Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

24.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі зареєстрованому 19 травня 2007 року виконкомом Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області за актовим записом № 01. 24.02.2020 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного подружнього проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Мотивуючи тим, що в даний час відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, утримувати дітей самотужки вона не має змоги, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня подачі позову і до дня досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані суду докази, суд вважає заявлений позов немотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованому 19 травня 2007 року виконкомом Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області за актовим записом № 01. 24.02.2020 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Разом з тим рішення про розірвання шлюбу на момент розгляду даної справи законної сили не набрало. Від спільного подружнього проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач зазначила, що з відповідачем вони не проживають близько 4 місяців. Дана обставина відповідачем не заперечувалась. Також позивач зазначила, що вона сама забезпечує дітей одягом, оплачує спортивні секції та інше. Заперечуючи проти даних доводів позивача відповідач пояснив суду, що на даний час вони дійсно разом не проживають та спільного господарства не ведуть, разом з тим через особливості графіку роботи сторін, вони обоє фактично працюють два дні через два, діти проживають по 2 дні у матері та у батька. Тобто фактично на утримання та харчування дітей сторони витрачають кошти порівну. Щодо витрат на одяг відповідач пояснив, що всі надані позивачем докази витрат були проведені нею під час підготовки до школи в серпні 2010 року, коли сторони ще проживали разом, та витрати робились з спільних коштів подружжя. Також на заперечення представника позивача [PERSON] відповідач пояснив, що дійсно кожен з них під час шлюбу вів власний бюджет, але і витрати вони ділили між собою приблизно по рівну. Позивач оплачувала утримання, одяг та навчання дітей, він оплачував харчування родини, житло, комунальні витрати та інше. Дана обставина позивачем також не заперечувалась. Крім того відповідач пояснив суду, що за час , який вони не проживають разом він також купував дітям одяг, дочці білизну, сину спортивний костюм та кросівки, що знов таки було визнано позивачем в судовому засіданні. Таким чином в судовому засіданні не встановлено факту ухиляння відповідача від утримання дітей та невиконання ним своїх батьківських обов`язків. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони несуть на утримання дітей, якщо не рівні то майже рівні витрати, а тому для стягнення аліментів підстав немає.

Outcome: dismissed