overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5167,65 грн. за кредитним договором № 006-1407-140912 від 14.09.2012 року, станом на 02.06.2014 року та 243,60 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2012 року між банком та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-1407-140912 . Відповідно до ст. 207 ЦК України вказаний правочин вчинений у письмовій формі, підписаний сторонами і вважається договором. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання відкривши відповідачу рахунок [NUMBER] в гривні для погашення заборгованості та надав відповідачеві споживчий кредит у сумі 5169 грн. для придбання товарів у суб'єкта господарювання, зазначеного в ч. 3 договору, про що свідчить меморіальний ордер № 41007638 від 17.09.2012 року, який підтверджує перерахування кредитних коштів відповідно до рахунку фактури від 14.09.2012 року. Строк кредиту 12 місяців. Відповідно до ч.2 договору протягом строку кредиту за користування кредитними коштами вівдповдіач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік, по закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється вдповдіно до умов договору. За обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 6 місяців, протягом якого розмір комісії скаладає 0%, після закінчення пільгового періоду розмір комісії складає 1,4% за місяць. Відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, в зв'язку з чим на 02.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5167,65 грн., яка складається з: 4615,30 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,19 грн. - заборгованість за відсотками, 552,16 грн. - заборгованість за комісіями. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, а в позовній заяві вказано прохання про заочний розгляд справи та у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями заяви [PERSON] (а.с.5), рахунку-фактуру від 14.09.2012 року та видаткової накладної від 14.09.2012 року ( а.с.7), розрахунком заборгованості ( а.с.4) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач як заперечень так і відповідних доказів не надав, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між ними зареєстрований 09 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області по актовому запису № 84. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки він визнаний відповідачем,це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому, що: Подружжя тривалий час як сім*я стосунків не підтримують, мешкають окремо, спору між ними щодо спільного майна не має, примирення між ними не відбулося, що має суттєве значення і збереження шлюбу протиріче інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.06.2003 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19.06.2003 року, актовий запис № 666, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 18.11.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1910. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між подружжям припинені фактично з жовтня-листопада 2013 року. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, сварки та чвари, що негативно впливає на психологічний стан дитини. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище з «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 18.11.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1910. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14 серпня 2010 року виконкомом Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Позивачка, неодноразово зверталася в усній формі до Відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а дитина проживає з нею. [PERSON] на звернення позивачки не реагує, та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний та має можливість утримувати дитину. В зв'язку з цим позивачка вважає, що вона має право на отримання щомісячно від Відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про укладання шлюбу № 171241 від 14.08.2010 року, встановлено, що 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Дронова». З свідоцтва про народження серії 1-КИ № 306013 від 23.11.2010 року, встановлено, що 07.11.2010 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14 серпня 2010 року виконкомом Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Позивачка, неодноразово зверталася в усній формі до Відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а дитина проживає з нею. Але Відповідач на звернення позивачки не реагує, та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний та має можливість утримувати дитину. В зв'язку з цим позивачка вважає, що вона має право на отримання щомісячно від Відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] від 14.08.2010 року, встановлено, що 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2010 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення 23-річного віку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов повністю, проте визнання відповідачем позову не прийнято судом через те, що воно частково суперечить вимогам закону. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач народилася [INFO] і є дочкою відповідача. Вона навчається на 2 курсі факультету менеджменту Чернігівського національного технологічного університеті (денна форма навчання, держзамовлення), який закінчує 30.06.2017 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а. с. 5). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач проживає разом із своєю матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, при цьому матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно зі статтею 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Як убачається з матеріалів справи позивач щомісячно отримує стипендію в розмірі 730 грн. Відповідач отримує заробітну плату, розмір якої складає 1800 грн. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, проте до закінчення позивачем вищого навчального закладу, тобто до 30.06.2017 року включно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 3090 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого не визначила. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення 15.07.2014 року не провів розрахунок і не виплатив усі належні їй суми, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 3090 грн. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. При цьому вона підтвердила, що 04.09.2014 року відповідач виплатив їй заборгованість по заробітній платі в розмірі 3092 грн 49 коп. Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Вона пояснила, що затримка розрахунку з позивачем виникла через скрутне фінансове становище підприємства, яке пов'язано з неналежними розрахунками його контрагентів на поставлену відповідачем продукцію. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді інженера-технолога. Наказом відповідача від 08.07.2014 року № 208-к її було звільнено з роботи 15.07.2014 року в зв'язку із скороченням штатів працівників, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України. В день звільнення відповідач не виплатив позивачеві усі належні їй суми, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 3092 грн 49 коп., яку відповідач перерахунок на картковий рахунок позивача лише 04.09.2014 року. Вказані обставини визнані сторонами, а тому не підлягають доведенню в суді. За таких обставин позов у частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 3090 грн не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно статті 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за 28 робочих днів затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2471 грн 84 коп. /88.28 х 28, де: 88.28 - середньоденний заробіток позивача за травень - червень 2014 року/.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

26.08.2014 року позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до його повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, є працездатним, має дохід, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

26.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, і вона проживає з іншим чоловіком, від якого має дитину. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. 06.10.2000 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили, на протязі трьох останніх років живуть окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка проживає з іншим чоловіком, від якого має дитину. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

26.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі тому що: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), діти знаходяться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.7,10), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8,9) суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved