overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

25 серпня 2016 року Арцизьким районним судом Одеської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» про скасування наказу про скорочення штату та чисельності працівників, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, треті особи [PERSON], Арцизька районна рада Одеської області, яким скасовано наказ № 5 від 06 січня 2016 року КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» «Про скорочення штату та чисельності працівників», поновлено [PERSON] на роботі на посаду відповідального секретаря КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» та з КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11\~856,36 гривень та сума судового збору у розмірі 551,20 гривень. 31 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у зв'язку з тим, що в резолютивній частині рішення судом не було вказано про негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення з КП «Редакція газети «Арцизькі Вісті» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Позивачка [PERSON] та інші особи, які брали участь у справі повідомлялися про час і місце засідання, однак в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, заслухавши думку представника відповідача, розглянувши подану позивачкою заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу. Пунктами 2 та 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. З матеріалів справи та з рішення суду вбачається, що судом вирішено питання про поновлення [PERSON] на роботі на посаду відповідального секретаря КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» та з КП «Редакція газети «Арцизькі вісті» стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, але у вказаному рішенні не було вирішено питання щодо негайного виконання рішення суду. Отже суд приходить до висновку, що необхідно ухвалити по вищевказаній цивільній справі додаткове рішення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, у звязку з чим заява позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

25 серпня 2016 року директор комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» [PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третьої особи департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що 7 серпня 2010 року наказом за № 593-к Головного управління охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації він призначений на посаду - директора комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі Центр). Наказом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради за № 26-3 від 17 червня 2016 р. «Про оголошення догани»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

25 серпня 2016 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява комунальної лікувально-профілактичної установи міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні [PERSON], [INFO], у якого виявлено ознаки, що свідчать про необхідність примусової госпіталізації до такої лікарні. 24 серпня 2016 року хворий доставлений в приймальне відділення лікарні в супроводі матері, з 1982 року спостерігається лікарями - психіатрами, є інвалідом ІІ групи з психічного захворювання безстроково. Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя визнаний недієздатним, його опікуном призначена мати. Багаторазово лікувався стаціонарно, останнє лікування проходив з 23 травня 2016 року по 22 серпня 2016 року. Тому просить госпіталізувати хворого до психіатричної лікарні для проходження лікування. Представник міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала доводи заяви. Зацікавлена особа, не заперечувала проти задоволення заяви . Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісійного огляду № 50 від 25 серпня 2016 року лікарівпсихіатрів, у [PERSON] виявлені ознаки психічного захворювання у вигляді шизофренії безперервної простої, в зв'язку з чим він не може дати усвідомлену згоду на лікування в умовах психіатричної лікарні і при ненаданні йому такої медичної допомоги може становити реальну небезпеку як для себе, так і для оточуючих, тому він підлягає примусовій госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для примусової госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] та задоволення заяви міської психіатричної лікарні № 7 міста Маріуполя. На підставі ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

25 серпня 2016 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачкою, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

25 серпня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 14 червня 2014 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося: чоловік найденим чином не виконував свої сімейні обовязки стосовно виховання та матеріального забезпечення родини; вів себе агресивно, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. На даний час спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважала, що їх шлюб існує лише формально, відновлення стосунків та збереження сімї не можливі. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. Проти розгляду справу у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постанови заочне рішення. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 14 червня 2014 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 874. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. На даний час сторони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію позивача про небажання перебувати у шлюбі, виходячи з засад добровільності перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1953 р. н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.08.2016 р. о 15 год. 44 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є безпорадною та небезпечною у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.08.2016 р. о 15 год. 44 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що з хворою вербальний контакт малопродуктивний, вербально агресивна до абстрактних осіб, легко озлобляється, негативістична. Мовлення розірване, нецензурно лається. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1959 р. н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.08.2016 р. о 04 год. 16 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора являє небезпеку для себе та оточуючих у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000 р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.08.2016 р. о 04 год. 16 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора доступна формальному контакту. В бесіді - напружена, підозріла, на запитання відповідає вибірково, після пауз, не завжди по суті. Мовлення за типом «словесної окрошки». На деякі запитання відповідає з незадоволенням. Назвала своє ім'я, знає, де знаходиться. Нецензурно лається. Свої хворобливі переживання не розкриває. Виказує маячні ідеї переслідування, фізичної дії на адресу оточуючих. При спробі корекції афектується. Психічно хворою себе не вважає. опирається огляду, дереться. Стверджує, що її побив директор потягу. Інструкції практично не виконує. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушена. Від госпіталізації в КЗ «ДКПЛ» ДОР» для лікування та обстеження категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1971 р. н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.08.2016 р. о 15 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є небезпечною у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.08.2016 р. о 15 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра Маліновським, м. Першотравенськ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора чує «голоси», суїцидальні думки, вчинила суїцидальну спробу, настрій знижений. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизоафективний розлад, змішаний тип. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1971 р. н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.08.2016 р. о 22 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є безпорадним у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.08.2016 р. о 22 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що з хворим контакт малопродуктивний. На запитання відповідає односкладово, з роздратуванням. Емоційно напружений, тривожний, підозрілий. Виказує уривкові маячні ідеї впливу. Мислення паралогічне, з елементами зісковзування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

25 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1972 р. н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.08.2016 р. о 20 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є безпорадною у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.08.2016 р. о 20 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра Живодер, КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що мовний контакт з хворою малопродуктивний. Інструкції не виконує. На запитання не відповідає. Гучно кричить «не треба», «за що вбили». Мовлення розірване, не по суті. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - поліморфний психотичний розлад внаслідок уживання психоактивних речовин (сполучне вживання алкоголю та наркотичних речовин). Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved