Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

26.09.2019 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його матері [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,36 га, кадастровий номер 5120685700:01:003:0075, яка розташована на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057599. 13.07.2012 року його мати померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку позивач у встановленому законом порядку прийняв, так як на день смерті своєї матері проживав з нею разом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину його матері, немає. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку спадкодавця. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Печарський В.Д. надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.(а.с. 38) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.1962 року Пасицелівською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 6) [PERSON] народився [INFO] , матір`ю являється [PERSON] . [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,36 га, кадастровий номер 5120685700:01:003:0075, яка розташована на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057599, виданого на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 09.06.2004 року « 245/А-2004 (а.с. 8) та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5111985552019 від 07.10.2019 року (а.с. 44-47). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 318 від 17.07.20102 року (а.с. 7) [PERSON] померла [INFO] в с. Пасицели Балтського району Одеської області. Як вбачається зі змісту довідки № 441, виданої 29.08.2019 року старостою Пасицелівського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області Богач В.Д. (а.с. 9), [PERSON] проживала та була зареєстрована в с. Пасицели Балтського району Одеської області, згідно погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки облікового запису № 152 до дня смерті [INFO] . Разом з нею проживав [PERSON] , її син, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 53) та який помер [INFO] в м. Балта Одеської області, згідно повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.12.2019 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 460 від 06.08.2019 року (а.с. 52). Однак, відповідно довідки № 534, виданої 12.12.2019 року старостою Пасицелівського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області Богач В.Д. (а.с. 51), [PERSON] здійснював догляд за своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті та поховав її за власні кошти. Являючись спадкоємцем за законом першої черги, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, так як у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 25.09.2019 року № 1717/01-16 (а.с. 10). Втрата державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057599, виданого на ім`я [PERSON] підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна». Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 09.10.2019 року № 1376/01-16 (а.с. 40), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 08.10.2019 року № 1773/01-16 (а.с. 39), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 09.10.2019 року № /01-16 (а.с. 43), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.. 1265 ЦК України) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судову засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не має можливості оформити спадщину через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved