Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчаться, в розмірі 25% від заробітної плати щомісячно до досягнення нею 23 років. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2011 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Дочка навчання в вищому учбовому закладі Інституті мистецтв Київського Університету імені Б.Грінченка і має право на утримання до досягнення нею 23 років. Відповідач на утримання доньки гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2011 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивачка звернулася до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] яка продовжує навчання, в розмірі 25% від заробітної плати щомісячно до досягнення нею 23 років. Згідно довідки Київського Університета імені Б. Грінченка від 02.09.2014 року [PERSON] є студенткою III курсу Інституту мистецтв. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2016 рік. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, за вимог Сімейного законодавства України, стягнення аліментів на повнолітню особу, характеризується такими умовами: по перше досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, по друге: стягнення аліментів визначається як стягнення з батька/матері грошової суми або частки з доходу (заробітку), щомісячно, протягом визначеного законодавством строку. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає до задоволення в повному обсязі. Суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] яка продовжує навчання, у розмірі 25% від заробітної плати щомісячно до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved