Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.11.2021 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що вона і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 27.03.2015 року. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та на їх утримання відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~032 гривні щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. З моменту постановлення рішення відповідач аліменти майже не сплачує, не цікавиться життям та навчанням дітей, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. В даний час позивач знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, немає змоги працювати і єдиними її доходами є соціальні виплати. Враховуючи, що розмір аліментів, який визначено рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 27.03.2015 року, жодним чином не відповідає витратам на дітей, що був встановлений в 2015 році, зі збільшенням віку дітей значно зросли витрати на їх утримання, вважає, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, до 1\~300 грн на кожну дитину і є таким, що забезпечить дітям гідний розвиток та не є надмірним для відповідача. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 25.11.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи призначено на 16.12.2021 року. Позивач копію ухвали від 25.11.2021 року з копією позовної заяви та доданих до неї документів отримала 26.11.2021 року, що підтверджується письмовою розпискою ( ас 27). Відповідач копію ухвали від 25.11.2021 року з копією позовної заяви та доданих до неї документів отримав 02.12.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( ас 26). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 1 статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2008 року по 27.03.2015 року, і від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з позивачем, перебувають на її вихованні та утриманні, а відповідач зобов`язаний рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1 032,00 грн щомісячно, починаючи з 19.03.2015 року до досягнення дітьми повноліття, але не сплачує вчасно і належним чином, у зв`язку з чим з вересня місяця 2019 року по жовтень місяць 2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 26\~832 гривні. У судовому засідання встановлено, що позивач перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку і її середньомісячний дохід становить 5\~070 грн, що становить загальну суму державної допомоги на трьох неповнолітніх дітей. Дані обставини підтверджуються рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 27.03.2015 року ( ас 5-6), Свідоцтвом про народження від 07.11.2008 року ( ас 7), Свідоцтвом про народження від 09.11.2010 року ( ас 8), розрахунком зі сплати аліментів станом на 01.11.2021 року ( ас 9-10), довідкою про склад сім`ї від 07.10.2021 року ( ас 11), актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ( ас 12), Свідоцтвом про народження від 21.07.2021 року ( ас 13), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ( ас 14), довідками про доходи позивача від 19.10.2021 року ( ас 15, 16, 17), характеристикою на [PERSON] ( ас 18), характеристикою на [PERSON] ( ас 19). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статтей\~150,\~180 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно статті\~181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою\~статті 182 СК України\~у редакції\~Закону України\~від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частини 1\~статті 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня\~2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Згідно статті141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2\~статтю 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн, з 1 липня - 2510 грн, з 1 грудня - 2618 гривень. Положеннями\~статті 1\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів. Суд враховує, що відбулись зміни у житті дітей, вони підросли, є особами шкільного віку, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, додаткові заняття, навчальні матеріали; витрати, що пов`язані з підготовкою дитини до школи: купівля шкільної форми, зошитів, підручників, канцелярського приладдя, спортивної форми, взуття тощо), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, а визначений судом розмір аліментів на утримання його дітей наразі є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Суд вважає доведеним, що матеріальний стан позивача, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною [INFO] , не дає їй можливості самостійно забезпечити належне матеріальне утримання двох малолітніх, а отримувані нею з січня місяця 2021 року аліменти у сумі 1 032,00 грн, у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму, є недостатніми для гармонійного фізичного, психологічного, духовного тощо розвитку двох неповнолітніх дітей у сучасних економічних умовах і не відповідають звичайним потребам неповнолітньої дитини. Судом береться до уваги, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Враховуючи ту обставину, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, то суд, згідно вимог статті 81 ЦПК України, позбавлений можливості встановити або перевірити місце його роботи, його середньомісячний дохід, його сімейний стан, наявність утриманців, стан здоров`я, наявність рухомого і нерухомого майна тощо, тобто обставини, що беруться до уваги судом при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, згідно статті 182 СК України. Одночасно, відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання двох малолітніх дітей в збільшеному розмірі. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи виключно з інтересів дітей, розмір аліментів необхідно збільшити із твердої грошової суми в розмірі 1 032,00 грн на тверду грошову суму в розмірі 1 300 грн на кожну дитину окремо щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. На думку суду, такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб однієї неповнолітньої дитини. Відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved