Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів з відповідача, в якому зазначила, що 28.07.2006 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, і прожила з ним до червня місяця 2007р., в подальшому шлюб був розірваний згідно свідоцтва про розірвання шлюбу №9105965 від 19.11.2008р. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. На підставі постанови № 2-2987 Тернівського районного суду від 07.09.2007 року відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2007 року. З 11 червня 2014 року по 23 січня 2015 року [PERSON] не працював, тому утворилася заборгованість по виплаті аліментів 7 043,60 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. В період з 23 січня 2015р. до 12 липня 2015р. сума боргу була зменшена на 1 856,23 грн., тому що відповідач знаходився на обліку в Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу, та отримував допомогу по безробіттю. Таким чином, сума боргу по виплаті аліментів станом на 12.07.2015г. становила 5 187,37 грн. Однак з 12 липня 2015 року відповідач був знятий з обліку в Тернівському районному відділі зайнятості, та по теперішній час не виплачує аліменти на її користь на утримання дитини. Внаслідок цього з 12.07.2015р. по 01.11.2015р. утворилася заборгованість в сумі 4 005,33 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Таким чином, загальна заборгованість по виплаті аліментів за період з 11.06.2014р. по 01.11.2015р. становить 9 192,70 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, виходячи з розрахунку, за період з 11.06.2014 року по 23.01.2015 року, а також за період з 12.07.2015 року по 01.11.2015 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 2741,27 грн. та яку просить стягнути на її користь. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у судове засідання не з'явився , заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав по справі в судове засідання не прибув повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних заяв від відповідача по справі до суду не надійшло. Суд, розглянув заяви позивача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі , [PERSON], перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], який розірвано за рішенням суду 04 листопада 2008 року. (а.с. 3) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем (а.с.4). Відповідно до рішення Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2007 року по справі № 2-2987/2007 з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по стягненню аліментів ВДВС Тернівського районного району Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області заборгованість по аліментам станом на 01.11.2015 року складає 9 192,70 гривень. (а.с.8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки /пені/ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів. Судом встановлено, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.11.2015 року становила 9 192,70 гривень. Судом перевірено нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки відповідно до розрахунку за 465 днів становить 2 741,27 гривень. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. Суд зазначає, що відповідачем по справі в судове засідання не надані докази, які б підтверджували поважність причин несплати аліментів та виникнення заборгованості по сплаті аліментів, та спростовували правомірність нарахування суми неустойки за прострочення сплати аліментів 2 741,27 гривень. Визначаючи розмір неустойки, суд враховує, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення. За положеннями Сімейного кодексу України, аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач по справі не довів, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася по незалежним від нього причинам. В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція щодо визначення пені по аліментам, а саме: «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Матеріалами справи підтверджується, наявність заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів сталася саме з вини відповідача. Доказів, щоб підтверджували виникнення заборгованості з незалежних від нього причин, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог позивача сума судового збору стягується з відповідача. Однак при зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved