Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що зазначена особа є її дядьком, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , вів асоціальний образ життя, не працював, вживав алкогольні напої, ночував на зупинках громадського транспорту та у різних громадських місцях. На початку 2003 року [PERSON] пішов з дому та не повернувся. Рішенням суду від 29.10.2013 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. До цього часу відомості про місце його перебування відсутні. Оголошення особи померлою необхідне для оформлення спадкових прав на нерухоме майно. Просила оголосити [PERSON] померлим. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. На задоволенні вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області у судове засідання не прибув, просив вирішувати справу у його відсутність, вирішення справи покладав на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є племінницею [PERSON] . З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області, є громадянином України, був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2013 року [PERSON] , [INFO] , було визнано безвісно відсутнім. Вказане судове рішення набрало законної сили 12 листопада 2013 року і є чинним станом на день судового розгляду даної справи. За інформацією, витребуваною судом від Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України за період з 10.11.2012 по 10.11.2018 громадянином України [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Згідно із інформацією, наданою Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області, актові записи про смерть, державну реєстрацію шлюбу, зміни ім`я відносно [PERSON] за період 2012-2018 років у Державному реєстрі актових записів не виявлені. Інформація щодо можливого відбування [PERSON] покарання у вигляді позбавлення чи обмеження волі у спеціалізованих пенітенціарних установах України також не підтверджена. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] з 2003 року і до сьогодення. За таких конкретних обставин у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, викладених заявницею щодо відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] понад п`ятнадцять років, а тому зазначена особа підлягає оголошенню померлою. На підставі ст. 46-47 ЦК України,

Outcome: approved