Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

24 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на поховання у розмірі 22\~500,00 гривень, а також судові витрати у розмірі 3840,80 гривень. Позов обґрунтовано наступним. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 1998 року. Від першого шлюбу у [PERSON] є син відповідач [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] усі витрати на поховання понесла позивачка [PERSON] , а саме: сплатила за ритуальні послуги грошову суму в розмірі 42\~000,00 гривень, а також 3000,00 гривень за копання могили . Посилаючись на те, що відповідач не приймав фінансову участь у поховані батька, позивачка просила стягнути з відповідача на її корить 22\~500,00 гривень. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07 грудня 2020 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2020 року витребувані докази по справі. У судове засідання 07 грудня 2020 року учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 23 березня 2021 року. 23 березня 2021 року у судове засідання з`явився відповідач, позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Розгляд справи відкладено на 10 червня 2021 року. 10 червня 2021 року у судове засідання з`явилися позивачка, її представник та відповідач. Учасникам справи роз`яснені права. Позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи відкладено на 30 вересня 2021 року. У судове засідання 30 вересня 2021 року у судове засідання з`явилися позивачка, її представник та відповідач. 05 лютого 2021 року відповідач [PERSON] скористався правом та надав відзив на позовну заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів про договірні відносини з будь-якою ритуальною службою щодо надання послуг на ритуальні послуги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 1998 року. Від першого шлюбу у [PERSON] є син відповідач [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 30 березня 2020 року на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про поховання № [NUMBER] . До позовної заяви позивачкою надано квитанцію б/н від 30 березня 2020 року про сплату послуги «копка могили» у розмірі 3000,00 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За частиною третьою ст. 626 ЦК України \~договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). З аналізу зазначених норм Цивільного кодексу України вбачається, що сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) -ст. 1216 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підстав свідоцтва про смерть звертається згідно зі ст. 8 цього закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору замовлення на організацію та проведення поховання. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором замовленням. Відповідно до п. 11 наказу Державного комітету з питань житлово комунального господарства від 19 листопада 2004 року № 194, яким затверджено необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення заборонено надання послуг без оформлення договору замовлення. Пунктом 10 зазначеного наказу передбачено, що договір замовлення заповнюється в двох примірниках, з яких один передається замовнику, другий -виконавцю послуг. У додатку Державного комітету з питань житлово комунального господарства від 19 листопада 2004 року № 194 надано примірний договір замовлення, в якому повинні зазначатися: дані замовника та виконавця, вид поховання, а саме відбувається поховання, коли, перелік ритуальних послуг із зазначенням вартості, особливостей та термінів їх виконання, обсяги таких послуг з поховання та облаштування місця поховання, тощо. У визначені замовником терміни надання із обов`язковим зазначенням: найменування послуг; кількість; ціна однієї послуги; ПДВ; загальна сума замовлених послуг; примітка, в якій зазначається суб`єкт господарювання, що уклав з сільським головою або ритуальною службою договір про надання ритуальних послуг та обраний замовником для виконання даної послуги. Відповідно до п. 2.2. «Єдиної методики визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності», затвердженої наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 р. № 194 формування вартості послуг надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності здійснюється з урахуванням розрахунків обсягів надання ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, планових витрат, визначених на підставі державних, галузевих нормативів витрат матеріалів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів). Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України про «Поховання та похоронну справу» визначені принципи визначення вартості послуг та предметів ритуальної, а саме: доступність для кожного громадянина і рівності правових гарантій; визначення економічної обґрунтованості, планово-розрахункової собівартості та рентабельності при затвердженні ціни; відповідальності виконавчих органів І сільських, селищних та міських рад та органів виконавчої влади за встановлені дими ціни; відкритість, доступність та прозорість структури ціни; оплати тільки тих послуг, що відповідають вимогам нормативно-правових актів. Частиною 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які повинні мати первинні та зведені облікові документи можуть, складені у паперовій або в електронній формі. Згідно зазначеної статті Закону первинні документи повинні містити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одинцю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають згоду ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. У судовому засіданні відповідач пояснив, що на похоронах батька було присутні 8-10 осіб, на поминальний обід нікого не запрошували. Тому відповідач вважає, що позивачка витрати на організацію поминального обіду не здійснювала. Також відповідач пояснив, що по місце на поховання батька було заброньовано заздалегідь, тому позивачка також витрати по оплаті місця для поховання [PERSON] не понесла. На похоронах, 30 березня 2020 року позивачка повідомила відповідачу, що вона понесла витрати на поховання 24\~000,00 гривень, тому відповідачу не зрозуміло, звідки у позивачки наявна квитанція про сплату послуг на поховання у розмірі 42\~000,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні не зміг пояснити та надати суду детальний розрахунок витрат 42\~000,00 гривень на поховання [PERSON] . Враховуючи, що квитанція до прибуткового касового ордеру № 008700 від 30 березня 2020 року у розмірі 42\~000,00 гривень не містить зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, неможливо встановити ким саме вона була підписана та хто саме такі послуги надав, а також не містить детальний опис послуг на поховання, тому не може бути прийнята судом як доказ. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 3000,00 гривень на копання могили. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка сплатила КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» послугу «копка могили» у розмірі 3000,00 гривень, що підтверджується договором замовленням на організацію проведення поховання від 30 березня 2020 року б/н. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка довела суду належними доказами, що понесла витрати на поховання [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень. Відповідач є спадкоємцем, і в сенсі ст. 1232 ЦК України повинен відшкодувати позивачу половину понесених витрат на поховання [PERSON] . Зважаючи на те, що позивачка не довела своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на поховання у розмірі 25\~000,00 гривень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на її користь 1500,00 гривень Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд частково задовольняє позовні вимоги, тому [PERSON] має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 311,96 гривень.

Outcome: partial