Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

25.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором № 213/12 від 03.10.2017 року в розмірі 4391,61грн. та судового збору. Позов обґрунтований тим, що 03.10.2017р. між Кредитною спілкою «Харківська каса взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 213/12, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 6400,00 гривень. Відповідно до графіку наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобов'язувався 14 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Кредит остаточно мав би бути сплачений до 03.10.2018 року, але на дату останньої сплати кредит у повному обсязі відповідачем не повернутий. Після отримання кредиту відповідач від добровільного погашення своєї заборгованості ухиляється, на вимоги про сплату заборгованості не реагує. Відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача грошового боргу. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 15), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явився (а.с. 21, 22), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до копії кредитного договору від 03.10.2017 року № 213/12, [PERSON] та КС «Харківська каса Взаємодопомоги» уклали кредитний договір на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості про надання відповідачу кредиту у сумі 6400,00 гривень зі строком повернення до 03.10.2018 року (а.с. 4, 5). Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом становить 68% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків (а.с. 6). Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.02.2019 року становить 4391,61 гривня, що складається з: 2278,18 гривень - заборгованість по кредиту, 933,72 гривень - заборгованість по процентам та 1179,71гривень - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 7). Відповідачу [PERSON] 10.10.2018 року направлялось письмове попередження про повернення виниклої заборгованості протягом 7 днів, оскільки закінчився строк виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором про споживчий кредит, яке було ним отримано (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved