Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

24.11.2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності трудової книжки. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що йому 12 січня 1984 року, видано трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». З метою призначення пенсії він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак йому було відмовлено, оскільки є не співпадіння у даті народження, а саме: дата народження у трудовій книжці зазначена: «2.06.1959 року» замість вірної: « [INFO] ». Заявник просив суд встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я « [PERSON] », у якій невірно зазначено дату його народження як: «2.06.1959 рік». У заяві від 26.01.2021 року заявник просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду пояснення у справі, з яких вбачається, що у зв`язку з розбіжностями в даті народження заявника у паспорті та трудовій книжці, відсутні правові підстави для призначення пенсії. Просив розглядати справу без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 12 січня 1984 року видано трудову книжку серії [NUMBER] \~на ім`я\~« [PERSON] » (а.с. 5). З метою призначення пенсії він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак листом від 04 грудня 2019 року № 706/03.25-17 йому було відмовлено, оскільки дата народження заявника на титульній сторінці трудової книжки не співпадає з датою народження, яка зазначена у паспорті (а.с. 6). У вищезазначеній трудовій книжці дату народження заявника помилково зазначено як: «2.06.1959 рік» замість вірної: «02.07.1959 рік». Належність заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 12 січня 1984 року на ім`я « [PERSON] », [INFO] , підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією паспорта № [NUMBER] від 20.10.2020 року (а.с. 19), копією військового квитка серії [NUMBER] від 09.11.1977 року (а.с. 15), у яких дату народження заявника зазначено як: « [INFO] ». Встановлення факту належності трудової книжки необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 12 січня 1984 року на ім`я « [PERSON] », [INFO] належить [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved