 2, 3). В позовній заяві [PERSON] з урахуванням уточнень від 04.12.2018р. посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.09.2011р. Від цього шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально його не утримує. Враховуючи викладене, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1 500 грн. щомісяця. В наданій суду 04.12.2018р. заяві позивачка позовні вимоги зменшила з 2 000грн. до 1500грн. щомісячно, просила суд їх задовольнити, а справу просила розглядати за її відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.№26). Відповідач також надав заяву 04.12.2018р., в якій позовні вимоги з урахуванням їх зменьшення визнав в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 28). Враховуючи, що в підготовчому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, надавши відповідну заяву, то згідно положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.09.2011р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.2011р. (а.с. №4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018р. по справі № 201/10364/18 шлюб між сторонами розірвано, між тим станом на 04.12.2018р. це рішення законної сили не набрало. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06.09.2011р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ у Дніпропетровській області (а.с. № 7). Малолітній син мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Цих обставин не заперечував й відповідач після отримання в суді копії позов (а.с. №3). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на стягнення з нього аліментів після зменшення їх розміру з боку позивачки до 1 500грн. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в уточненому 04.12.2018р. позивачкою розмірі, а саме в розмірі 1 500грн., суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання його малолітнього сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, в розмірі 1 500 грн., стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 25 вересня 2018р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved