Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

26.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] добровільно аліменти не сплачує, матеріальної допомоги на дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні не надає. Ухвалою суду від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Ухвалою суду від 02.08.2018 р. розгляд справи відкладено до 30.08.2018 р. До судового засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ст.128 ч.11 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву проти позову не надав. З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.2010 р.), яка мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від дитини та не приймає участі в її утриманні. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 26.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved