Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

24 липня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 січня 2013 року з відповідачкою було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит у сумі 20700 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка належним чином не виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 21 квітня 2015 року утворилася заборгованість : за кредитом 19563,06 грн., за процентами за користування кредитом 9313,78 грн., за пенею і комісією -- 500 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1468,84 грн., а всього на загальну суму 31345,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник від подачки з позовом не погодилася. Надала суду пояснення про те, що відсутні докази щодо отримання відповідачкою грошових коштів, позивач не надав суду належні та допустимі докази щодо надання кредитних коштів. З додатної анкети-заяви вбачається, що вона містить лише підпис від імені особи, де прізвище підписанта з одного боку, не містить відповідної печатки, відсутня памятка, яка була б підписана відповідачкою. У задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір , згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою пені у розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. за місяць, стягненням штрафу при порушенні строків платежів по любому з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів у розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову /а.с.7-32/. Як вбачається із анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку сума бажаного кредитного ліміту зазначена 5000 грн. та заява містить посилання на те, що заявник згодна з тим, що заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами банківських послуг а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також анкета заява місить посилання на зобовязання відповідача виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на офіційному сайті ПриватБанку www/privatbank/. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшувався, що передбачено п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст..526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строку платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Але відповідач належним чином не виконувала вимоги договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 21 квітня 2015 року : за кредитом у сумі 19563 грн.06 коп., за процентами 9313 грн.78 коп., за пенею та комісією 500 грн.,штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1468 грн.84 коп., а всього заборгованість у сумі 31345 грн.68 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.4/. Із наданої виписки по особовому рахунку вбачається, що кредитний ліміт збільшувався, відповідачка користувалася кредитними коштами шляхом знаття коштів через банкомати та у відділенні, 13 січня 2014 року було змінено кредитний ліміт та встановлений у розмірі 20700 грн., строк дії картки грудень 2019 року. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 31345 грн.68 коп. Посилання відповідачки в запереченнях та представника позивача в судовому засіданні на ту обставину, що позивач належним чином не довів факт отримання відповідачкою грошових коштів,суд вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідач отримувала грошові кошти через банкомати та у відділеннях за допомогою платіжної картки та з відповідачкою було укладено договір на отримання кредиту саме у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. В заперечення проти позову відповідач посилається на те, що в заяві відсутня інформація, а саме : підпис та прізвище позичальника про отримання кредитної карти та ПІН коду. У відповідності до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, відповідач не надала суду доказів щодо неотримання нею грошових коштів через платіжну картку та належне виконання нею кредитного договору. У судовому засіданні представник відповідача також не спростувала факт отримання відповідачем кредиту шляхом зняття грошових коштів через платіжну карту та належне виконання відповідачем умов договору. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 313 грн.46 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved