Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління про зобов`язання витини дії. Свої вимоги мотивував тим, що він є полковником запасу та з 03 березня 1995 року перебуває на квартирному обліку Житлової комісії Сухопутних військ Збройних Сил України в загальній черзі та першочерговій пільговій черзі як учасник бойових дій. Разом з тим, він перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 22 жовтня 1991 року згідно з довідкою від 11 березня 2003 року. У 2018 році він звернувся до Житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з проханням про внесення змін у житлову справу та перенесення дати зарахування на квартирний облік у загальній черзі на 22 жовтня 1991 року, та пільговій як учасника бойових дій з 10 жовтня 2003 року. 12 жовтня 2018 року за результатами засіданні Житлової комісії Командування ЗВ ЗСУ було постановлено перенести йому дату зарахування на квартирний облік у Житловій комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з 22 жовтня 1991 року та на першочергове отримання житла як учасник бойових дій з 10 жовтня 2003 року. Київське квартирно-експлуатаційне управління листом від 24 лютого 2019 року повідомило про відсутність підстав для перенесення дати, а до житлової комісії Командування Сухопутних військ буде направлено лист щодо скасування відповідного рішення. Зазначає, що такі дії відповідача порушують його права на житло, передбачене ст. 47 Конституції України. Просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача змінити та перенести дату зарахування його на квартирний облік з 22 жовтня 1991 року на першочергове отримання житла та у першочерговій черзі як учасника бойових дій з 10 жовтня 2003 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 28-31). Посилається на те, що раніше встановлений законодавством порядок зарахування на облік і отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20. Зазначене положення діє з 03 березня 1995 року та в ньому вперше була закріплена правова норма про те, що військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі, пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Пунктом 2 наказу № 20 передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в іншій гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03 березня 1995 року. А тому відсутні правові підстави для перегляду рішення житлової комісії № 4 від 03 березня 2003 року та внесення змін у житлову справу. Позивач направив до суду пояснення по справі (а.с. 41-44). Зазначив, що з березня 1995 року до серпня 2006 року порядок зарахування військовослужбовців на квартирний облік регулювався наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20, яким було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в іншій гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03 березня 1995 року. Разом з тим, таке обмеження порушує його право на житло, оскільки за таких обставин його місце в квартирній черзі визначено датою набрання чинності відомчим наказом 03 березня 1995 року, а не з часу взяття на обліку, тобто з 22 жовтня 1991 року. Наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. При цьому наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 визнано таким, що втратив чинність. За таких обставин, застосування зазначеного наказу обмежує права та пільги військовослужбовців та членів їх сімей. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є полковником запасу відповідно до витягу з послужного списку (а.с. 9-10), та з 03 березня 1995 року перебуває на квартирному обліку Житлової комісії Сухопутних військ Збройних Сил України в загальній черзі та першочерговій пільговій черзі як учасник бойових дій. Разом з тим, [PERSON] перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 22 жовтня 1991 року згідно з довідкою № 19 від 11 березня 2003 року (а.с. 11). У 2018 році [PERSON] звернувся до Житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з проханням про внесення змін у житлову справу та перенесення дати зарахування на квартирний облік у загальній черзі на 22 жовтня 1991 року, та пільговій як учасника бойових дій з 10 жовтня 2003 року. 12 жовтня 2018 року за результатами засіданні Житлової комісії Командування ЗВ ЗСУ було постановлено перенести позивачу дату зарахування на квартирний облік у Житловій комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з 22 жовтня 1991 року та на першочергове отримання житла як учасник бойових дій з 10 жовтня 2003 року (а.с. 15-16). Київське квартирно-експлуатаційне управління листом від 24 лютого 2019 року повідомило про відсутність підстав для перенесення дати, а до житлової комісії Командування Сухопутних військ буде направлено лист щодо скасування відповідного рішення (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Абзацом 1 ст. 43 ЖК УРСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737\~затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла. Згідно з п. 2.1 Інструкції облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік щодо всіх військових частин організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Для зарахування на квартирний облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього начальника про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї. Згідно з п. 2.4 Інструкції датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Відповідно до вимог Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Позивач перебуває на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 22 жовтня 1991 року, що підтверджується довідкою № 19 від 11 березня 2003 року (а.с. 11). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом\~УРСР та іншими нормативно-правовими актами. На виконання\~ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від 03 серпня 2006 року № 1081. Відповідно до вимог п. 26 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку. Статтею 44 ЖК УРСР\~визначено випадки можливого перенесення черговості на отримання житла, застосування якої можливе лише до громадян, які вчинили певне правопорушення, що не стосується позивача, оскільки до відповідальності його притягнуто не було. Таким чином, враховуючи те, що позивача було зараховано на квартирний облік у військовій частині [NUMBER] з 22 жовтня 1991 року, тому відповідно до вимог чинного законодавства України, датою постановки останнього на квартирний облік повинна бути саме 22 жовтня 1991 року. Наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20\~було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03 березня 1995 року, будь-які інші нормативно-правові акти, які б містили механізм перенесення черги квартирного обліку для військовослужбовців України відсутні. Разом з тим, вбачається, що п. 2\~наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20\~суперечить вимогам статей 38-44 ЖК УРСР\~щодо черговості надання жилих приміщень для військовослужбовців, оскільки фактично визначає не за часом взяття їх на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим законом. Таке обмеження, порушує право позивача, як військовослужбовця і громадянина на житло, передбачене\~ст. 47 Конституції України, за умовами якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Аналогічне право на житло передбачене статтею 16 Закону України\~«Про Збройні\~сили» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки за таких умов місце позивача в квартирній черзі в зв`язку з переїздом до іншого гарнізону визначено датою набрання чинності відомчим наказом 03 березня 1995 року, а не з часу взяття на облік, тобто з 22 жовтня 1991 року. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ч. 7 ст. 10 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. За таких обставин, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні черговості надання жилого приміщення для позивача застосуванню підлягають статті 38-44 ЖК УРСР, а не наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20, який істотно звужує обсяг встановлених законом прав. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 768 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved