Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] року батька [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями по [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом вказаного нерухомого майна. Маючи намір прийняти спадщину звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав заяву, де просить справу розглянути без участі його представника, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено та убачається із свідоцтв про народження та про укладення шлюбу позивача, яка після одруження змінила прізвище на [PERSON], її батьком є [PERSON]. Згідно витягу з погосподарської книги №1 за 2014 рік Качинської сільської ради Камінь-Каширського району, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Як убачається із технічного паспорта на житловий будинок, вказане нерухоме майно складається із житлового будинку А-1, веранди а, сараю а1, сараю Б-1, убиральні В-1, криниці К-1. [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 6), своїм заповітом (а.с. 7) належне йому вищевказане будинковолодіння заповів позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що вбачається із спадкової справи №137/2014, вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців немає. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.05.2017 року (а.с. 13), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки позивачем таких не понесено.

Outcome: approved