overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

25.05.2021 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини. За заявами сторін справа розглятута без їх участі. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~08.07.2020\~року зареєстрували\~шлюб,\~відповідач є\~батьком \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , відповідач працездатний, не хворіє, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

25.05.2021 року у вище вказаній справі було ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду про розірвання шлюбу. Представник позивача 31.05.2021 року звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4540,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково з таких підстав. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правову допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позовні вимоги у справі задоволено, а документально підтвердженими понесеними позивачем судовими витратами - витратами на професійну правничу допомогу - є акт №01 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №14/2021 від 01.04.2021, згідно якого [PERSON] поніс витрати на правову допомогу в сумі 4540грн, з яких: 1135,00 грн.(проведення усної консультації)+2270,00 грн. (складання та подання позовної заяви)+1135,00 грн. (участь в судовому засіданні 25.05.2021). Враховуючи, що сторонами були надані суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, то заявлені вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3405 грн.: 1135,00 грн.(проведення усної консультації) + 2270,00 грн. (складання та подання позовної заяви). В решті вимог слід відмовити, оскільки у справі не проводилося судового засідання тривалістю 1 год., в якому брав би участь представник позивача, як це відображено у поданому ним розрахунку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

25.06.2007р. був укладений кредитний договір між позивачем та відповідачем про надання кредиту у розмірі 3900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умов договору, а саме не повертає кредитні кошти, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним - 4051,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8415,75 грн., заборгованість по комісії - 2552,76 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн. та штраф (процентна складова) 751,01 грн., а також судові витрати у сумі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав відповідну заяву у якій позов підтримав та просив розглядати справу без його участі. Відповідач позов визнав частково, при цьому посилався на те, що він припинив сплату кредитних платежів з незалежних від нього причин, оскільки 29.01.2008р. він був арештований та засуджений до 12 років позбавлення волі, а тому він не визнає нараховані штрафні санкції за договором кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача щодо не визнання ним нарахованих штрафних санкцій по кредиту, суд залишає без уваги, при цьому суд не погоджується з тим, що несвоєчасність сплати кредиту та відсотків, наслідком якої стало нарахування штрафних санкцій, сталося не з вини відповідача, адже засудження його до позбавлення волі, на переконання суду, не звільняє його від зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того, згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підстави наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

25.06.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № DOXRRC51530044, за яким остання отримала кредит у розмірі 20413,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 21.11.2014 року вона заборгувала перед позивачем 168491,39 грн., з яких: 18211,27 грн. -заборгованість за кредитом; 2538,97 грн..- заборгованість по процентам за користування кредитом; 5879,16 грн. -пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором,а також штрафи : 500,00- штраф(фіксована частина) та 7999,59 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 1684,91 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в с удове засідання не з*явилася,хоча була повідомлена про нього належним чином . Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, остання на добровільних засадах зобов*язувувалася погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 1684,91 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

25.06.2008 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 5300 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 30.04.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 11798.50 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 25.06.2008 року на загальну суму 11798.50 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності і проти розгляду справи в відсутності відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась в встановленому законом порядку, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору про надання кредиту в сумі 5300 грн. вбачається, що Кредитор - Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» надав Позичальнику - [PERSON] кредит, який відповідачка зобов'язалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 25.06.2008 року станом на 30.04.2014 року позичальник не виконала повністю умов кредитного договору, а саме не сплатила кредит та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами. Станом на 30.04.2014 року розмір заборгованості становить 11798.50 грн. яка складається з: заборгованість по кредиту - 5300 грн.; відсотки за користування коштами - 4426.57 грн.; заборгованість по комісії 1272 грн., а також штрафи згідно Умов та правил надання банківських послуг: штраф(фіксована частина) - 250.00 грн; штраф(процентна складова) - 549.93 грн.. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не виконала в строки взяті на себе зобов'язання, щодо умов кредитного договору, що привело до значної заборгованості то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

25.06.2011 року року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким остання отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.08.2014 року вона заборгувала перед позивачем 12702,60 грн., з яких: 4971,68 грн. заборгованість за кредитом; 6649,84 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 581,08 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилась ,хоча була повідомлена про нього належним чином і не надала пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, остання на добровільних засадах зобов*язувалась погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих нею зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

25.06.2012 року рішенням Франківського районного суду м. Львова частково задоволено позов [PERSON] та в повному обсязі задоволено зустрічний позов [PERSON] та постановлено: змінити частки сторін у праві спільної власності на житловий будинок [ADDRESS], присудивши 2/5 цього нерухомого майна [PERSON], а 3/5 - [PERSON]. Здійснити розподіл спірного домоволодіння, виділивши таке [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 87000 гривень в якості компенсації за припинення частки у праві спільної власності на житлову нерухомість. Рішення суду оскаржувалося та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2013р. залишено без змін. Рішення набрало законної сили. [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, зазначивши про припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] та визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] в цілому. Заяву мотивує тим, що просив суд у зустрічному позові припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] в порядку ст. 365 Цивільного кодексу України та визнати за ним право власності на зазначений будинок в цілому, попередньо внісши кошти у розмірі вартості частки [PERSON] на депозитний рахунок суду. В мотивувальній частині рішення суду зазначено про задоволення вимог [PERSON] за зустрічним позовом в частині припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] з стягненням вартості частки з [PERSON] на користь [PERSON] та присудження житлового будинку [ADDRESS] [PERSON]. Проте, в резолютивній частині рішення суду не зазначено про задоволення зазначеної позовної вимоги та припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] з присудженням належної їй частки [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені, однак їх присутність не є обов'язковою. Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено наявність підстав для припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] з присудженням належної їй частки [PERSON]. З позицією суду першої інстанції погодився суд апеляційної інстанції. Зазначене відображено в мотивувальній частині рішення суду. У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може постановити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що слід заяву [PERSON] задовольнити, ухвалити додаткове рішення до рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.06.2012р. у справі № 2-14/11, доповнивши резолютивну частину рішення наступним: Припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні - житловому будинку [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в цілому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

25.06.2013р. в м. Києві померла [PERSON] (а.с.5) Після померлої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки на території [PERSON] сільської ради Конотопського району Сумської області. 30.11.2015р. позивачка звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою, посилаючись на те, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті матері зазнала емоційного стресу, перебувала деякий час у стані депресії. 19.03.2007р., будинок в якому проживала мати згорів. Внаслідок пожежі тривалий час не змогла знайти правовстановлюючі документи, що є донькою померлою. У судовому засіданні позивачка і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] сільська рада Конотопського району надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, проти задоволення вимог не заперечувала.(а.с. 25) Суд, заслухавши пояснення позивачки і її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а згідно ч.3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущений з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

25.06.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів до досягнення ним повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач працездатний, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту договору про відкриття кредитної лінії. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що 11.06.2007 року, між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 674-ф03.9/38. Згідно пункту 1.1, 1.2. зазначеного вище договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 77 000 доларів США, зі сплатою 13 % процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості; кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання земельної ділянки, що по суті є споживчим кредитом.В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 11.06.2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку земельну ділянку. В п. 6.2 ст. 6 договору міститься третейське застереження, наступного змісту: «У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

25.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки №653 АО від 20 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що у відповідності до архівної довідки №653 АО від 20 травня 2014 року у документах архівного фонду ВАТ «Дзержинське АТП 11478» згідно особових рахунків нарахована заробітна плата на ім'я [PERSON] з зазначенням ініціалів без повного розшифрування імені та по-батькові. У зв'язку з тим, що в особових рахунках не вказано повністю імені заявника та по-батькові, а лише ініціали, робітники Управління Пенсійного фонду України у м. Дзержинську Донецької області порадили звернутися в суд для встановлення факту належності зазначеної довідки. Встановлення факту належності довідки потрібно заявнику для оформлення пенсії. Заявник підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи УПФУ в м.Дзержинську Донецької області до суду не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в архівній довідці №653 АО від 20 травня 2014 року зазначено, що у документах архівного фонду ВАТ «Дзержинське АТП 11478 (Дзержинське АТП 04764 Горлівського автотресту з 1974 року Дзержинське АТП 04678 Донецького обласного управління вантажного автотранспорту, з 1986 року Дзержинське АТП 21478 Донецького обласного управління вантажного автотранспорту, з 1987 року Дзержинське АТП 11478 Донецького територіально-виробничого об'єднання автотранспорту, з 1995 року ВАТ «Дзержинське АТП 11478») відповідно до особових рахунків нарахована заробітна плата на ім'я [PERSON](а.с. 6). Той факт, що [PERSON], зазначений у довідці, є заявником [PERSON] підтверджується трудовою книжкою, доданою до матеріалів справи (а.с. 7-10). Факт належності заявнику вказаної довідки доведений судом та підтверджений матеріалами справи, а саме копією паспорту (а.с. 4), копією трудової книжки, де підтверджено факт роботи заявника на вказаному підприємстві (а.с. 7-10), свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Outcome: approved