Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

25.07.2018\~позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON],\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та на [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, тому просить позов задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, повязані з наданням правової допомоги. Ухвалою від 24.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2010 року Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та Никитчук (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON],\~ про що зроблений відповідний актовий запис № 02 /а.с.6/. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №162897, виданим 08.09.2010 року Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №221908, виданим 20.08.2012 року Виконавчим комітетом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області /а.с.7-8/. Відповідно до довідки Фастівецької сільської ради №662 від 18.07.2018 року за місцем реєстрації в с. Фастівець, вул. Шевченка, 24 Фастівського району Київської області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не проживають з 2016 року. Проживають разом з матірю в с. Поляни Шепетівського району Хмельницької області /а.с.5/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) їх батька [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 76 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1\~статті 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам\~статті 460 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь сплачені нею витрати на юридичну допомогу. В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до розрахункової квитанції [PERSON] сплатила 200 грн. Адвокату [PERSON], однак неможливо встановити, які дії були вчинені адвокатом саме у цій справі. Таким чином, понесення витрат на юридичну допомогу не підтверджені документально, тому підстав для їх відшкодування суд не вбачає. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial