Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

25 червня 2015року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ЗАТ «Ремонтно-інстументальний завод» про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 1853,28гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 2003року працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді сторожа. 1 серпня 2014рік вона була звільнена з роботи, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. На підприємстві несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, так за наявною у неї інформацією, заборгованість перед нею як працівником по виплаті розрахункових коштів становить 1853,28гривень. Фактичний розрахунок по заробітній платі відбувся лише в лютому 2015року в розмірі 12498,15гривень, тобто підприємство затримало виплату належних їй сум на період з 1 серпня 2014року по 1 лютого 2015року, а тому вона змушена звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] з 2003року по 2 серпня 2014року працювала на ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на посаді сторожа. 1 серпня 2014року вона була звільнена з роботи, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Згідно з ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Обчислення середнього заробітку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати. Згідно із розрахунку, який наданий позивачем та не оспорувався відповідачем, заборгованість компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати становить 1853,28гривень. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved