Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14 червня 2014 року він уклав з [PERSON] у письмовій формі договір позики №14-06-01, за яким надав [PERSON] 105843 грн. 96 коп., з умовою їх повернення протягом місяця після розірвання договору та зі сплатою відсотків. Згідно п.3.6 вказаного договору кожна із сторін має право достроково розірвати даний договір, попередивши про це іншу сторону за 15 робочих днів до завершення поточного торгівельного періоду. 04 травня 2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача відповідну заяву про розірвання договору та повернення коштів. 04 червня 2015 року відповідач борг не повернув та відмовляється його повертати. Заборгованість за договором позики від 14 червня 2014 року складає 105843 грн. 96 коп., заборгованість по процентам становить 116428 грн. 36 коп.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. На підставі договору позики №14-06-01 від 14 червня 2014 року [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 105843 грн. 96 коп., з умовою їх повернення протягом місяця після розірвання договору та зі сплатою відсотків в розмірі 10% на місяць від наданої суми, за період користування коштами після розірвання договору. Договір укладено на невизначений термін, але не менше, ніж на 91 робочий день. Кожна сторона має право достроково розірвати даний договір, попередивши про це іншу сторону за 15 робочих днів до завершення поточного торгівельного періоду. 04 травня 2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача відповідну заяву про розірвання договору та повернення коштів. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав. Кошти отримані від [PERSON] в обумовлений сторонами строк не повернув. Заборгованість за договором позики від 14 червня 2014 року складає 105843 грн. 96 коп., заборгованість по процентам за період з 04 червня 2015 року по 04 травня 2016 року становить 116428 грн. 36 коп.. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, договором №14-06-01 14 червня 2014 року, заявою [PERSON] про розірвання договору та повернення коштів від 04 травня 2015 року. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Кожна з сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином або виконання приймається належним кредитором і несе ризик непред'явлення цієї вимоги. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 2222 грн. 72 коп. судового збору, які були сплачені позивачем при поданні позову, що підтверджується квитанцією №0.0.510534017.2 від 23 лютого 2016 року.

Outcome: approved