Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

24 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме родинних відносин, між [PERSON] , [INFO] та померлим, [INFO] [PERSON] , [INFO] , на рівні чоловіка та дружини. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно паспорту громадянина серії [NUMBER] , зазначено прізвище [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.1984 року, зареєстровано шлюб мовою оригіналу між [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкову масу, у вигляді транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав спадкодавцю на підставі технічного паспорта, в якому прізвище власника зазначено [PERSON] . Заявник, як спадкоємець першої черги, звернулась до нотаріальної контори з метою написання заяви щодо отримання спадщини після смерті чоловіка, однак під час перевірки документів було виявлено невідповідність прізвищ у свідоцтві про смерть [PERSON] та паспорті спадкоємця [PERSON] , що не дає можливість нотаріусу встановити факт родинних відносин. У зв`язку з чим, заявника звернулася до суду та просила заяву задовольнити у повному обсязі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі.. Представник заінтересованої особи - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд визнає за можливе розглядати справу за відсутності учасників по справі на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи З огляду на ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 59 років, про що складено відповідний актовий запис №16 Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 січня 2020 року. (а.с.6) 24 листопада 1984 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на мовою оригіналу « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про укладенню шлюб серії [NUMBER] , яке видане 24 листопада 1984 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу. (а.с.8) Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7) Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України від 31.01.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Таким чином, вищенаведене дає підстави стверджувати, що заявниця - [PERSON] є дружиною [PERSON] , а розбіжність в одній літері прізвища чоловіка заявниці « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах виникли під час перекладу прізвища з російської на українську мову. На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. Суд вважає, що звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved