Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

25 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до Роздільнянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стислий виклад позиції позивача. [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на будинок у [ADDRESS] , а також на земельну ділянку 0,12 га біля будинку. Позивач є спадкоємцем першої черги. У серпні 2020 року позивач звернулась до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М., яка відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, у зв`язку з тим, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини та доказів прийняття спадщини згідно статті 1268 ЦК України, також не надано. Установлений Законом строк позивачем був пропущений з поважних причин, у зв`язку з карантином коронавірусної хвороби «СОVID-19», оскільки на період подачі заяви про прийняття спадщини не було можливості доїхати в місто Роздільна. Міжміський і приміський транспорт не працював. Стислий виклад позиції відповідача. 08 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив, згідно якого Роздільнянська міська рада розглянувши позовну заяву та додані документи, прийшла до висновку про можливість задоволення зазначеної позовної заяви з огляду на наступне. Згідно положень частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до диспозиції частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непоборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Заяви, клопотання. До матеріалів позовної заяви [PERSON] долучила заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС - повідомлення (а.с. 9). 08 вересня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Роздільнянської міської ради у зв`язку з відсутністю спору та зайнятістю представника міської ради (а.с. 17). 15 вересня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову (а.с. 19). 22 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про видачу копії ухвали суду від 17 вересня 2020 року (а.с. 51). 13 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов лист про те, що позивач подала до Одеського апеляційного суду скаргу на ухвалу суду від 17 вересня 2020 року (а.с. 52). 02 листопада 2020 року позивач подала до Одеського апеляційного суду заяву про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 вересня 2020 року (а.с. 68). 19 листопада 2020 року позивач подала до Одеського апеляційного суду заяву, згідно якої вона остаточно просила вважати дійсною апеляційну скаргу (а.с. 70). 26 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 80). Процесуальні дії у справі. 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 11-12). 17 вересня 2020 року відмовлено в прийняті заяви позивача про зміну підстав позову (а.с. 31-32). 25 листопада 2020 року вказану цивільну справу за апеляційною скаргою на ухвалу суду від 17 вересня 2020 року повернуто до Роздільнянського районного суду Одеської області для виконання вимог п.15.11 Перехідних положень ЦПК України (а.с. 71). 11 січня 2021 року повернуто апеляційну скаргу позивачу на ухвалу суду від 17 вересня 2020 року (а.с. 76-77). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 90 років, про що складено відповідний актовий запис №742 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до постанови державного нотаріуса Приморської нотаріальної контори у місті Одеса, яка діє в порядку заміщення державного нотаріуса Роздільнянської районної нотаріальної контори Одеської області А.М. Ворсуляк, 18 вересня 2020 року за №202 на адресу Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про прийняття спадщини за законом від [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців не надходило. У зв`язку з тим, що [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини та доказів прийняття спадщини згідно статті 1268 ЦК України не надано, вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини (а.с. 8). 17 вересня 2020 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи за №77р/2020, до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Дана спадкова справа містить заяву [PERSON] , [INFO] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (заява надійшла 18 серпня 2020 року о 15 годині 30 хвилин, №202). З даної заяви вбачається, що [INFO] померла мати позивача. На день смерті спадокодавця залишилося майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позивач спадщину приймає та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину на майно (а.с. 37). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, оцінивши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову виходячи з наступного. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відносно аргументів позивача щодо поважності пропуску строку, судом встановлено, що дійсно відповідно до постановою КМ України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами), установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. Крім того, суд зазначає, що в подальшому дію карантиру на території України неоднаразово продовжували. Так, відповідно до постанови КМ України №760 від 26.08.2020 року, було продовжено дію адаптивного карантину до 31 жовтня 2020 року. Крім того, суд враховує позицію відповідача, та вважає можливим застосувати положення частини 3 статті 200 ЦПК України, та за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положення частини 2 статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 4 статті 206 ЦПК України регламентує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до диспозиції частини 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно частини 3 даної статті ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, суд враховує статтю 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права. Так, право на захист власності викладено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. На підставі статей 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved