Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

24 березня 2021 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області яким просив визначити [PERSON] додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 23/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель, огорожами та спорудами, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Після смерті бабусі, позивач домовився з рідною сестрою [PERSON] , щодо вона буде приймати спадщину, за такого всі правовстановлюючі документи були в неї. З огляду на дану домовленість, позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався. Лише 08.03.2021 року позивачу стало відомо про наявність заповіту на його ім`я. 10.03.2021 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 25.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного, призначено підготовче судове засідання по справі. Витребувано у Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 16.04.2021 року [PERSON] надала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, яким визнала позовні вимоги в повному обсязі. Наголосила на тому, що між нею з відповідачем дійсно існувала домовленість з приводу прийняття останнім спадщини після смерті бабусі. Але, вона не здійснила жодних дій для прийняття спадщини та повідомила про дані обставини брата після спливу шестимісячного терміну. 21 липня 2021 року представник позивача [PERSON] надав до канцелярії суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Миколаївську міську раду та уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 23.07.2021 року клопотання представника позивача задоволено. Залучено до участі у справі Миколаївську міську раду в якості співвідповідача, відкладено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 09.09.2021 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Представник Миколаївської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи просив здійснити за наявними матеріалами справи. Завідувач Третьої миколаївської державної нотаріальної контори в призначене судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис №2829. Наведені обставини підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2020 року. На момент смерті [PERSON] мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (Довідка ДНАП ММР від 19.03.2021 року про зняття з реєстрації місця проживання особи). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 23/100 частки домоволодіння з господарськими будівлями, огорожами та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 11.03.2011 року, витяг КП ММБТІ про державну реєстрацію серії СЕА№003358). Після смерті спадкодавця позивач дізнався, що за життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Конваленко В.В. та зареєстрований в реєстрі за №4-565. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право власності. До 08 березня 2021 року [PERSON] про існування заповіту не знав, а тому не звернувся до нотаріуса протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини. До того ж він був переконаний що його сестра [PERSON] звернеться з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, що між ними погоджено. Лише після спливу шестимісячного терміну, йому стало відомо, що сестра з відповідною заявою не зверталася. Дізнавшись про існування вказаного заповіту, позивач звернувся до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, надавши останній заповіт. Проте постановою державного нотаріуса від 10.03.2021 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. . Згідно відповіді завідувача Третьої миколаївської державної нотаріальної контри Фоменко С. від 05.05.2021 року за вх. №14186, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не виявлена. Наведена інформація узгоджується з інформаційною довідкою із спадкового реєстру від 22.04.2021 року №64466400. При розгляді даної категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки останній після смерті [PERSON] , будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що він не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Враховуючи викладене, суд вважає, що причину пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважною, оскільки він не була обізнаний про існування заповіту, а тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини. Окрім того, згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з досліджених доказів, з урахуванням обставин справи, враховуючи факт визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк два місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки вказаний строк ним пропущено з поважної причини.

Outcome: approved