Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

26.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 04.03.2000 року працював директором середньої школи № 9 міста Самбір. 14.11.2012 року був незаконно звільнений з роботи, але рішенням Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року, яке набрало чинності 16.06.2014 року, постановлено поновити його на роботі. Проте рішення суду до сих пір не виконано. 14.07.2014 року він був ознайомлений із наказом начальника відділу освіти виконкому Самбірської міської ради № 204-к від 11.07.2014 року «Про поновлення на роботі [PERSON].», проте 18.07.2014 року отримав повідомлення начальника відділу освіти про скасування цього наказу рішенням виконкому Самбірської міської ради № 233 від 11.07.2014 року. Оскільки фактично на роботі поновлений не був, просив суд встановити факт відсутності трудових відносин між ним та відділом освіти, встановити факт його перебування у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення з роботи та стягнути з відділу освіти виконкому Самбірської міської ради в його користь: середній заробіток за весь час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі із 06.09.2013 року; виплату компенсації втрати частини заробітку. Оскільки із-за незаконного звільнення та невиконання рішення суду про поновлення на роботі переживає моральні страждання, втратив нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. З огляду на те, що виплату належних йому сум відділ освіти змушений здійснити з вини службової особи, винної у незаконному звільненні, тобто з вини начальника відділу освіти Юзвяк Н.І., просив стягнути з неї в користь відділу освіти усі присуджені йому кошти. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та збільшив вимоги і просив здійснити стягнення належних йому з відділу освіти виконкому Самбірської міської ради сум по час постановлення рішення. Представник відділу освіти виконкому Самбірської міської ради Пилипчак Г.Я. проти позову заперечила посилаючись на те, що на виконання рішення Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року відділом освіти 11.07.2014 року був виданий наказ № 204-к, яким [PERSON] поновлено на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад міста Самбір» з 14.11.2012 року з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 29571.12 гривні, за мінусом з цієї суми виплаченої домопоги по безробіттю за період з 22.11.2012 до 05.09.2013 року в сумі 3163.13 гривні та з врахуванням суми прибуткового податку і інших обов'язкових платежів; з виплатою моральної шкоди в сумі 1000 гривень. Постановою державного виконавця від 27.01.2015 року закінчено виконавче провадження про поновлення [PERSON] на роботі у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення суду. Враховуючи наведене просила в позові [PERSON] відмовити. Представник начальника відділу освіти виконкому Самбірської міської ради Юзвяк Н.І. - Шпак Х.О. також проти позову заперечила посилаючись на те, що вимога позивача про покладення на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведені працівника на іншу роботу, обов'язку покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи безпідставна, оскільки такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі, а поновлення на роботі [PERSON] відбулося в встановлені законом терміни на підставі рішень судів. Просила в задоволенні позову відмовити. Представники притягнених за клопотанням сторін до участі у справі третіми особами - Самбірської міської ради, виконкому Самбірської міської ради та Самбірського міського голови повторно в судове засідання не з'явилися, але у відповідності зі ст.169 ЦПК України це не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.09.2013 року у справі за позовом [PERSON] до відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради, треті особи: начальник відділу освіти Юзвяк Н.І., Самбірський міський голова Копиляк Т.В., Самбірська міська рада, про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, вирішено позов задоволити частково, визнати незаконними та скасувати накази відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради № 5І0-к від 07.11.2012 року «Про звільнення [PERSON].» та № 520-к від 14.11.2012 року «Про зміну дати звільнення [PERSON].»; поновити [PERSON] на роботі на посаді директора навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад» міста Самбора Львівської області; стягнути з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29571,12 гривні за мінусом з цієї суми виплаченої вихідної допомоги в сумі 3163,13 гривні, отриманої допомоги по безробіттю за період з 22.11.2012 до 05.09.2013 pоку, та з вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів; моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Стягнути з відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради в дохід держави 229,40 гривні судових витрат. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу звернути до негайного виконання (а.с.17-20). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року та Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2014 року рішення Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року та ухвала апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року залишено без змін (а.с.26-31). Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Проте, хоч рішення суду від 06.09.2013 року в частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу підлягало негайному виконанню, тобто 06.09.2013 року, а набрало законної сили 16.06.2014 року, жодних заходів для його виконання відповідач не вживав, у зв'язку з чим постановами державного виконавця від 30.09.2013 року, від 30.10.2013 року піддавався штрафу, а 06.12.2013 року державним виконавцем провадження закінчено у зв'язку із неможливістю виконання та пові-домлення правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності (а.с.43-45), і за цим повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України. 11.07.2014 року начальник відділу освіти виконкому Самбірської міської ради Юзвяк Н.І. на виконання рішення Старосамбірського районного суду від 06.09.2013 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року видала наказ № 204-к про поновлення [PERSON] на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад міста Самбора Львівської області з 14.11.2012 року з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 29571.12 гривні за мінусом з цієї суми виплаченої вихідної допомоги в сумі 3163 гривні, отриманої допомоги по безробіттю з 22.11.2012 до 05.09.2013 року та за вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів; моральної шкоди 1000 гривень, з виплатою в дохід держави 229.40 гривні; з виплатою заробітку в межах суми платежу за один місяць негайно; та про визнання недійсними наказів відділу освіти від 07.11.2012 № 510-к та від 14.11.2012 року № 520-к (а.с.54). У відповідності з ч.1 ст.76 Закону «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відомості про виконання наказу про поновлення [PERSON] на роботі хоча б в частині, що підлягає негайному виконанню, - суду не надані, як пояснила представник відповідача - по причині скасування наказу № 204-к від 11.07.2014 року в той же день - 11.07.2014 року рішенням № 233 виконавчого комітету Самбірської міської ради. Із скасованим 11.07.2014 року наказом № 204-к від 11.07.2014 року [PERSON] був ознайомлений тільки 14.07.2014 року і після того, в той же день працівниками відділу освіти він був ознайомлений з рішенням виконкому Самбірської міської ради від 11.07.2014 року № 233 «Про скасування наказу відділу освіти». На заяви [PERSON] від 14.07.2014 року про допуск до роботи, надання відпустки, виплату матеріальної допомоги, начальник відділу освіти повідомляє, що його прохання задоволенню не підлягають, так як у зв'язку із скасуванням рішенням виконкому Самбірської міської ради наказу відділу освіти про поновлення на роботі [PERSON], він не перебуває з відділом освіти у трудових відносинах (а.с.55-56). Проте посилання начальника відділу освіти на відсутність трудових відносин із позивачем внаслідок скасування наказу про поновлення його на роботі рішенням виконкому міської ради (виданого поза межами трудового законодавства) свідчить про невиконання рішення суду із-за відсутності формальної ознаки - наказу про поновлення на роботі (якщо прийнятий 11.07.2014 року наказ, до ознайомлення з ним [PERSON], до приєднання його до виконавчого провадження, в той же день скасований, отже не чинний, нікчемний, тобто з того ж дня не існуючий). За таких обставин і в сенсі ч.1 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду від 06.09.2013 року не може вважатися виконаним, оскільки цим рішенням захищено порушені трудові права позивача та постановлено поновити його на роботі, що означає забезпечити йому можливість працювати на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад міста Самбора, а не формально, на одну годину (згідно показань представника відповідача наказ про поновлення на роботі був виданий 11.07.2014 року до обіду, а після обіду - скасований), видати наказ про поновлення на роботі, який в день його видання скасований, нечинний. Оскільки начальник відділу освіти письмово визнала факт відсутності трудових відносин із [PERSON], тобто визнала факт невиконання рішень місцевого, апеляційного та вищого спеціалізованого суду, якими встановлено порушення відділом освіти його права на працю та захищено це право шляхом поновлення на роботі - на посаді директора навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад міста Самбора Львівської області, то слід вважати встановленим факт перебування позивача у вимушеному прогулі з часу незаконного звільнення. За таких обставин у відповідності зі ст. 235,236 КЗпПУ відділ освіти зобов'язаний оплатити позивачу вимушений прогул при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Згідно з п.8 Порядку обчислення середньомісячної заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні дні на кількість відпрацьованих робочих днів. Рішенням судді від 06.09.2013 року встановлений одноденний заробіток позивача за два місяці до звільнення 147,12 гривні. На підставі аналізу норм ст.67,73 КЗпПУ, а також листів Міністерства праці та соціальної політики «Про розрахунок норм тривалості робочого часу», відповідно на 2013, 2014 та 2015 роки від 21.08. 2012 року №9050/0/14-12/13, від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 та від 09.09.2014 pоку № 10196/0/14-14/13 та календарів за 2013 - 2015 pоки кількість робочих днів за період з 06.09.2013 до 02.04. 2015 року становить 397 робочих днів. Отже станом на 02.04.2015 року за час вимушеного прогулу позивачу необхідно виплатити 147,12 х 397 = 58406.64 гривні. Проте, в період з 06.09.2013 до 08.12.2013 року [PERSON] перебував на обліку в Самбірському міськрайонному центрі зайнятості та отримав допомогу по безробіттю в сумі 5349 гривень (а.с.67), тому фактично відділ освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради повинен виплатити йому 58406.64-5349 = 53057.64 гривні. У відповідності із Законом України від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, проводиться компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Позивач доказав своє право на компенсацію проведених йому за рішенням суду від 06.09.2013 року у грудні 2014 року виплат за період з 14.11.2012 до 05.09.2013 року та за період з 06.09.2013 до 18.03.2015 року. Розрахунок суми компенсації проводиться за формулою: Кзп= Зп х КК: 100, де Зп - сума заборгованості із зарплати, що підлягає видачі на руки у грудні 2014 року (після утримання податків і обов'язкових платежів: КК - величина приросту індексу споживчих цін у відсотках, Кзп - сума компенсації втрати заробітної плати. Згідно з нормами Законів України «Про Державний бюджет на 2012 рік», «Про Державний бюджет на 2013 рік» та «Про Державний бюджет на 2014 рік» та таблиць компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, загальна сума компенсації, яка належить позивачу за період до 05.09.2013 року становить 2042.98 гривень, а за період з 06.09.2013 до 18.03.2015 pоку - 5774.09 гривні. Статтею 327-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішенням суду від 06.09.2013 року встановлено, що внаслідок незаконного звільнення з роботи позивач переніс душевні страждання через втрату заробітку, нормальних життєвих зв'язків, спілкування. Позивач стверджує, що оскільки рішення суду не виконано, його порушені права не відновлені, то його душевні страждання ще більше загострилися. Додаткових душевних страждань йому завдає бездіяльність посадових осіб відділу освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради, які ігнорують рішення судів; перебування у вимушеному прогулі; проживання понад рік без заробітної плати; втрата через незаконні дії посадових осіб відділу освіти трудового та педагогічного стажу, необхідного для призначення пенсії; погіршення стану здоров'я та неможливість повноцінного лікування. Зазначені негативні фактори вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому оцінює завдану моральну шкоду у 20000 гривень. На переконання суду порушення відповідачем законного права позивача на працю призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проте факт задоволення позовних вимог в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі слід вважати частковою сатисфакцією, а тому в рахунок відшкодування моральної шкоди доцільно стягнути з відповідача в користь позивача 7308 гривень з розрахунку 1/3 частини мінімального заробітку за кожен місяць душевних страждань з часу невиконання рішення суду. Що стосується вимог в частині стягнення із начальника відділу освіти виконкому Самбірської міської ради Юзвяк Н.І. в порядку, передбаченому ст.237 КЗпП України, в користь відділу освіти шкоди у зв'язку з оплатою позивачу часу вимушеного прогулу, то на переконання суду така задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Статтею 237 КЗпП України встановлено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Судом встановлено, що звільнення позивача здійснено з порушенням закону, рішення суду про поновлення на роботі не виконується за організаційного забезпечення виконкому Самбірської міської ради, у якого Юзвяк Н.І. перебуває в службовій залежності і волю якого виконує, тому суд не знаходить достатніх підстав вважати тільки її винною у порушенні трудових прав позивача і, відповідно, не знаходить підстав для стягнення з неї шкоди, заподіяної виплатою належних позивачу сум. Судовий збір, що становить 681.82 гривні, у відповідності зі ст.88 ЦПК України слід стягнути з відділу освіти виконкому Самбірської міської ради.

Outcome: partial