Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

25.02.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2016 року Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із [PERSON] , актовий запис № 170. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 липня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дитини [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, відсутність спільних інтересів. Більше року проживають окремо, у відповідача є інша сім`я. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Подружні відносини припинені остаточно на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », стягнути із відповідача судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 908 грн та витрат за надання правової допомоги в розмірі 500 грн. Ухвалою судді від 03.03.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 23). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2016 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 170 (а.с. 5). В цьому шлюбі у подружжя народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а він погоджується на їх припинення. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 454 грн. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 454 грн. Згідно з положенням п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги вартість послуг за складання позовної заяви становить 500 грн (а.с.9). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 500 грн., оскільки з огляду на обставини справи, обсяг виконаної адвокатом роботи їх розмір є обґрунтованим.

Outcome: approved