Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

25 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що їй належить будинок по [ADDRESS] , який вона успадкувала за заповітом після смерті матері. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак вони припинили сімейні стосунки з 2014 року та він виїхав з будинку. Претензій з боку відповідача щодо користування житловою площею не надходило. У сплаті комунальних послуг та послуг по утриманню будинку відповідач участі не приймає. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Позивач в\~судове засідання\~не з`явилася від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 19 вересня 2011 року власником будинку по [ADDRESS] зазначена [PERSON] .\~Підставою виникнення\~права власності є свідоцтво про право на спадщину, видане 14 вересня 2011 року (а.с.8-9). За даними Партизанської сільської ради Вітовського району\~Миколаївської області від 19 листопада 2019 року у вище вказаному будинку зареєстровані позивачка, її діти та відповідач [PERSON] який вказаний чоловік позивачки (а.с. 12). Згідно з актом про не проживання від 21 листопада 2019 року, [PERSON] не проживає у спірному житловому будинку, розташованому по\~ [ADDRESS] ,\~з 2014\~року (а.с. 10). Норми\~ЦК України\~регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника. Відповідно до частини 2\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2\~статті 64 ЖК України\~(дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач [PERSON] є членом сім`ї позивача. Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~статтею 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналізуючи викладені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку розташованому по [ADDRESS] , більш встановленого ст. 405 ЦК України, строку без поважних причин і до теперішнього часу не пред`являв позивачці ніяких вимог щодо користування будинком. Відповідно до вимог ст.ст.319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved