Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

25 липня 2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась позивач з позовом до [PERSON]., про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач - [PERSON] був власником 1/3 частки житлового будинку № 10 по вул. Виноградна в м. Словянську, проживав та був зареєстрований за вищезазначеною адресою. 03.11.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу 1/3 частки житлового будинку № 10 по вул. Виноградна в м. Словянську, відповідно до якого відповідач продав їй належну йому частку житлового будинку. Після укладення договору купівлі-продажу відповідач забрав своє майно та виселився із зазначеного житлового будинку. На її неодноразове усне звернення особисто до відповідача щодо знаття його з реєстрації місця проживання відповідач ігнорує. Тому, просить визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є власницею1/3 частки житлового будинку № 10 по вул. Виноградна в м. Словянську, на підставі договору купівлі-продажу частки будинку від 03 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3270 (а.с. 5-6). Відповідно до копії домової книги за адресою м. Словянськ, вул. Виноградна, буд. 10 зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням своїм майном. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно положень ст. 71 ЖК УРСР, реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. Реєстрація відповідачів обмежує позивачку у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном у повній мірі. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Виноградна, буд. 10 з 2015 року і по теперішній час , участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобовязань по утриманню будинку не виконує, суд дійшов висновку, що ці позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved