Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

24 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29.11.2010 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], відповідно до якого позивач передає після своєї смерті у власність відповідачу належну їй квартиру № 8, яка знаходиться у місті Рубіжне Луганської області, вулиця Заводська, будинок № 33. У звязку з посвідченням договору, 29.11.2010 року нотаріусом було накладено заборону відчуження квартири. З початку 2014 року відповідач не виконує своїх обовязків за спадковим договором, добровільно розірвати договір відмовляється. З квітня 2014 року відповідач залишив позивача в належній їй квартирі без поважних причин, понад один рік не проживає, його місцезнаходження позивачу невідоме, тому позивач звернулася до суду і просила розірвати спадковий договір, укладений 29.11.2010 року між нею та відповідачем та скасувати заборону відчуження належної їй квартири. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 04.02.2016 року представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечуює (а.с. 65). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Виклики до суду відповідачу було направлено за адресою згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Інших відомостей про місце роботи та місце знаходження відповідача у суду немає (а.с. 61-62, 63-64). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS]належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом міського комунального майна 21.10.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Рубіжанською державною нотаріальною конторою 03.03.2005 року (а.с. 10, 11). Згідно копії спадкового договору на квартиру, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 29.11.2010 року за реєстром № 2349, [PERSON] передає після своєї смерті у власність [PERSON] належну їй квартиру № 8, яка знаходиться за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Заводська, будинок № 33 та у звязку з посвідченням цього договору накладена заборона відчуження вказаної квартири (а.с. 6-7). Згідно п. 5 спадкового договору за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обовязки за життя відчужувача: забезпечувати належний догляд, харчування, особисту гігієну відчужувача, прибирання житла, виконувати дрібний ремонт житла. В разі смерті відчужувача набувач зобовязаний здійснити комплекс заходів обрядових дій, повязаних з похованням відчужувача (а.с. 6 зворот). Згідно копії заочного рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.10.2015 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою № 8 по вулиці Заводській, будинок 33 в місті Рубіжне Луганської області. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2015 року (а.с. 15). Суд бере до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] надав показання, що він проживає по сусідству з позивачкою в сусідньому дворі. Його тітка живе на третьому поверсі, а позивачка на другому. Він виріс у тітки у дворі. Приблизно у 2005-2006 році позивачці став допомагати з городом, продуктами харчування який-то чоловік на імя «Вова», він жив з позивачкою до 2014 року, більше він його не бачив, позивач сказала йому, що той уїхав на заробітки у Російську Федерацію. Свідок [PERSON] надала показання, що вона сусідка позивачки, раніше з позивачкою жила її мати та син, вони померли і позивачка залишилися жити сама. До позивачки прийшов жити відповідач, він допомагав їй з городом, тримали господарство, допомагав фінансово. Вона бачила його останній раз у січні 2014 року у позивачки, більше вона його не бачила. Зі слів сусідів, він уїхав на заробітки у Російську Федерацію, фінансово позивачці не допомагає. Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до ч. 1 ст. 1307 на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню інших прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Жодних доказів виконання зобовязаннь за спадковим договором відповідачем до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. Відповідачем не подано до суду заперечень проти позову відповідно до ст. 128 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зобовязання за спадковим договором відповідачем не виконуються, невиконання договору відповідачем підтверджено показаннями свідків, показання яких не викликають у суду сумніву, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК Українии, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved