Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, вирішити питання судових витрат. Позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини [PERSON], який продовжує навчатися на денній формі навчання у Полтавському технічному університету імені Юрія Кондратюка, строк його навчання по 30.06 2019 року, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 гривень, щомісячно до закінчення сином навчання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарської райдержадміністрації 30.01.1998 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] є студентом 2 курсу будівельного факультету Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, форма навчання денна, бюджет, строк його навчання по 30.06.2019 року (а.с. 7). За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу своєму сину, який продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, і тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у зв'язку з цим фактом. Враховуючи факт, що плановий строк навчання позивача в навчальному закладі по 30.06.2019 року, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню саме по цю дату. В частині вимог про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення сином навчання, позов задоволенню не підлягає, оскільки суперечить ч. 3 статті 184 СК України, а саме, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому додаткового застереження не потребує. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial