Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

24.10.2016 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій, посилаючись на необхідність отримати свідоцтво про смерть, просить встановити факт того, що її батько - [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м.Донецьку. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявниця в судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення заявниці, яка також була допитана в судовому засіданні в якості свідка, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 08.06.2016 року, повторного виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2016 року, виданого Ленінським відділом актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області у віці 56 років. Як вбачається з копії дублікату лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.09.2016 року, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON] помер [INFO] від набряку головного мозку у м.Донецьк. Крім того, під час допиту заявниці в судовому засіданні в якості свідка, остання підтвердила ту обставину, що її батько - [PERSON], дійсно помер [INFO] у м. Донецьк. Згідно змісту відмови Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за №6456/02/65-05-71 від 09.09.2016 року на заяву [PERSON] про проведення державної реєстрації смерті, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] було пред'явлено лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO], видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи м.Донецьк Донецької області, форма якого, в свою чергу, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Звертаючись з даною заявою до суду, заявниця посилається на те, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. У відповідності до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У відповідності до положень ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В свою чергу, відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Положеннями ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської області» закріплено, що тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. При цьому, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до п.3 наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» Державну підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов) та Донецької області (Амвросіївського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ, Дебальцеве). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. З огляду на те, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її батька та отримати відповідне свідоцтво про смерть, а встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищенаведених обставин не можливе, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що існують всі правові підстави для встановлення факту смерті [PERSON], яка настала [INFO] у м. Донецьк Донецької області. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved