Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

24 жовтня 2019 року орган опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 2012 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які проживають в сім`ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Періодично до служби у справах дітей надходять повідомлення від працівників сільської ради щодо невиконання [PERSON] батьківських обов`язків. Питання щодо неналежного виховання та утримання дитини у сім`ї [PERSON] розглядались на засіданнях малої координаційної ради при Плесенській сільській раді, на які вона не з`являлась. [PERSON] проживає із співмешканцем [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , бабою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . В сім`ї постійні сварки, крики, доходить до бійок. Систематично [PERSON] вдома не буває без відомих на те причин. Саме [PERSON] дивиться за [PERSON] , але у зв`язку із хворобою та віком не може належним чином дбати про малолітнього. [PERSON] на зауваження прабабусі не реагує, тому часто тікає з дому. Відсутність виховання матір`ю призводить до того, що дитина схильна до бродяжництва, брехні, крадіжок. Хлопчик занедбаний, постійно брудний, неохайний, голодний. Соціально-побутові умови, в яких проживає дитина не відповідають нормі: в кімнатах брудно, сморід, дитина не має належного місця для виконання домашніх робіт. Продуктами харчування не забезпечені, господарство не ведеться. Мати дитини часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 21.07.2015 року дитина у зв`язку із складними обставинами була влаштована в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик». 10.10.2019 року було з`ясовано, що [PERSON] викрав гроші у рідної бабусі, частину з яких витратив на їжу у магазинах. 15.10.2019 року до служби надійшло повідомлення Плесенської сільської ради щодо вжиття невідкладних заходів щодо соціального захисту дитини. 16.10.2019 року під час обстеження було з`ясовано, що дитину вдома ображають, мати під час обстеження була відсутня, хлопчик був у рваному одязі, голодний. Членами комісії, які здійснювали обстеження, було вирішено тимчасово влаштувати [PERSON] у дитяче відділення Шепетівської ЦРЛ. 17.10.2019 року розпорядженням голови Шепетівської РДА прийнято рішення про негайне відібрання дитини від матері. На території Плесенської сільської ради, [PERSON] характеризується з негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя, безвідповідальна, зловживає алкогольними напоями, часто конфліктує з родичами, схильна до агресії, участі у вихованні, розвитку та навчанні дитини не бере, не приділяє належної уваги та турботи, не забезпечує повноцінним харчуванням. Вищенаведені факти свідчать не тільки про неналежне виконання, а й про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. А тому, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з неї аліменти на користь сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2019 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. 06.12.2019 року позивачем подано до суду в порядку ст. 49 ЦПК України заяву про уточнення позовних вимог. 03.01.2020 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, у якому позов не визнає, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказуючи на те, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, просила у їх задоволенні відмовити. 16.01.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив з доданими документами, у якому вказують на те, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені допустимими та достатніми доказами. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 06.02.2020 року. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у ній, уточнивши їх в частині стягнення аліментів. Просила на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягувати з неї на його користь аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що належним чином виконує батьківські обов`язки, забезпечила належні умови для проживання, харчування, навчання та виховання сина. Просила в позові відмовити та не позбавляти її батьківських прав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві. Крім того, звертала увагу суду на те, що відповідач через наявне у неї захворювання не може бути позбавлена батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вислухавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини, про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни та при позбавленні батьківських справ. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація його народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2008 року Плесенською сільською радою Шепетівського району Хмельницькій області та повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції №1381/03.1.04-35 від 21.07.2015 року. У відповідності до довідки-характеристики №1152 від 22.10.2019 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] в будинку своєї бабусі [PERSON] , 1933 року народження, разом зі своїм співмешканцем [PERSON] , 1975 року народження та сином [PERSON] , 2008 року народження. [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони. Доглядом та вихованням дитини не займається, не працює, має тимчасові підробітки. В будинку не прибирає, приготуванням їжі не займається. Згідно наказу служби у справах дітей № 66/од від 14.08.2012 року [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які проживають в сім`ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За змістом актів обстеження умов проживання від 12.02.2019 року, 20.05.2019 року, 21.05.2019 року, 03.09.2019 року, 10.09.2019 року, 24.09.2019 року, 16.10.2019 року, за результатами проведеного обстеження у будинку по [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання є незадовільними, в кімнатах брудно, важке повітря, речі розкидані, посуд не митий, продукти харчування в мінімальній кількості. [PERSON] за малолітнім сином не доглядає, його вихованням не займається, зароблені кошти на нього не витрачає, продукти харчування не купує. Догляд за малолітнім здійснює його бабуся та прабабуся. Окремого місця для відпочинку та підготовки домашніх завдань дитині не облаштовано. Речі щоденного вжитку та особистої гігієни в будинку відсутні. Білизна на ліжках відсутня. Стосунки в сім`ї незадовільні, напружені, несприятливі для виховання малолітньої дитини. Сім`я перебуває у складних життєвих умовах. [PERSON] не створила належних умов для утримання малолітньої дитини. Відповідно довідки Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №279/01-09 від 25.10.2019 року сім`я постійно перебуває під контролем працівників центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідач не володіє елементарними навичками догляду та виховання дитини, має схильність до вживання алкогольних напоїв та необґрунтованої агресивної поведінки, схильна до суперечок. Рекомендацій працівників центру щодо виховання дитини не виконує. Разом з тим, відповідно до актів соціального інспектування від 22.08.2012 року, 11.01.2013 року, 03.06.2013 року та 27.08.2015 року доглядом та вихованням дитини займається прабабуся [PERSON] . Згідно довідки КП «КНП Шепетівський центр ПМСД» №2/44 від 14.01.2020 року при потребі дитина з бабусею [PERSON] відвідувала сімейного лікаря Плесенської АЗПСМ для проведення профілактичних щеплень, проходження огляду перед навчальним роком. Черговий медичний огляд школяра [PERSON] проведено в вересні 2019 року в присутності бабусі. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. З довідки №39/1 від 28.08.2015 року вбачається, що [PERSON] перебував в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» з 24.07.2015 року по 28.08.2015 року. Згідно характеристики учня 6 класу [PERSON] , [INFO] , інформаційної довідки, останній навчається у Плесенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 2014 року. Навчальний матеріал засвоїв на початковому рівні, хоча рівень навчальних можливостей дещо вищий. Виявляє байдуже ставлення до навчання, не бажає докладати зусиль задля подолання труднощів та здійснення поставленої учбової цілі. Потребує детального кількаразового пояснення. Роботу виконує лише під безпосереднім керівництвом. Домашні завдання регулярно не виконує, до уроків приходить не підготовлений. На уроках неуважний, займається сторонніми справами, не завжди має необхідне канцелярське приладдя. Не вміє бережно ставитись до підручників, часто їх псує, щоденник самостійно не веде. Піддається чужому впливу, буває агресивний, провокує бійки та конфлікти серед однолітків, схильний до крадіжок та брехні. Не бере участі в житті класу. Батьки не приділяють належної уваги вихованню сина. На батьківські збори не з`являються, на телефонні дзвінки не відповідають. Соціально-побутові умови, в яких проживає дитина, не відповідають нормі: в кімнатах брудно, сморід, дитина не має належно облаштованого місця для виконання домашніх робіт. Єдиний член родини хто піклується про дитину - його літня прабабуся. Проте, дитина часто грубо розмовляє з нею, може підняти руку. Батьки та бабуся часто агресивно реагують на зауваження з боку педагогів. Питання щодо неналежного виховання та утримання [PERSON] свого малолітнього сина [PERSON] , як слідує із протоколів від 03.04.2018 року №3, від 03.05.2018 року №4 неодноразово обговорювалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Шепетівської РДА та як слідує із протоколів від 14.05.2013 року, від 12.08.2014 року, від 25.03.2019 року, від 14.10.2019 року - на засіданнях Малої координаційної ради у справах дітей при виконкомі Плесенської сільської ради, на які відповідач не з`являлась. 10.10.2019 року директор Плесенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] звернулась до сільського голови із проханням розглянути на координаційній нараді питання девіантної поведінки учня 6 класу [PERSON] через скоєну ним 09.10.2019 року крадіжку грошей у бабусі. Дитина і раніше була помічена в низці дрібних крадіжок. Так, 20.04.2019 року [PERSON] шляхом злому дверей потрапив до шкільної їдальні та викрав гроші. Хлопець схильний до бродяжництва, самостійно може їздити в м. Славуту чи м. Шепетівку, часто без поважних причин не відвідує школу. Батьки взагалі не приділяють уваги вихованню сина. [PERSON] ходить до школи неохайно одягнений, в брудному одязі, не має усього необхідного приладдя. Батьки на співпрацю з педагогами не йдуть, батьківські збори не відвідують. Плесенським сільським головою 15.10.2019 року надіслано до служби у справах дітей Шепетівської РДА повідомлення про те, що малолітній [PERSON] опинився в умовах, що загрожують життю та здоров`ю. Так, було з`ясовано, що 09.10.2019 року Артем вкрав у рідної бабусі частину пенсії в сумі 700 грн., які роздав одноліткам у школі та витратив у магазинах на їжу. 16.10.2019 року під час обстеження місця проживання дитини матері дома не було, зі слів прабабусі дитину б`ють, ображають, умов для проживання, розвитку та виховання не має, мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, батьки відсутні на момент відвідування, в будинку брудно, продуктів харчування не виявлено, дитині не створені умови для проживання, навчання, а тому розпорядженням Шепетівської районної державної адміністрації від 17.10.2019 року № 239/2019-р, малолітнього [PERSON] відібрано від матері [PERSON] та влаштовано у Вовковинецьку гімназію Хмельницької обласної ради. З довідки № 011-18/548 від 28.11.2019 року Вовковинецької гімназії слідує, що [PERSON] зарахований вихованцем гімназії від 28.10.2019 року. Хлопчик прибув брудним, нестриженим, недоглянутим, без змінного одягу. У дитини не сформовані навики особистої гігієни, підтримання у порядку робочого місця, догляду за одягом, дотримання внутрішкільних правил. [PERSON] хоче постійно кудись йти, має занижену самооцінку, спостерігається нервове напруження. Також дирекція Вовковинецької гімназії надала довідки №01-18/3 від 03.01.2020 року та №01-18/19 від 15.01.2020 року, згідно яких дитина знаходиться на частковому утриманні держави з 28.10.2019 року, навчається у 6 класі. [INFO] [PERSON] відвідували бабуся [PERSON] , прабабуся [PERSON] та сусідка [PERSON] . Мати сина не відвідувала жодного разу, лише спілкується по телефону, постійно обіцяє приїхати, називає дні, але не приїжджає. Вона постійно обманює сина, цим викликає у дитини нервові збудження. Про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем ствердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є директором Плесенської загальноосвітньої школи, та [PERSON] , бувший сільський голова, які зазначили, що соціально-побутові умови та психологічний клімат в родині [PERSON] не сприятливі для проживання дитини, в будинку брудно, неприємно пахне, продуктів харчування обмаль, умови для виховання та навчання дитини матір`ю не створені, її часто вдома не буває, доглядом і вихованням сина вона не займається, не забезпечує його життєві потреби, в сім`ї сварки, крики, бійки, дитина голодна, бродяжить, тікає з дому на водойми, схильна до крадіжок. Як ствердила свідок [PERSON] мама жодного разу не була в школі, не цікавилась успіхами сина, не відвідувала батьківських зборів, дитина не мала необхідного канцелярського приладдя, не виконувала домашні завдання, часто не відвідувала школу, тому неодноразово шукали дитину та повертали на шкільні заняття. Свідок [PERSON] , крім того, просив врахувати, що малолітній [PERSON] в жовтні 2019 року йому особисто скаржився на нестерпні умови проживання, вказуючи на те, що із собою щось зробить. Крім того, після викрадення у бабусі грошей, [PERSON] так побили, що дитину відливали водою. А тому, такі умови були безпосередньою загрозою для його життя. [PERSON] на проведені з нею бесіди не реагувала, жодних висновків для себе не робила. В судовому засіданні була заслухана думка малолітнього [PERSON] , який вказав, що мама [PERSON] його доглядала, їсти готувала, до школи збирала, виявив бажання повернутись до матері. Проте суд не враховує думку малолітнього, оскільки така не матиме вирішального значення для правильного вирішення спору та не сприятиме його найкращим інтересам. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є директором Вовковинецької гімназії, де на даний час виховується хлопчик, суду пояснила, що малолітній [PERSON] пояснював, що хотів би повернутися до матері за умови придбання нею житла та щоб вона не вживала алкоголю. Дуже хвилюється за прабабусю, яка його доглядала. [PERSON] полюбляє обійми, що є свідченням браку любові з боку матері, потребує особливої уваги від неї. Підтвердила, що за час перебування дитини у гімназії мама жодного разу її не провідувала, життям не цікавилась, матеріально сину не допомагала. Перебуваючи у гімназії, хлопчик засвоїв навички особистої гігієни, знайшов взаєморозуміння серед однолітків, став приймати участь в різних заходах, відвідувати гуртки. Згідно з висновком органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 14 січня 2020 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих матері щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 14 січня 2020 року №12/15-33-92/2020, який міститься в матеріалах справи, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки він суперечить інтересам малолітньої дитини, є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечно прийнятим судом до уваги. Окрім того, з довідки МСЕК № 295631 та посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з діагнозом «олігофренія в стані помірно вираженої дебільності». Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 16, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в тому числі, внаслідок наявного у неї захворювання - олігофренії, у зв`язку з чим визнана особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства. Будь-які докази того, що [PERSON] хворіє на хронічний алкоголізм чи наркоманію матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] необхідно відмовити. Разом з тим, судом також враховується, що з заявою про повернення дитини [PERSON] не звернулася, належні умови для виховання та розвитку її малолітнього сина не створила. Відтак, у даній справі доцільним буде відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав та передання її органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області. Для відповідача суд надає можливість змінити свою поведінку, яка перешкоджає належному забезпеченню та вихованню дитини. Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 Сімейного кодексу України дитини від відповідача [PERSON] та перебування [PERSON] у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати інтересам цієї дитини. Такий спосіб надасть можливість зберегти сімейні стосунки між матір`ю та дитиною, та не позбавить відповідача права в подальшому ставити питання про повернення їй дитини. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, яка перебуває на обліках у Управлінні соціального захисту населення Шепетівської РДА, отримуючи державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, та Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію по втраті годувальника, те що на її утриманні перебуває лише одна неповнолітня дитина, а тому вважає за необхідне визначити їх в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов цій частині підлягає до задоволення. Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial