Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до Миколаївської міської ради, [PERSON], [PERSON], треті особи Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, КП Миколаївське бюро технічної інвентаризації про визначення ідеальних часток в домоволодіння та визнання права власності на спадкове майно. У вказаному позові позивачі просили: - Затвердити ідеальні долі\~ домоволодіння №104 по вул. 4 Слобідській у місті Миколаєві, а саме за [PERSON] 32/100 частини домоволодіння, [PERSON] 50/100 частини, [PERSON] 18/100 частини; - Визнати за [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2013 року на\~ 32/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: місто Миколаїв, вул. 4 Слобідська 104. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 19 липня 2013 року помер їх батько [PERSON], 02 квітня 2015 року померла також їхня матір [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 19 червня 2013 року та матері [PERSON], яка померла 02 квітня 2015 року у звязку із тим, що за даними Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації на майно по вулиці Слобідська четверта №104 згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 29.05.2014 року було надано нову адресу, але перерахунок часток співвласників на вказане домоволодіння не здійснювалось. На підставі викладеного просили позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], постійно змінюючи свою позицію щодо визначення часток між співвласниками, проти позову заперечувала з тих підстав, що при визначенні порядку користування земельною ділянкою в іншій справі було порушено її права. Додала, що спору з позивачами стосовно часток у праві власності в неї не має. Представник відповідача Миколаївської міської ради - до судового засідання не зявилися, надали заяву в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили справу розглядати за відсутністю представника. Представники третіх осіб КП ММБТІ та Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення Виконкому Заводської районної ради народних депутатів №71-14 власником 19/100 частини будинку 104 по вул. 4 Слобідській у м. Миколаєві (далі Домоволодіння) є [PERSON]. [PERSON] помер 19 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №183552, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом №2554. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді частки на зазначене домоволодіння. Позивачі, які є синами померлого, а також дружина померлого [PERSON], звернулись до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON], померла 02 квітня 2015 року. Спадщину після її смерті прийняли позивачі. Згідно Довідки КП ММБТІ №2-1043 від 12.04.2016 року ідеальні частки співвласників домоволодіння по вул. 4 Слобідській 104 у м. Миколаєві до перерахунку складали: 1.Гайдар [PERSON] 19/100. 2.Лупан [PERSON] 39/100. [PERSON] 20/100. 4.Станічної [PERSON] 22/100. На підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 29.05.2014 року №465, 22/100 частини домоволодіння, що належала [PERSON], надана адреса: вул. 4 Слобідська 104/1 КП ММБТІ виконано перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого частки співвласників визначено: 1.Гайдар [PERSON] 19/100. 2.Лупан [PERSON] 39/100. [PERSON] 20/100. Таким чином, вказані юридичні обставини позбавляють можливості вчинити у відповідності до вимог діючого законодавства України дії, спрямовані на оформлення спадщини на частку у вказаному Домоволодінні. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин(ч. 2 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1, ч. 3 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно дост.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей1296,1297 ЦК України,ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусом. Відповідно до п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок виділення [PERSON] її частки в натурі, частки інших співвласників Домоволодіння змінились. На даний час, після відповідного перерахунку, зробленого спеціалістами Миколаївського МБТІ, вони складають відповідно: [PERSON] 32/100; [PERSON] 50/100; [PERSON] 18/100. Матеріалами справи підтверджується, що померлий [PERSON] на законних підставах був власником 19/100 частини спірного будинку, яка змінилась в зв'язку з виділом одного із співвласників в окрему адресу. Після вказаного виділу та відповідного перерахунку частка померлого у Домоволодінні складала 32/100. Позивачі відносяться до спадкоємців за законом першої черги. Оскільки спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] прийняло три особи однієї черги, то вони маються право на спадкування в рівних частках - по 1/3 спадщини кожний. Оформити в нотаріальному порядку вказану спадщину позивачі побавлені, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки визначення частки померлого у праві частковій власності на Домоволодіння взаємоповязане із розмірами часток інших співвласників, то визначивши частку Домоволодіння, що увійшла до складу спадщини, слід визначити й частки інших співвласників - відповідчів, для вирішення спору між ними. Позивачі не просили визнати право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], до складу якої увійшло право на 1/3 частки спадщини після смерті [PERSON], вдо складу якої увійшла і частка у Домоволодінні. За такого позовні вимоги про визнання права власності за кожним з позивачів на ? від частки, що належала [PERSON] у Домоволодінні слід задовольнити частково визнавши за кожним з позивачів по 1/3 відповідної частки. На підставі викладеного та

Outcome: partial