Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

26.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2-1603 від 04.07.2007 року, станом на 10.05.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 105 048,19 грн. Дій, які б свідчили про намагання відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у добровільному порядку, він не вчиняв, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити неустойку(пеню) за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у загальній сумі 30141,68 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 12.08.2006 р. по 18.11.2008 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач покинув родину, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. 13.04.2009 р на підставі виконавчого листа № 2-1603 від 04.07.2007 року Заводським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 12301861 про стягнення аліментів у розмірі ј частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 10.07.2007 року та до досягнення повноліття дитини. Але внаслідок того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та згідно довідки виданої державним виконавцем Заводського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 10.05.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 10.05.2019 року складає 105 048,19 грн. Дій, які б свідчили про намагання відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у добровільному порядку, він не вчиняв, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити неустойку(пеню) за весь час прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до копії довідки та розрахунку заборгованості по аліментах від 10.05.2019 року(ВП №12301861), складених державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 10.05.2019 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на користь позивача [PERSON] складає 105048,19 грн. та ця заборгованість виникла за період з серпня 2008 року по березень 2019 року включно(а.с.8, 14-18). За змістом ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. При розгляді справи встановлено, що ані позивач, ані відповідач визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментах не оспорював, тобто з ним погодились. Положеннями ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, умовою для нарахування пені на заборгованості по аліментам є вина боржника в її утворені. Згідно роз`яснень,наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, відповідач в судове засідання не з`явився, а отже, він не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог,зокрема, відсутні докази того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача [PERSON] неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчислені загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти признаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки(пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15. Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 та у справі № 6-300цс16, які розглянуті ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України. Таким чином, загальний розмір неустойки(пені) за несвоєчасну сплату аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] за період з серпня 2008 року по 01.05.2019 року буде складати 30141,68 грн.(410,64 грн.+ 1480,48грн.+ 1695,66 грн.+ 2045,78 грн. + 2267,34 грн..+ 2485,54 грн..+ 2699,91грн. + 2787,10 грн. + 5053,99 грн.+ 6366,21 грн. + 2849,03 грн. ). Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved