Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

24 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві зазначила, що з [PERSON] вона перебувала у фактично шлюбних відносинах. 23 червня 2009 року у них народився син [PERSON]. Позивач посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Від помічника адвоката надійшла телефонограма про перенесення слухання справи у звязку з хворобою, але жодних підтверджуючих даних до суду не надходило, а також не зазначено у звязку з чиєю хворобою прохають перенести судове засідання. Окрім того, позивачем було надано заперечення проти позову, в якому позивач висловив своє ставлення до позовних вимог. Тому суд приходить до висновку про неповажність причин неявки в судове засідання представника позивача. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 098685, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 5392 від 24.10.2016 року [PERSON] проживає та зареєстрована [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved