Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

25.03.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу (а.с.3-5), мотивуючи свої вимоги наступним. 29.03.2012 р. він позичив відповідачці грошові кошти на суму 4050 доларів США до 23.06.2012 р., про що нею складено письмову розписку. Гроші [PERSON] не повернула. Посилаючись на ст.ст. 202, 207-208, 549-552, 625, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України, просив стягнути з відповідачки на його користь: - суму боргу у розмірі 4050 доларів США (по курсу НБУ станом на 19.03.2015 р. становить 94745,70 грн.); - три проценти річних від простроченої суми у розмірі 7754,46 грн. (згідно позову по 19.03.2015 р.); витрати від знецінення грошових коштів у розмірі 32024 грн. (згідно позову станом на 28.02.2015 р. включно); - судовий збір. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] позов(а.с.3-5) підтримали за вимогами, в ньому викладеними. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково згідно письмових заперечень та пояснила, що розписку від 29.03.3012 р. писала; гроші від позивача отримала; гроші повернула, але не грошима - позивач забрав у неї її автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів у сумі 4050 доларів США, які відповідачка зобов'язалась повернути в строк до 23.06.2012 р. Факт отримання відповідачкою від позивача цих грошей підтверджується розпискою від 29.03.2012 р.(а.с.9 - оригінал якої представник позивача [PERSON] надав в судовому засіданні), що підтвердила суду і відповідачка. Відповідно до вимог ст.ст. 1046-1047 ЦК України між сторонами був укладений договір позики грошових коштів. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачка не надала суду допустимих доказів на підтвердження того, що вона виконала належним чином свої зобов'язання, отримавши грошові кошти за вказаною розпискою, тому суд вважає, що відповідачка не повернула позивачу грошові кошти відповідно до вищевказаного договору і відповідно з неї підлягають стягненню на користь позивача наступні грошові суми з урахуванням наданого в судовому засіданні представником позивача [PERSON] розрахунку (правильність якого відповідачка не спорювала): - 4050 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.05.2015 р. еквівалентно 85131 грн.; - грошові кошти в сумі 35750,34 грн. (6966,04+435,66+21197,62+2639,06+4511,94, це три проценти річних від простроченої суми за період з 24.06.2012 р. по 19.03.2015 р. в розмірі 6966,04(період з 24.06.2012 р. по 19.03.2015 р. - 998 днів; 3%/365днів=0,0082% розмір процентної ставки за один день; 85131х0,0082/100=6,98 грн.; 6,98грн.х998 днів=6966,04) та плюс 435,66+21197,62+2639,06+4511,94, це грошові суми відповідно до вимог ст. 625 ЦК України про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення згідно наданого в судовому засіданні розрахунку за період з 24.06.2012 р. по 28.02.2015 р. включно); - а також судові витрати в розмірі 1208,81 грн. (один відсоток від суми, яка стягується з відповідачки, розрахована в гривнях(85131+35750,32=120881,32)). Хоча в наданому в судовому засіданні розрахунку розраховані суми згідно вимог ст. 625 ЦК України на час розгляду справи, але суми згідно вимог ст. 625 ЦК України стягуються судом за вказані судом періоди, оскільки представники позивача підтримали позов за вимогами, в ньому викладеними, і заяви про збільшення позовних вимог подано не було. Крім того, потрібно повернути [PERSON] зайво сплачений ним судовий збір у розмірі 249,17 грн. згідно квитанції № 45687805 від 05.02.2015 р.(а.с.2 - 1457,98-1208,81). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved