Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

26.02.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстровано 09.11.2012 року у Дидятицькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 03. Заявлені вимоги мотивувала тим, що від самого початку подружнього життя на їхній шлюб був невдалим. Відповідач проживає у своїх батьків у м. Львові, лише декілька разів приїжджав до в с. Дидятичі до сім'ї. Матеріально забезпечувати сім'ю відмовляється. Після народження другої доньки відповідач не забрав її (позивачку) з пологового будинку і за рік часу дітей бачив лише один раз. Стверджує, що вона приймала усі міри для збереження сім'ї, однак переконалася, що всі її намагання виявилися марними. У них абсолютно різні погляди на сімейне життя. На сьогоднішній день їхній шлюб існує лише формально, оскільки як подружжя разом не проживають вже більше одного року. Вважає, що між ними втрачено взаємне почуття любові та поваги, а тому надалі перебувати у таких шлюбних відносинах не має наміру. Вказувала, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначала, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]» та діти залишаться проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідача було своєчасно і належним чином повідомлено про час і місце судового розгляду, однак такий в суд не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 09.11.2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Дидятицькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2012 року. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] (згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.04.2013 року та серії [NUMBER] від 03.03.2015 року). Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. На даний час їх шлюб існує лише формально, подружніх відносин протягом тривалого часу ними не підтримується, проживають окремо. За таких обставинах суд дійшов до переконання, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивачка наполягала на розірванні шлюбу, збереження якого суперечить її інтересам та інтересам дітей, які є свідками конфліктів між батьками, що негативно впливає на їхній психологічний розвиток та ставлення до батьків; крім того відповідач без поважних на те причин не висловив своєї позиції стосовно заявленого позову, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Також у відповідності до ст.113 СК України є всі підстави для залишення позивачці за її вимогою прізвища «[PERSON]», яке вона обрала при укладенні даного шлюбу. Крім того згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved