Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

26 вересня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в його спілкування з сином [PERSON], [INFO], та визначити йому спосіб участі у вихованні сина, встановивши систематичні побачення у перший та третій тиждень місяця з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі за його місцем проживання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу 04.04.2016 р. між ним та відповідачкою, їх син [PERSON], [INFO], залишився проживати з матірю. Відповідачка перешкоджає йому бачитись та спілкуватись з сином, чим порушує його права як батька і з приводу чого між ними виник спір щодо його участі у вихованні дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідачка створює йому перешкоди у спілкуванні з сином, не виконує розпорядження опікунської ради, яким йому було встановлено дні для спілкування з сином. Останній раз він відвідував сина в жовтні 2016 р. Зазначив, що дитина хворіє, однак відповідачка не дає йому можливості лікувати сина і сама не належно здійснює догляд за дитиною. Вказав, що сплачує аліменти на утримання сина, але окрім матеріального утримання сина бажає брати участь в його вихованні та спілкуватись з дитиною. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення та пояснила, що був випадок, коли вона заборонила позивачу бачитись з сином, через те, що він її побив, з приводу чого вона зверталась в поліцію. Також, позивач приходив до дитини в нетверезому стані, висловлювався в присутності сина нецензурними словами, курив, що в сукупності негативно впливало на дитину, яка і так хворіє. Вважає, що вона не перешкоджає позивачу бачитись та спілкуватись з їх сином, а тому вимога позивача щодо зобовязання її не чинити перешкод у спілкуванні з сином є безпідставною. Щодо визначення способу участі позивача у спілкування та вихованні сина вважає, що з врахуванням віку та стану здоровя дитини, негативної поведінки позивача, достатнім і таким, що відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON], будуть систематичні побачення з батьком у першу та третю неділю місяця з 09.00 год. до 15.00 год. за місцем проживання дитини та в її присутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, з підстав викладених в письмових запереченнях, при цьому просив визначити позивачу систематичні побачення з сином у першу та третю неділю місяця з 09.00 год. до 15.00 год. за місцем проживання дитини та в присутності позивачки. Представник третьої особи Служби у справах дітей Камянка-Бузької РДА [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що сторони звертались до комісії з питань захисту прав дитини, якою [PERSON] було встановлено дні спілкування з сином [PERSON] у перший та третій тиждень місяця з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі за місцем свого проживання і з приводу чого сторони заперечень не мали. Вважає, що встановлені дні для спілкування відповідають інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін по справі, заслухавши представника позивача та пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-СГ № 479240, повторно виданим 15.12.2015 р., актовий запис № 29 (а.с.4). Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Як видно з акту обстеження житлово-побутових умов від 19.10.2016 р. малолітній [PERSON] проживає з матірю [PERSON] в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до\~ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. А відповідно до\~ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини Відповідно до\~ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Як видно з розпорядження Камянка-Бузької районної державної адміністрації № 235/02-08/16 від 27.05.2016 р. комісією з питань захисту прав дитини встановлено дні спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON], а саме, у перший та третій тиждень місяця з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі за місцем свого проживання (а.с.6). В судовому засіданні відповідачка вказала, що не чинить перешкод позивачу у спілкування з дитиною, а окремі випадки , які мали місце щодо її заборони бачити сина, були повязані з неправомірною поведінкою позивача, а тому просила відмовити в позові в цій частині. Разом з тим, не визнаючи позов, відповідачка заперечила проти визначених комісією з питань захисту прав дитини днів спілкування позивача з їхнім сином, зокрема без її присутності. Відтак, судом встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо участі позивача у вихованні дитини, що в свою чергу підтверджує наявність для позивача перешкод у вільному спілкуванні з сином, які чинить йому відповідач, а тому спір між сторонами щодо участі позивача у вихованні його дитини, підлягає вирішенню судом згідно з вимогами\~ст.159 СК України. Частиною 1\~статті 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. У такому випадку, суд у відповідності до ч. 2 ст. 159 СК України має право визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. Таким чином, аналіз положень ст. 159 СК України дає підстави для висновку, що вимога позивача щодо зобовязання відповідача усунути перешкоди в спілкування з дитиною є безпідставною, оскільки, за наявності таких перешкод способом захисту порушеного права в силу положень даної статті є визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи спір щодо визначення способу участі позивача у вихованні сина, місця та часу їхнього спілкування суд враховує ставлення позивача до виконання своїх батьківських обовязків, який бажає спілкуватись з сином, брати участь в його вихованні, має задовільні умови проживання, вік дитини, стан її здоровя та, виходячи з інтересів малолітнього [PERSON] вважає за необхідне визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини, встановивши їх систематичні побачення у 1-й та 3-й тиждень місяця з 18:00 год. пятниці до 18:00 год. неділі за місцем проживання батька. Разом з тим, суд вважає що посилання відповідачки на те, що спілкування з позивачем може негативно вплинути на дитину, а тому вона просила проводити його побачення з сином за її участі, є безпідставними, оскільки між позивачем та відповідачем існують неприязні стосунки, а тому спілкування позивача з сином, власне, за присутності відповідача, може негативно впливати на дитину. Інших обставин, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, зокрема, щодо негативної характеристики позивача, зловживання ним спиртними напоями, притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України по факту її побиття, окрім лише реєстрації в ЄРДР її заяви з даного приводу, суду не надано. Враховуючи викладене та

Outcome: partial