Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

24 травня 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» в особі представника за довіреністю О.В.Буцан звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрутнування позову зазначає, що 27 грудня 2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R011.004-ТЕК.0040524 (надалі кредитний договір), в якій пропонував надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано [PERSON] кредит в розмірі 12000 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит до 17.12.2015 року згідно з графіком та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 8,5 % річних та 2,89% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 27 грудня 2013 року, що підтверджується меморіальним ордером № Lоаn-48965 від 27 грудня 2013 року. Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Останній платіж відповідачем здійснювався 23.01.2015 року в сумі 792,00 гривень. Таким чином загальна заборгованість [PERSON] перед банком станом на 05.05.2016 року за кредитним договором складає 24215,62 гривень, яка складається з: 7623,66 - сума заборгованості по кредиту, 390,91 гривень - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 4855,20 гривень - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 11345,85 гривень - пеня. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором 24215,62 гривень та судовий збір у розмірі 1378 гривень. Представник позивача до суду не прибув, від представника за довіреністю Буцан О.В. надходили заяви, в яких вона просить проводити судові засідання за відсутності представника позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився по невідомими суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27 грудня 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R011.004-ТЕК.0040524, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 12000 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 8,5 % річних та 2,89% щомісячної комісії за обслуговування кредиту. При цьому [PERSON] був ознайомлений та згоден з умовами кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за їх користування, що підтверджується його особистими підписами. Відповідно до меморіального ордеру №Lоаn-48965 від 27 грудня 2013 року відбулось перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного договору № R011.004-ТЕК.0040524 від 27 грудня 2013 року в сумі 12000 гривень. . Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідно до п.4.3 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 проценти від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. В сенсі п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором сума заборгованості [PERSON] станом на 05 травня 2016 року становить 24215,62 гривень, яка складається з: 7623,66 - сума заборгованості по кредиту, 390,91 гривень - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 4855,20 гривень - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 11345,85 гривень - пеня. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в статті 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Маріупольської міської ради. Згідно даних Лівобережної районної адміністрації м.Маріуполя [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняє його від обов'язку по оплаті пені, з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст. 58 Конституції України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ»» про стягнення з відповідача пені в розмірі 11345,85 гривень не підлягають задоволенню. Враховуючи той факт, що суду не було надано доказів щодо належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, то суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню за виключенням нарахованої пені, внаслідок чого з відповідача на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 7623,66 гривень, прострочені відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 390,91 гривень, прострочена комісія за обслуговування кредиту в розмірі 4855,20 гривень, а всього 12869,77гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial