Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

26 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в 2003 році він мав намір купити у [PERSON] будинок, який розташований по вулиці Жовтневій, 104 в м.Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області. На доказ намірів [PERSON] надав позивачу документи на будинок та розписку. Будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.1992 року та зареєстрованого в Вознесенському БТІ за № 2991 від 25.03.1992 року. Цей будинок [PERSON] мав намір придбати як дачу для себе та своєї сімї, так як він знаходиться на околиці м.Нова Одеса, подалі від шуму, гарна природа, є струмок і криниця. Позивач за власні кошти зробив ремонт в будинку і почав користуватися ним. Весь цей час позивач намагався знайти власника будинку для оформлення договору, але не зміг цього зробити, так як той виїхав в невідомому позивачу напрямку. В 2017 році позивач поїхав знову до [PERSON], але побачив в будинку відповідача [PERSON], яка, як узнав позивач, є донькою [PERSON] Відповідач повідомила позивачу, що її батько помер 14.10.2011 року. Таким чином, на даний момент житловий будинок формально є безхазяйним майном, але питання про визнання його таким орган місцевого самоврядування не порушував, так як позивач фактично користується вказаним будинком і є його власником. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, спорудами, який розташований за адресою: вулиця Жовтнева, 104 м.Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, про те, що позов визнає в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. 20.04.2003 року позивач [PERSON] та [PERSON] домовилися про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева, 104 місто Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується розпискою, складеною [PERSON] [PERSON] був власником вказаного будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.03.1992 року та зареєстрованого в Вознесенському БТІ за № 2991 від 25.03.1992 року. \~ \~ \~ \~14.10.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 266409, виданим ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 18.08.2017року. \~ \~ \~ \~На протязі чотирнадцяти років позивач користується вказаним будинком, що не заперечується відповідачем, та вселився в нього за згодою власника [PERSON] Платить комунальні послуги, обслуговує будинок, робить в ньому ремонт. Відповідно до ст. 344 ЦК\~України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач, дійсно, відкрито і добросовісно володіє житловим будинком № 104 по вул.Жовтневій в м. Нова Одеса Миколаївської області з 20.04.2003 року, утримує його, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується наданими доказами, що свідчить про те, що позивач є добросовісним набувачем. Судом також не встановлено, що існують інші особи, які б претендували на будинок. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем, у відповідності до\~ст. 344 ЦК України, за набувальною давністю підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved