overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

24 червня 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що сторони тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаних відносин мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання свого сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має змогу оскільки працездатний, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду була направлена заява, в якій відповідач просить розглянути справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 1997року (а. с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно довідки № 1201 виданої 20.06.2014 року виконкомом Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, неповнолітній [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 7). Відповідач працює столяр на ПП «Меблева фабрика «МІРТ», його дохід у період з лютого по липень 2014 року склав - 3 439 грн. 33 коп. (а. с. 24). Згідно довідки відповідача має дохід. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовільнити частково, стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

24 червня 2014 року позивачка звернулась до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Згодом позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.12.2013 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем вона не проживає з квітня 2014 року. На теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 800 грн. щомісячно. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], відповідно довідки наданої комітетом самоорганізації населення «Селище Волонтерівка» від 23.06.2014 року [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Судом встановлено, що позивачка не працює, отримує соціальні виплати на дитину. Згідно з ч.2,4 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку, незалежно від її матеріального становища. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

24 червня 2014 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, в твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. На даний час вони разом не проживають, син проживає з нею. Батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 23 липня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 6). На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає (а.с.7). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини визначаються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і має регулярний заробіток. Тому з нього необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

24 червня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказував, що є власником житлового будинку [ADDRESS], який придбав 15 лютого 2005 року. Крім нього у вказаному будинку також зареєстровані відповідачі, але останні з дня проживання позивача у цьому будинку не мешкали та їх речей на території його домоволодіння немає. Наявність реєстрації за його адресою вищевказаних осіб перешкоджає йому в оформленні пільг та субсидій. Оскільки вказане порушує його права як власника цього майна, то він звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним йому житловим будинком. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не зважаючи, що про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності, оскільки наданих письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у [PERSON], яка діяла від свого імені та імені [PERSON], домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 5-12). Право власності за позивачем на вказане майно зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 31.03.2005 року (а.с. 13-14). За даними Лиманівської сільської ради, за вищевказаною адресою окрім власника [PERSON] з 20.08.1999 року також зареєстровані сторонні особи [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Проте відповідно до акту обстеження приміщень від 20.06.2014 року, за вищевказаною адресою з 2006 року по 2014 рік відповідачі не мешкають (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачі не мають права власності на вказаний житловий будинок або на його частку та не є членом сім'ї власника - [PERSON], який через реєстрацію відповідачів у його будинку позбавлений можливості оформити, передбачені законом пільги та субсидії як пенсіонер, тому вимоги позивача законні та обґрунтовані. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

24 червня 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що сім'я фактично розпалася і вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони у період з 15 грудня 2000 р. проживають у зареєстрованому шлюбі. У період подружнього життя, а саме, [INFO]. у них народилася донька - [PERSON], батьком якої є відповідач у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З'ясовано, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Суд, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 24 червня 2014 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

24 червня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання 3-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку щомісяця, мотивуючи тим, що відповідач своєчасно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. У судове засідання позивачка з»явилася. Відповідач, який був належним чином повідомлений, до суду не з»явився. Приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач до суду не з»явився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

24 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 грудня 2001 року Бабушкінськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 925, посилаючись на те, що сім'я розпалася в листопаді 2013 року з причини взаємного непорозуміння, сторони живуть окремо, спільне господарство не ведуть. Їх дитина- Кононенко [PERSON], [INFO], проживає з відповідачкою. На примирення не згоден, вважає, що сім'я розпалась остаточно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, підтвердила всі обставини, на які посилається позивач, підтверджуючи, що шлюбні відносини остаточно припинені 22 листопада 2013 року. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову в повному обсязі. 10 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.8). Від шлюбу 10 червня 2012 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.9). Донька проживає з відповідачкою, сторонами це не заперечується. Суд визнає доведеними обставини, вказані позивачем, що шлюбні відносини припинені сторонами остаточно, сімя розпалась і фактично не існує з листопада 2013 року. Суд вважає недоцільним надавати сторонам строк на примирення, на чому наполягають і самі сторони, доводи сторін про втрату любові та поваги до відповідача суд визнає обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

24 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті її батька - [PERSON], [INFO] року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 2,55 га. Позивачка є спадкоємцем за законом, але під час прийняття спадщини було встановлено, що у правовстановлюючому документі на земельні ділянки помилково записано прізвище власника [PERSON], замість - [PERSON], у зв'язку з чим вона просить встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] Заявниця в судове засідання не з'явивлась, подала заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи у її відсутність. Заінтересовані особи звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], який мешкає у с. Нова Слобода Путивльського району, останньому належать земельні ділянки загальною площею 2,55 га, що розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району (а.с.4). Крім того, даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 26 квітня 2002 року (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26 жовтня 2003 року (а.с.3). Як зазначила заявниця у своїй заяві, при її зверненні до Державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті батька у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з різним написанням прізвища спадкодавця в Державному акті на право приватної власності на землю та у свідоцтві про смерть. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки заявниця у повному обсязі обґрунтувала своє прохання до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

24 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 25 серпня 1979 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин близько десяти років тому. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На переконання позивача шлюб існує формально, збереження сім'ї вважає неможливим, і на примирення не згодна. Дошлюбне прізвище поновлювати не бажає. Позивач у судове засідання не прибула, повідомлена належним чином /ас. 25/. Представник позивача підтримала позов з наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами згоден і не заперечує проти розірвання шлюбу /ас. 29/. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 25 серпня 1979 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за №38; в сім'ї [INFO] року народився син [PERSON], який на час розгляду справи досяг повноліття /копія ас.6, ас. 7/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 21,24, 56, 110 - 112, 115 Сімейного Кодексу України. Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд знаходить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що позивач змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, і після розірвання шлюбу не бажає його відновлювати, відповідно до ст. 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу, суд залишає [PERSON] прізвище «[PERSON]». У порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

24 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Припятської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Зарічна, буд. 28 у с. Припять Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 04 квітня 1992 року помер [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] склав заповіт 10.03.1990 року, посвідчений виконавчим комітетом Припятської ради народних депутатів. Даним заповітом [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON]. Однак [PERSON], не оформивши своїх спадкових прав, помер. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], спадкоємець [PERSON], позов визнає повністю. Дочка спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом, так як фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Інших рівнозначних спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Однак, 11 січня 2005 року [PERSON], не оформивши своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON], померла. За життя [PERSON] заповіт не склала. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших рівнозначних спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому [PERSON]В просить суд визнати її право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю. Відповідач в попереднє судове засідання представника не направив, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, Припятська сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі 524, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР в ред. 1963 року, статей 328, 392, 1217, 1220, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved