Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

26 квітня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р. відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1477,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умови договору, в останньої перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 16.02.2016р. становить 58961, 60 грн., в тому числі 1477,00 грн. заборгованість за кредитом; 16367, 70 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 753,27 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 40363,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором., а також 500, 00 грн. штрафу (фіксована складова) та 1457, 28 грн. штрафу (процентна складова). Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. з відповідача на користь Банку стягнуто 29816,04 грн. заборгованості. Однак, оскільки [PERSON] заборгованість не погасила, заборгованість відповідача зросла з моменту винесення рішення суду на 31102, 84 грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість в розмірі 31102,84 грн. за кредитним договором № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві, за підписом представника позивача [PERSON], та в клопотанні представника позивача [PERSON], останні просять справу розглядати у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі; у разу неявки відповідача не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення (а.с. 3, 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча неодноразово була повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подала, заперечення на позов не надала. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 791 від 28.04.2016р., суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що згідно заяви [PERSON] № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р. остання отримала у ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - [PERSON]) строковий кредит в розмірі 1477,00 грн. на строк 18 місяців з 01.12.2006 року по 01.06.2008 року включно, зумовою сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 44,31 грн., в обмін на зобовязання Позичальника повернути кредит, сплати відсотків, винагороди, комісії, в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «14» число кожного місяця шляхом внесення Позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) у сумі 129,73 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Кредитні кошти згідно вищезгаданої заяви перераховуються Банком на поточний рахунок №26008051600219 із призначенням платежу «перерахування коштів згідно рахунку-фактури№ ФК-8488від 01.12.2006р. (а.с.7). Згідно п. 2.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (надалі - Умови) [PERSON] зобовязується надати Позичальнику Кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству (далі - ТСП). Строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Кредитно-заставний договір (далі Договір). Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті, відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки (а.с. 8-11). Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3., 3.2.4., 3.2.8., 4.5., 4.6. Умов Позичальник зобовязується погасити Кредит у порядку та строки, відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування Кредитом, винагороду у строки та розмірі згідно Заяви, Тарифів, та даних Умов, шляхом надання Банку коштів для погашення заборгованості (а.с. 8-11). Повне повернення Кредиту згідно 3.2.9. Умов проводиться до дати, зазначеної в Заяві. При непогашеніі Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою і на таку заборгованість нараховуються відсотки відповідно до п. 4.2. цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості (а.с. 8-11). Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 4.1., 4.4. Умов у період Позичальник сплачує щомісяця з дати укладання даного договору до дати погашення Кредиту в Період сплати в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного Періоду сплати включно (а.с. 8-11). Згідно п. 4.2. Умов передбачає, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу (а.с. 8-11). Відповідно до п. 4.3. Умов при несплаті винагороди, комісії згідно Заяви, відсотків, і/або частини Кредиту до останнього дня Періоду сплати, вони вважаються простроченими (а.с. 8-11). При порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк відповідно до п.п. 5.1., 5.3. Умов має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. Також при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 8-11). Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (нова редакція) згідно рішення зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником за всіма правами та обовязками ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 16) та проведено державну реєстрацію зміни найменування, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 № 054809, виданим 17.07.2009р. (а.с. 15). Як вбачається із матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, що, зокрема, підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості за договором № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р., укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON], та встановлено рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/61/13, яке набрало законної сили 04.02.2013р. (а.с. 5-6). Так, рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/61/13, яке набрало законної сили 04.02.2013р., встановлено, що у звязку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р., в останньої виникла заборгованість перед Банком на загальну суму 29816, 04 грн., а саме: заборгованість по сплаті за кредитом 1477,00 грн.; за відсотками за користування кредитом 10068, 70 грн.; по комісії - 753,27 грн.; по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 15621, 07 грн.; штраф (фіксована частина) 500, 00 грн. та штраф (відсоткова частина) 1396, 00 грн. Зазначеним рішенням позов Банку задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 29816, 04 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р., укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON], остання станом на 01.02.2016р. заборгованість перед Банком не погасила. А тому заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 16.02.2016р. становить 58961, 60 грн., в тому числі 1477,00 грн. заборгованість за кредитом; 16367, 70 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 753,27 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 40363,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором., а також 500, 00 грн. штрафу (фіксована складова) та 1457, 28 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 6). Відповідач [PERSON] не надала суду заперечень щодо здійсненого Банком розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов'язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. А згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З аналізу положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо змісту та форми договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Пенею згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1206цс15, викладеній у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015р., виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору № CVV0FB02040316 від 01.12.2006р., беручи до уваги рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.01.2013р. провадження № 2/722/61/13, яке набрало законної сили 04.02.2013р., проте відповідачем не виконано, враховуючи відсутність добровільної сплати заборгованості, з [PERSON] слід стягнути на користь Банку заборгованість на загальну суму 31102, 84 грн. Таким чином, у звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 509, 526-527, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 629, 634, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved