Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

26.10.2018 року[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідачів, які більше одного року там без поважної причини не проживають. Позивач стверджувала, що у зв`язку із реєстрацією місця проживання відповідачів в зазначеній квартирі, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515487107), про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515487247), про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач є співвласниками квартири [ADDRESS] Вказані обставини підтверджуються витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2018 року №151367189. Позивач постійно проживає за спірною адресою, сплачує комунальні платежі. За вказаною адресою зареєстровано також місце проживання відповідачів (довідка виписка із домової книги про склад сім`ї та прописку від 24.09.2018 року №659). Відповідач [PERSON] більше одного року без поважної причини за спірною адресою не проживає. Поважної причини відсутності відповідача за місцем проживання понад один рік судом не встановлено. З наміром про вселення протягом цього часу остання не звертались. Вказані обставини підтверджуються актом КП ЖКС «Хмельницький» від 22.10.2018 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або за законом. Враховуючи викладене, вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими. Поряд із тим вимоги статті 405 ЦК України не можуть бути застосовані до відповідача [PERSON] , яка є співвласником спірного майна. Право власності останньої визнано позивачем в процесі розгляду справи та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2018 року №151367189. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, за Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань реєстрації. За статтею 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). При таких обставинах, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] за спірною адресою.

Outcome: partial