Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

25.07.2018 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 10.09.2014 р. (актовий запис № 1756). 03.12.2018 позивач уточнила позовні вимоги та просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10.09.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного тану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що внесено актовий запис № 1756. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, дитина залишилася проживати разом з нею та вона самостійно займається її вихованням. Ухвалою суду від 10.08.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.12.2018 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2014 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 1756 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 7). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про що зроблено актовий запис № 677 (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання доньки до її повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 03.12.2018 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial