Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

24.12.2019 заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт припинення Трудового договору № 490, укладеного 07.09.2006 між [PERSON] та ПП [PERSON] . Вимоги позову мотивує тим, що 07.09.2006 між нею та ПП [PERSON] був укладений трудовий договір № 490, згідно якого вона була прийнята на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів в магазині «Наталі». Трудовий договір був зареєстрований Роменським міськрайонним центром зайнятості 13.09.2006. та про зазначене в трудовій книжці заявниці зроблений відповідний запис. У липня 2009 р. ПП [PERSON] фактично припинив з заявницею трудові відносини, а саме, не з`являвся на роботу, не виплачував заробітну плату, а пізніше, як стало відомо заявниці, взагалі виїхав з міста Ромни і його місце перебування їй невідомо, однак трудовий договір в законному порядку розірвано не було. У зв`язку з відсутністю факту припинення трудових відносин, заявниця позбавлена можливості отримувати соціальну допомогу по безробіттю, що стало причиною звернення її до суду з даною заявою. 26 грудня 2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду було відкрите провадження по справі та права розглядається з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. В судове засідання заявниця не з`явилася, від її представника адвоката Яковця Є.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Сумського обласного центру зайнятості до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань не заявляв, заперечень проти заяви не направив. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на сайті суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 вересня 2006 р. [PERSON] та [PERSON] уклали Трудовий договір між працівником і фізичною особою № 490 , згідно умов якого [PERSON] виконувала обов`язки продавця непродовольчих товарів. Заробітна плата за договором встановлена в розмірі 200 грн. на місяць, час виконання робіт - не більше 20 годин в тиждень та дається 2 вихідні в неділю. Даний договір 13.09.2006 за № 490 зареєстровано в Роменському міськрайонному центрі зайнятості (а.с. 5). З копії сторінок трудової книжки [PERSON] вбачається, що про працевлаштування останньої за трудовим договором у ПП [PERSON] та про реєстрацію трудового договору в центрі зайнятості зроблені записи. Також у трудовій книжці маються записи про роботу заявниці на посаді вартівника в Роменській центральній районній лікарні з 10.05.2019, звідки вона була звільнена 07.10.2019. (а.а. 6). Однак запису про припинення трудових відносин з ПП [PERSON] на підставі згаданого Договору у трудовій книжці немає, що свідчить про те, що такі відносини у визначеному законом порядку документально припинені не були. Як встановлено зі слів заявниці, вона не має можливості припинити трудовий договір з ПП [PERSON] та з`явитися з ним до центру зайнятості для зняття договору з реєстрації, оскільки місце перебування останнього з липня 2009 р. їй невідоме. Факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ПП [PERSON] підтверджується обставиною припинення останнім 06.05.2015 підприємницької діяльності, про що до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань внесений запис за № 26310100003000621 (а.с. 7-10); а також тим, що з лютого 2010 р. заявниця вже працювала за іншим місцем роботи - в Роменській ЦРЛ згідно наказу № 16-к від 08.02.2010, звідки була звільнена в зв`язку зі скороченням чисельності штату 07.10.2019 (а.с. 6). Виходячи із змісту п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. За вимогами ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору зокрема, є : 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Відповідно до п. 8 та п. 9 зазначеного Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Згідно п. 14 зазначеного Порядку записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Встановлення факту припинення трудових відносин з ПП [PERSON] породжує для [PERSON] юридичні наслідки, оскільки дає їй право на оформлення соціальної допомоги по безробіттю. За таких обставин, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, доказів фактичного припинення трудового договору, укладеного між ПП [PERSON] та [PERSON] , а також враховуючи відсутність з боку заінтересованих осіб заперечень проти задоволення вимог [PERSON] та неможливість вирішення заявницею даного питання в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про задоволення її заяви. На підставі ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, ст. ст. 21,23,36 КЗпП України суд, -

Outcome: approved