Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення\~ з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 29592,56 грн., витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 600 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 01 червня\~2006 року було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати з нею. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.08.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітної плати відповідача. 10.03.2011 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області розмір аліментів на утримання сина був зменшений до 1/6 частки від усіх видів заробітку. Однак відповідач аліменти сплачував не регулярно та не в повному обсязі, в звязку з чим виникла заборгованість по аліментам на загальну суму 29592,56 грн. Вона зверталась до відповідача в порядку досудового врегулювання спору, однак отримала відмову відповідача та посиланням на те, що в нього немає роботи та немає коштів. Однак відповідач постійно працює за договорами і отримує дохід, який, на її думку, приховує, щоб не сплачувати аліменти. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 29592,56 грн. та витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката в сумі 600 грн. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій уточнила свої вимоги, вказавши, що уточнений розмір пені складає 8227,07 грн. Просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. До вказаної заяви надіслала розрахунок пені /а.с. 96, 97-99/. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, надала суду розрахунок пені /а.с. 108-109/. Від відповідача 28.02.2018 року на адресу суду надійшло заперечення на позов /а.с.35-39/, в якому останній зазначив, що позивач не зверталась до нього досудовому порядку щодо врегулювання спору, про заборгованість він дізнався лише коли отримав позовну заяву. Вказав, що лише спір між сторонами щодо визначення розміру заборгованості вирішується в судовому порядку, в іншому випадку розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Крім того, на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON], [INFO]. Вказує, що не ухиляється від сплати аліментів, в 2004 році був звільнений з місця роботи та з грудня 2017 року не працює та доходів не має. [PERSON] з випадкових заробітків та допомоги по безробіттю він намагається сплачувати аліменти. Його дохід на теперішній час допомога по безробіттю. За станом здоровя перебуває на обліку у лікаря-хірурга, стан його здоровя постійно погіршується. Тому просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~перебували в\~\~зареєстрованому шлюбі,\~який \~01\~червня 2006\~року було\~розірвано,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про розірвання\~шлюбу серія\~І-ФП\~№013517,\~виданого органом\~юстиції Миколаївської\~області /а.с. 4/. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ФП №098961, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області /а.с. 3/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 серпня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, щомісячно, починаючи з 29 червня 2006 року /а.с. 5/. 01 серпня 2006 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано виконавчий лист на підставі вказаного рішення суду /а.с. 6-7/, який позивачем було предявлено до виконавчої служби. На підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 березня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/16 частку доходів [PERSON], 24 березня 2001 року вказаним судом було видано виконавчий лист, який [PERSON] було предявлено до виконання до відділу ДВС /а.с. 9-10/. Згідно довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам, виданої Южноукраїнським МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області 25 вересня 2017 року №1992 /а.с. 11-12/ за боржником [PERSON] числиться заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2011 року, яка складає 9718,86 грн. Відповідно до довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам, виданої Южноукраїнським МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області 04 січня 2018 року №2172/1 /а.с. 13-14/ за боржником [PERSON] числиться заборгованість по аліментам станом на 01 жовтня 2017 року, яка складає 19873,70 грн. Як видно з довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 12 січня 2018 року неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO] разом з матірю та бабусею /а.с. 15/. Позивач вірно посилається в позові на ст. 196 СК України. Згідно з ч.1\~ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Вирішуючи позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд на підставі\~статті 196 Сімейного кодексу України\~повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому суд має враховувати, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене\~статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм\~Закону України «Про виконавче провадження»\~щодо повідомлення боржника про наявність заборгованості. В судовому засіданні було встановлено факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~ст. 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15. Щодо розрахунку розміру пені, суд вважає вірним наданий позивачем та представником позивача розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем чи його представником. Таким чином сума неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 01.01.2009\~року по\~01.01.2018\~року складає 8227,07 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на сина [PERSON], оскільки рішення суду відповідач належним чином не виконує та має борг по аліментам. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на той факт, що на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON] та той факт, що на теперішній час відповідач офіційно ніде не працює, оскільки він є працездатним та вказані обставини не є підставами для несплати аліментів на утримання дитини. Тому, враховуючи той факт, що суду не представлено доказів того, що наведена заборгованість по аліментах утворилась не з вини відповідача, з урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену\~ст.196 СК України. Статтею 134\~ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до довідки рахунку та договору доручення №1 від 24 січня 2018 року /а.с. 20, 21/ [PERSON] сплачено на рахунок адвоката [PERSON] 600 гривень за вивчення матеріалів, надання консультацій, складання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави\~ підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved