Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

25.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки. Вона є спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй відмовлено у оформленні у зв'язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало невірне розуміння роз'яснення працівників Голинчинецької сільської ради щодо строків та порядку оформлення спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. 05.10.2017 року від представника позивачки [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.05.2017 року до суду надійшла заява про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.25). Представник відповідача - Голинчинецької сільської ради в судове засідання не з'явився. 04.10.2017 року Голинчинецький сільський голова Олійник Ю.Д. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.23-24). В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представники позивачки та відповідача подали заяви про розгляд справи у їх та позивачки відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,1503 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Голинчинецької сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.9). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту від 27.01.2004 року, посвідченого секретарем Голинчинецької сільської ради Вітюк Р.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №17, що на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.8), а також довідкою виконкому Голинчинецької сільської ради від 08.02.2017 року №135 (а.с.7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON]. немає. [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що невірно зрозуміла роз'яснення працівників Голинчинецької сільської ради про строки прийняття та порядок оформлення спадщини. 20.09.2017 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. відмовлено позивачці в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.10). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивачка [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через невірне розуміння нею строків та порядку прийняття і оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви Голинчинецького сільського голови Олійника Ю.Д. (а.с.23), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved