overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

24 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09 серпня 2014 року. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими, як: повага до дружини, піклування про сина, створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між подружжям постійно виникали сварки, свідком яких неодноразово ставав їхній спільний син [PERSON], що негативно впливає на його психологічний стан. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з листопада 2015 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року. Шлюб зареєстровано у відділі ДРАЦС по м. Миргороду реєстраційної служби Миргородського МРУЮ у Полтавській області, актовий запис- № 232 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син- Похожаєв [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

24 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але відповідач, який є їх батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутністю. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 19 серпня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народились діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком цих дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Однак участі в їх утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дітьми повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривен 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

24 березня 2016 року представник ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» звернувся до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 12625,66 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при проведенні перевірки працівниками Білгород - Дністровського РЕМ,\~\~законнності споживання електричної енергії споживачами\~\~за адресою: вул Котовського, 5-а [ADDRESS], були виявлені порушення, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі без відкриття особового рахунку: накид на проводи біля ізоляторів кронштейна, внаслідок чого електрична енергія споживалася, але не враховувалася. Відпопідно до п.53\~\~для населення 16.11.2015 року було складено Акт № 034523 про виявлені порушення. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку суму збитків не сплачує, тому позивач просить суд: стягнути з [PERSON] суму завданих збитків у розмірі 12\~625,66 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Представнк позивача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати у ії відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

24 березня 2016 року Скадовським районним судом затверджено мирову угоду по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділ частки із спільного майна в натурі. 05.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, так як в ухвалі суду не зазначені частки майна виділені у власність позивачці. Просить ухвалити додаткове рішення по справі яким виділити [PERSON] 14/25 частки із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Володарського, 77 в м. Скадовську Херсонської області з урахуванням фактичного користування та визнати право власності на виділене майно, а саме: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 49,1 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі: житлова кімната літ. 1-2 площею 13,0 кв.м, житлова кімната літ. 1-3 площею 16,0 кв.м, прихожа літ.1-1 площею 16,5 кв.м., коридор літ. 1-4 площею 2,0 кв.м., топкова літ. 1-5 площею 1, 6 кв.м., літня кухня літ. «Б», гараж літ. «Г», туалет№ 3, водопровід № 2, огорожа, припинивши право спільної часткової власності. Учасники справи в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в резолютивній частині ухвали Скадовського районного суду Хероснській області від 24.03.2016 року не було вирішено питання щодо виділення частки майна позивачці та не зазначено його площу. Згідно п. 1 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд вважає заявю [PERSON] про ухвалення додаткового рішення обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

24 березня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою. Посилається на те, що 08 січня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося у спадок нерухоме майно, а саме, житловий будинок по вул. Набережна, 101, що в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Вказала, що до смерті батька постійно проживала з ним в його будинку. З посиланням на ці обставини просить встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судове засідання заявник не зявилася, але надала письмову заяву, в якій цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Заінтересована особа сільська рада будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання представника не надіслали, але надали суду письмову заяву, в якій не заперечували проти задоволення заяви, а справу просили розглянути без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження майна або основної його частини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом те, що у власності [PERSON] є житловий будинок № 101, що розташований в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. 17 вересня 2014 р. [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів своїй доньці [PERSON] все належне йому майно, на яке він матиме право. 08 січня 2016 року [PERSON] помер у с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Судом зясовано, що єдиним спадкоємцем майна померлого є [PERSON], яка по день смерті батька, фактично проживала з ним за його адресою. Викладене підтверджується довідкою Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, з якої випливає, що заявник по день смерті постійно проживала з батьком, вела з ним господарство та здійснила його поховання. Вказане свідчить, що заявник [PERSON] постійно проживала на час відкриття спадщини з батьком [PERSON] по вул. Набережна, 101, що в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

24 березня 2017 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19.12.2008 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 2 300 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобов'язання по Договору не виконує. Станом на 28.02.2017 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 23 114,99 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Банк надав заяву про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2 300 грн, зі сплатою 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходилась вищезазначена сума грошових коштів. Судом встановлено, що боржник свої зобов'язання по договору не виконує, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала - 23 114,99 грн, з яких: -заборгованість за кредитом - 2 189,80 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 686,38 грн; -заборгованість за пенею та комісією - 2 900 грн; -штраф (фіксована частина) - 250 грн; -штраф (процентна складова) - 1 088,81 грн. За таких обставин, ураховуючи те, що відповідач ухиляється від явки до суду та надання доказів щодо оспорення нарахованої боргової суми, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

24 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 18.02.2005р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 242. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є малолітній син: [PERSON], 02.09.2006р.н. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сімї. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.2005р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 242. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є малолітній син: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

24 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 8 вересня 2001 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, неприязнені відносини, які склалися між ними. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений телефонограмою зареєстрованою в книзі реєстрації вихідних телефонограм під № 354, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 8 вересня 2001 року виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 9. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2016 року, у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням між ними неприязнених відносин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

24 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають та надалі будуть мешкати з позивачем. Проте на даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з жовтня 2015 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 25.09.2010 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Віненкова) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 686 (а.с. 9). Подружжя має двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

24 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 10.05.2017 відповідною ухвалою позов в частині стягнення аліментів залишено без розгляду на підставі заяви позивача. Свої вимоги про розірвання шлюбу мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають та надалі будуть мешкати з позивачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з 2015 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 14.11.1998 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Баталова) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 524 (а.с. 9). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 13), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved