Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~26.07.2019\~року [PERSON] \~звернулась до\~Овідіопольського районного\~суду Одеської\~області з\~позовом до\~Приватного виконавця\~Турчин Андрія\~Анатолійовича,\~треті особа,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~Акціонерне Товариство\~«Перший Український\~міжнародний банк»,\~про виключення\~майна з-під\~арешту,\~в обґрунтування\~якого зазначила,\~що вона, [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 1.52 та, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1958, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 26.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рекою Я, А., зареєстрованим в реєстрі за № 41. \~ \~ \~18.07.2019\~року від\~її дочки\~-\~ [PERSON] вона дізналась, що на її поштову адресу надійшла Постанова приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича від 03.07.2019 року, якою ним у рамках виконавчого провадження № 59046880 накладено арешт на вищезазначену земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності. При цьому, у вказаній постанові зазначено, що ця земельна ділянка належить боржнику - [PERSON] , що не відповідає дійсності. \~ \~ \~Як стало\~їй відомо,\~виконавче провадження\~№ 59046880\~було відкрито приватним виконавцем Турчиним A.A. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4084/11 від 26.04.2012 року, що видав Київський районний суд м. Одеси з метою виконання рішення суду у справі №1512/2891/2012 за позовом AT «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто, вказана цивільна справа та виконавче провадження жодним чином не стосуються її, а дії приватного виконавця Турчина A.A. щодо накладення арешту на належну їй земельну ділянку вона вважає протиправними. Вона - [PERSON] не є учасником вказаного виконавчого провадження, що унеможливлює подання нею позовної заяви в порядку оскарження дій приватного виконавця Турчина A.A. З огляду на викладене, з посиланням на ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України вона просить суд виключити з-під арешту, накладеного Постановою приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича від 03.07.2019 року у рамках виконавчого провадження № 59046880, належну їй на праві приватної власності майно, а саме: земельну ділянку площею 1,52 га, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1958, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримала та просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав на суду письмові пояснення, відповідно до яких у його провадженні на примусовому виконанні перебуває рішення суду у справі №1512/2891/2012 за позовом AT «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отримані відомості від уповноважених державних органів та Державних реєстрів станом на 03.07.2019 року вказували на належність земельної ділянки на праві власності боржнику [PERSON] , в зв`язку з чим ним розпочата процедура примусової реалізації майна боржника, оскільки боржником рішення суду не виконано. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про прочини неявки суд не повідомив, письмових пояснень на позов не подавав. Представник третьої особи AT «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про прочини неявки суд не повідомив, письмових пояснень на позов не подавав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних нрав га інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В свою чергу ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так судом встановлено, що дійсно в провадженні приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 59046880, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-4084/11 виданого 26.04.2012 року Київським райсудом м. Одеси про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 5850512 від 14.111.2007 року та Договором поруки № 5861850 від 14.11.2007 року на загальну суму 55 135.91 дол. США та 95 756.00 грн. Рішення суду першої інстанції є чинним. В рамках вищевказаного виконавчого провадження стягувачем є Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», боржниками є [PERSON] та [PERSON] . 03 липня 2019 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 59046880 накладено арешт та описано нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 1.52га цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому приватний виконавець виходив з того, що власником земельної ділянки є боржник [PERSON] , третя особа по справі. Але, як вбачається з наданих позивачем письмових доказів по справі, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.52 та, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1958, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 26.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рекою Я, А., зареєстрованим в реєстрі за № 41. Зазначене підтверджується копією договору дарування земельної ділянки від 26.01.2010 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2019 року. Таким чином, оскільки приватним виконавцем накладено арешт на земельну ділянку, яка належить на праві власності не боржнику [PERSON] , а особі, яка не є стороною виконавчого провадження [PERSON] , позов підлягає задоволенню, а земельна ділянка підлягає виключенню з-під арешту. При цьому суд вважає правильним обраний позивачем спосіб захисту, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження і не має права звернення із скаргою до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (ст.447 ЦПК України).

Outcome: approved