Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

25.05.2016 року заявник звернулася до суду із зазначеною заявою посилаючись на те, що 14.02.2011 року Дніпровським районним судом м. Херсона було розірвано шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] Її дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Не маючи бажання мати після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» вона звернулася до ДМС України Управління ДМС України в Херсонській області Дніпровського РВ у м. Херсоні з питанням зміни прізвища, в результаті чого отримала паспорт з прізвищем [PERSON]. В 2016 році вона звернулася до Міського управління Пенсійного фонду України з приводу оформлення пенсії, їй було роз'яснено, що трудова книжка видана на «[PERSON]», а паспорт на «[PERSON]», у зв'язку з чим є невідповідності в документах. Просить суд встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] датою заповнення 17.12.1976 року, виданої [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO]. Представник заявника своєю заявою просить розглянути справу без його участі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 14.02.2011 року рішенням Дніпровського районної суду м. Херсона розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З трудової книжки [NUMBER] від 17.12.1976 року вбачається, що вона видана на ім'я «[PERSON]». Згідно довідки від 18.05.2016 року № 10/2803, виданої Дніпровським районним відділом у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, [PERSON], [INFO], 06.11.2012 року документована паспортом громадянина України серії [NUMBER] Дніпровським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області, замість паспорту серії [NUMBER], виданого 17.06.1997 року Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, у зв'язку із зміною прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]». Заявник не може реалізувати своє право на оформлення пенсії, внаслідок розбіжностей в прізвищах при видачі трудової книжкита паспорту громадянина України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, а зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Положеннями пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз'яснено можливість встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та зазначена вище трудова книжка дійсно належить їй. А оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити. На підставі викладеного та

Outcome: approved