Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 20 липня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він добровільно надає матеріальну допомогу. Спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, сім`ю та виховання дитини, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та люьові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у травні 2018 року, а з 01 серпня 2018 року спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають та визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 187 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з серпня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved