overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

25.01.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатиме з позивачем, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», в разі неявки відповідача погодилася на заочний розгляд справи (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.13). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх двох місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 450 грн. витрат на правову допомогу та 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

25.01.2017 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 07.11.2003 року.(а.с.2-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з листопада 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.26) Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її, при цьому позов визнала.(а.с.27) Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі.(а.с.23) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.11.2012 року у Відділ ДРАЦС РС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №251. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку Крістіну, 11.04.2013р.н. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.11.2012 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Крістіну, 11.04.2013р.н. /а.с.7/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення змісту заповіту. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] склала на користь неї заповіт, в якому заповіла її державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 3,89 га., що знаходиться на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] року [PERSON] померла, не внісши змін до вказаного заповіту. Після її смерті вона як спадкоємець за заповітом у відведений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила її у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець [PERSON] заповіла її державний акт на право приватної власності на землю, а не саму земельну ділянку. Тому вона просила суд здійснити тлумачення заповіту, а саме встановити, що посилання в заповіті на державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] стосується волі спадкодавця щодо успадкування нею земельної ділянки площею 3,89 га., що знаходиться на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з заповіту спадкодавця, [PERSON] заповіла позивачці державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 3,89 га., що знаходиться на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області. Отже, судом встановлено, що [PERSON], складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі її смерті позивачка успадкує не державний акт на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку, на яку вона мала право власності згідно вказаного державного акту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дочки, але недостатню та не регулярну, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно у них з позивачкою є неповнолітня дочка [PERSON] [INFO]. Він згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с.3). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки, фактичні шлюбні відносини припинилися з початку 2012 року, тому подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, у своїй письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 352. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22.11.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2075. Від шлюбу мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування. Спільне господарство не ведеться, в сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження родини вважає неможливим. Після розірвання шлюбу дитина залишаються проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Баштова». В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягала на розірванні шлюбу, просила дошлюбне прізвище не відновлювати. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2075. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.4-5). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22.04.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач не заперечував проти заявлених вимог. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22.04.2015 року було розірвано. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.\~180,\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст.\~182,\~183,\~\~Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав в повному обсязі, обставини, викладені позивачем в якості обґрунтування вимог, не оспорював, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір»\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 640 грн., оскільки позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO] зареєстрований 15 липня 2005 року Шоломківською сільською радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис №3, мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї склалися погано, постійно виникають сварки, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого спільне подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Вважає, що шлюб розпався, оскільки втратила до відповідача всі почуття любові та поваги. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.07.2005 року серії І-ТП №001958 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №092625. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 23.02.2017 року подружжю було призначено строк на примирення терміном на два тижні. Однак, в наданий судом строк сторони не примирились. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., який стягувати з відповідача на свою користь не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

25.01.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований Першотравневою селищною радою Овруцького району Житомирської області, про що 16 травня 1981 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №18 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Думинська». Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлю, сім»ю та взагалі на життя. На даний час сумісне проживання припинено на протязі останніх років та за її глибоким переконанням сенсу відновлювати сімейні відносини немає. Відповідач в добровільному порядку на розірвання шлюбу не згоден. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.05.1981 року серії І-ТП №426152. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved