Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, вказуючи, що 07 серпня 2012 року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина і вона, як рідна дочка, є єдиним спадкоємцем першої черги та має право на спадкування, інших спадкоємців після смерті матері немає. Зазначає, що після смерті матері на протязі шестимісячного строку не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через те, що мати з 1998 року до дня своєї смерті проживала разом з нею в її житловому будинку по вул.Шевченка, 40 с.Окіп Білогірського району Хмельницької області, а тому вважала, що в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона прийняла спадщину. Однак, при зверненні до державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері в звязку з тим, що згідно документів спадкодавець [PERSON] на день смерті фактично проживала в с.Окіп, однак в свідоцтві про смерть місцем її смерті вказано с.Жижниківці Білогірського району Хмельницької області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, при цьому, вказала, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення в подальшому спадкових прав. Заінтересована особа Гулівецька сільська рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, представник в судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт правомірності зміни прізвища заявника з «Процюк» на «Андрійчук» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Мокроволянською сільською радою народних депутатів Білогірського району Хмельницької області серії І-БВ № 385270 від 09 лютого 1982 року, актовий запис № 3. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження від 17 січня 2013 року серії І-БВ № 193421. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ № 190588, виданого виконавчим комітетом Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 07 серпня 2012 року, встановлено, що мати заявниці [PERSON] померла 07 серпня 2012 року в с. Жижниківці Білогірського району Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис № 10. Із довідки державного нотаріуса [PERSON] від 26 листопада 2015 року № 01-09-905 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що згідно документів спадкодавець [PERSON] на день смерті фактично проживала в с.Окіп, однак в свідоцтві про смерть місцем її смерті вказано с.Жижниківці Білогірського району Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 23 листопада 2015 року № 345 [PERSON] дійсно була зареєстрована [INFO], однак з 1998 року за місцем реєстрації не проживала. При цьому, із довідки Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 23 листопада 2015 року № 1720 слідує, що [PERSON] на час смерті проживала без реєстрації в житловому будинку своєї дочки [PERSON] в с.Окіп Білогірського району Хмельницької області. Зі змісту довідки Окіпського фельдшерського пункту Білогірського району Хмельницької області від 23 листопада 2015 року № 50 вбачається, що факт смерті [PERSON] було засвідчено завідуючою ФП с.Окіп [PERSON] 07 серпня 2012 року в с.Окіп Білогірського району Хмельницької області за місцем проживання її дочки [PERSON] Крім того, завідуюча ФП с.Окіп [PERSON] неодноразово надавала медичну допомогу [PERSON] за викликом її дочки [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо підтвердили факт проживання [PERSON] разом із матірю [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки [PERSON] забрала до себе на проживання матір ще в 1998 році, постійно доглядала за нею та лікувала, мати проживала з дочкою в її житловому будинку по вул.Шевченка, 40 с.Окіп Білогірського району Хмельницької області до дня своєї смерті, а після її смерті [PERSON] здійснила її поховання. Згідно вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину як спадкоємцеві за законом. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання заявника з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини доведено.

Outcome: approved