Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], ПП «Мікас», третя особа ТОВ «КАР-ЦЕНТР» про визнання договору оренди недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що з 27.07.1995 року і по 25.01.2013 року вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Відповідач [PERSON] є власником нежилого приміщення, магазину непродовольчих товарів, загальною площею 606,7 кв.м., за адресою - [ADDRESS], яке було їх спільною сумісною власністю подружжя і рішенням суду за нею визнано право власності на його 1\\2 частину. Під час вирішення Печерським районним судом м. Києва спору щодо поділу їх з [PERSON] спільного майна вона дізналася, що зазначене нежиле приміщення було передано відповідачем [PERSON] в оренду ПП «Мікас» без її на те згоди. Відповідно до умов договору оренди № 0112/01, укладеного 01.12.2012 року між [PERSON], який на той час являвся їй чоловіком та ПП «Мікас», [PERSON] передав ПП «Мікас» у платне тимчасове володіння та користування їх спільне сумісне майно, на строк з 01.12.2012 року по 30.11.2015 року включно. [PERSON] при укладенні договору оренди надав орендарю недостовірну інформацію, приховав обставини, що мали істотне значення для вирішення питання про укладення цього договору, ввів в оману, що внаслідок укладення цього договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, а вона не давала своєї згоди на укладення цього договору, вказаним договором порушено її законні права та інтереси, оскільки за договором оренди плата за користування їхніми нежилими приміщеннями складає 11 000 грн. на місяць, а за договором суборенди плата за оренду цих же приміщень 52 000 грн. на місяць. Стверджувала, що відповідачі, уклавши договір оренди, порушили її законні права та інтереси, як власника, у лютому 2014 року зверталася з заявою про мирне врегулювання спору шляхом розірвання укладеного [PERSON] та ПП «Мікас» 01.12.2012 року договору оренди № 0112/01 та укладення договору оренди за її участю, однак її пропозиція не була прийнята відповідачами. Просила визнати недійсним договір оренди № 0112/01 нежилого приміщення за адресою - [ADDRESS] від 01.12.2012 року, який був укладений між її чоловіком [PERSON] та ПП «Мікас», поклавши на відповідачів судові витрати. 12.08.2014 року [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої просила стягнути з [PERSON] та ПП «Мікас» на її користь матеріальні збитки у розмірі 375 950, 00 грн., які вона не одержала від передачі в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна за адресою - [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування збитків позивач послалася на те, що майнова шкода в розмірі 375 950, 00 грн. завдана їй спільними діями відповідачів, оскільки саме під час перебування у провадженні судів спорів між нею та [PERSON] з приводу розірвання шлюбу та розподілу майна, останній у грудні 2012 року уклав з ПП «Мікас» договір оренди, який не відповідав її інтересам, як співвласнику майна тому, що розмір орендної плати було встановлено у сумі 11 000 грн. у той же час, як це ж нежитлове приміщення було передано в оренду ТОВ «Кар-Центр» ще у квітні 2011 року, яке сплачувало орендну плату в розмірі 52 000, грн. на місяць ПП «Мікас». Стверджувала, що у відповідачів не було жодних підстав вдруге укладати договір оренди цього ж нежитлового приміщення в грудні 2012 року, і укладено було цей договір тільки з метою заниження розміру орендної плати, внаслідок чого їй було завдано збитків, оскільки вона, як співвласник майна, що було предметом оренди не отримувала орендної плати. За час дії договору оренди [PERSON] особисто отримав дохід у розмірі 132 100, 00 грн., ПП «Мікас» отримало дохід у розмірі 884 000, 00 грн. Різниця складає 751 900, 00 грн., а її ? частка не отриманого доходу (збитків) складає 375 950, 00 грн. Просила стягнути з відповідачів на її користь матеріальні збитки у розмірі 375 950, 00 грн., які вона не отримала від передачі в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна за адресою - [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідачів. За клопотанням позивача [PERSON], ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], ПП «Мікас», третя особа ТОВ «Кар-Центр» про визнання договору оренди нежилого приміщення недійсним та стягнення матеріальних збитків у частині вимог про визнання недійсним договору оренди № 0112/01 нежилого приміщення за адресою - [ADDRESS] від 01.12.2012 року, який був укладений між [PERSON] та ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С., залишено без розгляду. 03.12.2014 року [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що спільними винними діями відповідачів, їй, як одному зі співвласників нежитлового приміщення були завдані матеріальні збитки у розмірі 436 742, 00 грн., оскільки [PERSON], уклавши договір оренди безпосередньо з ТОВ «Кар-Центр» за 17 місяців дії договору, отримав би для їхньої родини грошові кошти в сумі 884 000, 00 грн., а її ? частка від оренди складала б 442 000, 00 грн. За рішенням Печерського районного суду їй підлягало до компенсації лише 5 258, 00 грн., отже різниця складає 436 742, 00 грн., що є розміром понесених нею збитків. 09.02.2015 року позивач зменшила ціну позову, просила стягнути на її користь з [PERSON] та ПП «Мікас» у солідарному порядку 348 592, 00 грн. та відшкодувати судові витрати, а 15.06.2015 року позивачем було зменшено ціну позову, просила стягнути з відповідачів 209 892,00 грн., що з розміром нанесених їй збитків відповідачами солідарно. Остаточний розмір збитків позивачем розраховано з огляду на визнані відповідачем ПП «Мікас» обставини щодо отримання останнім прибутку у розмірі 562 400, 00 грн. з яких особисто [PERSON] згідно договору оренди було сплачено 132 100, 00 грн.. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, з тих підстав, що позивач, як співвласник нежитлового приміщення, яке було предметом оренди за договором оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, на відміну від відповідача [PERSON] не вчиняла жодних дій щодо утримання належного їй майна так само і щодо передачі його в оренду, отже не вчиняла жодних дій на отримання будь-яких доходів. Стверджував, що відповідно до рішення Печерського районного суду [PERSON] отримала дохід від передачі [PERSON] в оренду ПП «Мікас» належного їм на праві спільної сумісної власності нежитлового приміщення. ПП «Мікас» скористалося своїм правом на передачу, орендованого у [PERSON] нежитлового приміщення у суборенду ТОВ «Кар-Центр». [PERSON] не був обізнаний про умови договору суборенди, укладеного між ПП «Мікас» та ТОВ «Кар-Центр», а тому у діях останнього відсутній причинно-наслідковий зв»язок для покладення на нього обов»язку відшкодовувати позивачу збитки, завдані від укладення [PERSON] та ПП «Мікас» договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року без її на те згоди. Представники відповідача ПП «Мікас» та третьої особи ТОВ «Кар-Центр» у судове засідання не з»явилися, про дату та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. ПП «Мікас» направлено на адресу суду письмові заперечення. З огляду на викладене, врахувавши думку учасників розгляду справи по суті, суд ухвалив розглянути справу за позовом [PERSON] за відсутності представників відповідача ПП «Мікас» та третьої особи ТОВ «Кар-Центр». Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] з зазначених у позовній заяві підстав не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON], за час шлюбу з позивачем [PERSON], а саме 01.02.2008 року було придбано у власність нежиле приміщення загальною площею 606,7 кв.м. за адресою - [ADDRESS], яке рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а за результатами поділу майна останніх визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частки (а.с.13, 134-139). Зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки у лютому 2013 року з моменту набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили. 01 грудня 2012 року між ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С., що діє на підставі статуту, з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони було укладено договір оренди № 0112/01 (а.с.14-20). Відповідно до умов договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, орендодавець [PERSON] передав, а орендар ПП «Мікас» прийняло у тимчасове володіння та користування для здійснення господарської діяльності (оренду) нежиле приміщення загальною площею 606,7 м. кв., яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Об»єкт оренди є власністю орендодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.01.2008 року, на строк з 01.12.2012 року до 30.11.2015 року включно, орендна плата без ПДВ за весь об»єкт оренди складає 11 000, 00 грн. на місяць, розмір якої може бути змінено за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Орендар зобов»язаний використовувати об»єкт оренди виключно за призначенням, за власний рахунок здійснювати поточний ремонт об»єкту оренди. Орендар має право здавати об»єкт оренди у піднайм (суборенду) виключно на умовах, що не суперечать умовам цього договору. Даний договір може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін. Орендар не має права передавати свої права та зобов»язання третій стороні без письмового погодження орендодавців. 28.04.2014 року між ПП «Мікас» в особі директора Осіковської Н.С. та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди № 0112/01 від 01.12.2012 року, за умовами якої за взаємною згодою сторін достроково припинено дію договору 30 квітня 2014 року, повернення об»єкта оренди орендодавцю здійснити 30 квітня 2014 року (а.с.55). 30 квітня 2014 року орендодавець [PERSON] та орендар ПП «Мікас» підписали акт прийому-передачі нежилих приміщень, розташованих за адресою - [ADDRESS] (а.с.56). Судом також встановлено, що 14.04.2011 року між орендодавцем ПП «Мікас» та орендарем ТОВ «Кар-Центр» було укладено договір оренди № 1404/01, предметом якого передача орендодавцем у тимчасове володіння та користування для здійснення господарської діяльності нежилого приміщення загальною площею 606,7 м.кв. (а.с.22-27). Відповідно до змісту зазначеного вище договору, цей договір є договором суборенди. Орендодавець має право передавати об»єкт оренди в піднайм згідно договору оренди № 1304/01 від 13.04.2011 року. Власником об»єкту оренди є [PERSON], строк оренди з 25.04.2011 року до 30.04.2013 року включно, орендна плата без ПДВ за весь об»єкт оренди складає 52 000, 00 грн. на місяць без ПДВ, розмір орендної плати може бути змінено за згодою сторін, орендна плата за поточний місяць сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця, що вказаний в договорі, не пізніше 5 числа поточного місяця. Звертаючись в суд з позовом, позивач просить стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та ПП «Мікас» на її користь матеріальні збитки в розмірі 209 892, 00 грн., які вона не одержала від передання в оренду їхнього спільного об»єкту нерухомого майна, розташованого за адресою - [ADDRESS]. Відповідно до правил ст. 1190 ЦК України, особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] на момент укладення 01.12.2012 року договору оренди № 0112/01 діяв не в інтересах сім»ї, членом якої являлась і позивач, а засновник ПП «Мікас» [PERSON] був обізнаний про те, що орендодавець не мав права розпоряджатися нежилим приміщенням без її на те згоди, а також те, що засновник ПП «Мікас», укладаючи договір суборенди діяв спільно з [PERSON] Проте, на підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б стали підставою для висновку суду, що збитки, які позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] та ПП «Мікас» у солідарному порядку завдані їй спільними діями останніх. З огляду на правила ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд не може вийти за межі заявлених вимог і предметом судового розгляду можуть бути тільки ті вимоги і з тих підстав про які заявив позивач і підтримав до початку розгляду справи по суті, то заявлені [PERSON] вимоги про стягнення на її користь з [PERSON] та ПП «Мікас» у солідарному порядку матеріальних збитків у розмірі 209 892, 00 грн., з тих підстав, що вона не одержала орендної плати від передання в оренду їхнього спільного з [PERSON] об»єкту нерухомого майна, розташованого за адресою - [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження, заявлений позов залишений судом без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed