Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

24 березня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що їй та її чоловікові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1995 року, виданого керівником органу приватизації Слов'янської ДРЕС за розпорядженням № 172 від 11 квітня 1995 року, на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Після смерті чоловіка [INFO], вона стала єдиним власником наведеної квартири. Крім неї, у вказаній квартирі зареєстрований її син - [PERSON], який в даній квартирі фактично не проживає з 2007 року, місце знаходження якого на теперішній час невідоме. Тому, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 квітня 1995 року Слов'янською Державною районною електростанцією, що підтверджується копією наведеного свідоцтва (а.с. 3). Вказана вище квартира належала позивачу та її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Однак, згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Донецької області, чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] у м. Миколаївка Донецької області. Відповідно до Довідки № 04/347 від 17 березня 2015 року виданої КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», окрім позивача у квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 листопада 1973 року (а.с. 6), батьками [PERSON] є позивач та померлий [INFO] [PERSON]. Таким чином, відповідач набув право на користування житловим приміщенням, як член сім'ї позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другої наведеної статті передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до Акту від 17 березня 2015 року, складеного комісією у складі Депутата Миколаївської міської ради [PERSON], Техніка ЖЕУ [PERSON] та сусідів позивача [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5), [PERSON] дійсно проживає одна в квартирі [ADDRESS], син [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2007 року у зв'язку з виїздом за межі України. [PERSON] зв'язок з матір'ю - [PERSON] не підтримує, його особисті речі у наведеній квартирі відсутні. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше одного року, мешкає в іншому місці та добровільно відмовляється знятись з реєстрації, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved