Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

25 лютого 2014 року Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що 7 червня 2013 року уклав з відповідачем [PERSON] договір доручення (надання агентських послуг у страхуванні), за яким останній приймає на себе обов'язки надавати фізичним та юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договорами страхування тощо. 17 серпня 2013 року відповідно до акту прийому-передачі полісів уповноважена страховиком особа, [PERSON], передав відповідачу [PERSON] бланки полісів цивільної відповідальності №АС 6719661 - №АС 6719680 в кількості 20 екземплярів. 27 серпня 2013 року на адресу страховика надійшла заява-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від [PERSON] відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС 6719661. За цією заявою 17 серпня 2013 року, о 16 годині 00 хвилин, по вул.Леніна,120 в м.Костянтинівка Донецької області сталося зіткнення автомобіля ЗИЛ, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В ході страхового розслідування, з письмового пояснення відповідача [PERSON], було встановлено, що 17 серпня 2013 року, о 20 годині 30 хвилин, він у м.Донецьку зустрівся з клієнткою, яка попросила його укласти договір страхування на ім'я водія [PERSON] з умовою, що строк його дії буде починатись з 0 годин 17 серпня 2013 року, запевнивши його, що застрахований автомобіль не перебуває в дорожньо-транспортній пригоді. Ці обставини підтверджуються також поясненнями представника страховика [PERSON] про те, що він передав страхові поліси [PERSON] 17 серпня 2013 року о 17 годині 30 хвилин. Вказані обставини свідчать про те, що виданий відповідачем [PERSON] страховий поліс є недійсним, оскільки укладений після страхового випадку, а тому позивач просив визнати цей договір страхування недійсним. Ухвалою суду від 30 квітня 2014 року до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів були залучені учасники ДТП [PERSON] та [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи судом і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] вважають, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідач [PERSON] э заінтересованою особою, яка відповідно до договору доручення діє в інтересах позивача, і тільки його пояснення не можуть ставити під сумнів дійсність договору страхування. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом. Заслухавши представника позивача, третю особу [PERSON] та його представника [PERSON] дослідивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити по наступним підставам. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року між страховиком - Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та страхувальником [PERSON]. був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого строк його дії встановлений з 00 годин 00 хвилин 17 серпня 2013 року до 16 серпня 2014 року включно. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER], 1990 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.6). 17 серпня 2013 року, о 16 годині 00 хвилин, по вул.Леніна,120 в м.Костянтинівка Донецької області сталося зіткнення автомобіля ЗИЛ, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], про що страховику стало відомо із заяви водія [PERSON] від 21 серпня 2013 року, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (а.с.20-21) Відповідно до пункту першого частини другої статті 29 Закону України «Про страхування» договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі, якщо його укладено після страхового випадку. Як вбачається із змісту наданої суду копії полісу № АС 6719661 договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений 16 серпня 2013 року між страхувальником [PERSON] та представником Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія». Доказів того, що цим представником був саме [PERSON], позивачем суду не надано, якою особою був підписаний вказаний договір від імені страховика з вказівкою прізвища, ім'я та по батькові, невідомо. Про дату укладення цього договору страхування саме 16 серпня 2013 року також свідчить вказівка у договорі про те, що страховий платіж в розмірі 423грн.79коп. був сплачений страхувальником о 10 годині 00 хвилин 16 серпня 2013 року (а.с.6), а будь-який платіжний документ, який би свідчив про отримання від страхувальника вказаної суми в іншій день суду не наданий. Тому, відсутні будь-які докази укладення договору страхування після страхового випадку, оскільки договір доручення між позивачем та [PERSON] від 7 червня 2013 року (а.с.7-16), його пояснення щодо обставин укладання договору страхування (а.с.22), акт прийому-передачі бланків договорів страхування від 17 серпня 2013 року (а.с.17) є документами, складеними заінтересованими особами, які діють у інтересах позивача. В той же час, про скоєння [PERSON] підроблення документу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, позивач до правоохоронних органів не звертався, що ставить під сумнів дійсність викладених [PERSON] обставин укладення договору страхування після страхового випадку.

Outcome: dismissed