Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

26 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначала, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені з 2009 року, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Їх син [PERSON], [INFO], після припинення їх шлюбних стосунків, залишився проживати із матірю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила про вище викладене. Зазначила, що не підтримує із відповідачем шлюбних стосунків більше девяти років. За цей час відповідач налагодити стосунки не намагався, із нею та сином не спілкується. Просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище «Кордиш». Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце судового засідання повідомлений через оголошення на офіційному порталі Жовтневого районного суду Миколаївської області веб-сайту судової влади України, у звязку з тимчасовим припиненням прийняття поштової кореспонденції до АР Крим, в той час як відповідач мешкає у м.Севастополі. За вказаного, відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №010221, виданого Українківською сільською радою Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2006 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №2. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Іщенко» на «Кордиш» (а.с. 6). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного, як вказує позивачка, більше девяти років. Згідно копії свідоцтва про народження І-АС № 012180, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати із матірю (а.с. 7, 12). Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка вправі відновити своє дошлюбне прізвище або продовжити іменуватися прізвищем, що присвоєне їй у звязку з реєстрацією шлюбу. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача також підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved