Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

24 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі ТДВ «СК «КРЕДО») на її користь у відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням у сумі 48 451,75 грн. неотримані доходи у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у сумі 7389,20 грн.,\~ у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Стягнути з [PERSON] на її користь\~245000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що\~ 24.05.2015\~ року близько 15:00 годин на автодорозі біля будинку 160 по пр.Героїв Сталінграду в м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Lanos TF69,д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , в результаті чого позивач отримала тілесні ушкодження. На лікування вона\~ витратила 48451,75 грн.,\~ внаслідок тимчасової втрати працездатності\~ з 24.05.2015 року по 23.11.2015 року\~ не отримала доходи в розмірі 7389,20 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, а також\~ понесла моральні страждання, які оцінює в\~ 250 000 грн.. Вважає, що оскільки цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована, то в межах\~ ліміту матеріальна та моральна шкода повинна бути відшкодована страховою компанією. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТДВ «СК «КРЕДО», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду\~ першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги\~ та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга\~ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] , суд першої інстанції виходив з положень статей 15, 16, 1167, 1187, 1188, 1194, 1195 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 60 ЦПК України\~ та тих обставин, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «КРЕДО» відповідно до страхового полісу № АІ/6339641, однак позивачка не зверталася до страхової компанії з заявою про виплату їй страхового відшкодування, а тому суд вважав, що позовні вимоги [PERSON] до\~ ТДВ СК «КРЕДО» передчасними, оскільки права позивача в цій частині не були порушені, невизнані або оспорені страховою компанією. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення\~ з ТДВ СК «КРЕДО» на її користь 7389,20 грн. неотриманих доходів внаслідок тимчасової непрацездатності суд прийшов до висновку, що вони протирічать статті 1195 ЦК України, на яку\~ посилається позивач в обґрунтування цієї вимоги, так як дана стаття ЦК України передбачає відшкодування втраченого заробітку при\~ втраті чи зменшенні професійної чи загальної працездатності, що визначається\~ МСЕК або судово-медичною експертизою, а не при тимчасовій непрацездатності. Час\~втрати працездатності не підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я. З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України. Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову [PERSON] у задоволені позовних вимог до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права. Судовим розглядом встановлено, що 24.05.2015\~ року близько 15 год. 00 хв.\~ на автодорозі біля будинку 160 по пр.Героїв Сталінграду в м.Харкові на пішохода\~ [PERSON] , яка переходила проїжджу частину у невстановленому місці, стався наїзд автотранспортного засобу автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого\~ вона отримала тілесні ушкодження\~ (а.с.7-10). Згідно з висновком судово-медичного експерта № 486-А/15\~ у зв`язку з подією 24.05.2015 року у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження, що відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с. 11-13) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] \~ була застрахована в\~ ТДВ СК «Кредо» відповідно до\~ страхового полісу № АІ/6339641 (а.с.18) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 100000 грн., а майну-50000 грн. [PERSON] в установленому порядку та встановлені законом строки подав\~ страховій компанії повідомлення про ДТП (а.с.105). Постановою про закриття кримінального провадження від 29 жовтня 2015 року кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за\~ № 12015220540001248 від 25 травня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286 КК України\~ закрито у зв`язку з\~ встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (а.с.7-10). Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. На зазначену норму матеріального права суд першої інстанції при ухваленні рішення при вирішенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] 245\~000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 травня 2015 року, не звернув, чим порушив вимоги статті 214 ЦПК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] , апеляційний суд виходить з положень частини 3 статті 23 ЦК України, враховує роз`яснення, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховує\~ висновки судово-автотехнічних експертиз № 480/15 від 30.06.2015 року та № 871/15 від 05.10.2015 року, згідно з якими\~ водій автомобіля марки Daewoo Lanos TF69,д/н [NUMBER] [PERSON] в даній дорожній обстановці, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода [PERSON] , виконанням вимог Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки Daewoo Lanos TF69,д/н [NUMBER] [PERSON] , не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Також враховує матеріальне становище [PERSON] (працює у в/ч [NUMBER] , де заробітна плата в місяць складає 1800-2000 гривень), наявність у останнього на утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та непрацюючої дружини( а.с. 10). Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, [PERSON] не заявлялись (а.с. 1-5). Згідно з пунктами 1 \~та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування \~судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права. З огляду на зазначене, за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції в частині відмови [PERSON] у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення\~ заявлених позовних вимог до [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3\~000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Outcome: partial