overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

26.11.2013 року ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17594,93 грн. та 229,40 грн. судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що 20.09.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» був укладений договір №010-027969/12-00938-вкл-к, згідно якого ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття карткового рахунку з кредитною лінією з розміром ліміту овердрафту у сумі 9450 грн. зі сплатою 60% річних. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Заборгованість відповідача станом на 04.11.2013 року становить 17594,93 грн. та складається з наступних сум: 2261,58 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредитних коштів; 15333,35 грн. - загальна сума заборгованості. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 20.09.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, - а.с.7-25. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, штрафів не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» по кредитному договору в розмірі 17594,93 грн., яка складається з наступних сум: 2261,58 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредитних коштів; 15333,35 грн. - загальна сума заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17594,93 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

26.11.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12282, 01 грн. та судовий збір в сумі 229, 40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № PLXRRX16780428 від 20.08.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1657, 18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 30 жовтня 2013 року заборгованість складає 12282,01 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № PLXRRX16780428 від 20.08.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1657, 18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 30 жовтня 2013 року борг складає 12282, 01 грн., а саме: - 997,48 грн. заборгованість за кредитом - 42,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 284, 20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом - 9896, 66 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина) - 561,05 грн. штраф ( процентна складова). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, за актовим записом № 894, шлюбі з відповідачкою з 24.01.2003 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться жити з відповідачкою. Позивач шлюб розриває вдруге. Вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Протягом наданого судом терміну на примирення сторони не примирилися. В судовому засіданні позивач позовні вимоги визнав повністю та наполягає на їх задоволенні, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 26.07.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, пояснюючи, що між ним та відповідачкою 11.05.2012 року був укладений договір позики (розписка), згідно якого відповідачка зобов'язалась передати займану суму боргу у розмірі 5500 тис. доларів США до 11.07.2012 року. Курс долару в національній валюті станом на день звернення до суду складає 799, 30 грн., тому борг складає 43961, 50 грн. В обговорений між ними строк відповідачка не виконала свої зобов'язання та не віддала позивачу [PERSON] гроші, тому просить суд стягнути з неї у примусовому порядку суму позики у розмірі 43961,50 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не з,явився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з,явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов, язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобов, язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із представленої позивачем розписки, вбачається, що 11.05.2012 року він дав в займи [PERSON], відповідачці по справі у борг грошові кошти у розмірі 55 00 доларів США, на строк до 11.07.2012 року. Сума позики в національній валюті на день звернення до суду складає 43961,50 грн. У встановлений договором строк відповідачка не повернула позивачу борг у повному обсязі, тим самим не виконала покладені на неї обов, язки, тому позов підлягає задоволенню і з неї на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 43961,50 грн. примусово. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 439, 61 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 17 липня 2012 року [PERSON] склавши з [PERSON] договір позики, позичила у нього 100 000,00 гривень, які зобов'язалася повернути до 17 липня 2013 року. До цього часу взяті в позику грошові кошти відповідачем не повернуто. З огляду на вказане позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. та відшкодувати понесені судові витрати. Позивач [PERSON] надав заву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] надала заву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 17.07.2012 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за яким відповідачу було надано грошову суму в розмірі 100 000,00 грн., з кінцевим строком повернення 17.07.2013 р. Згідно розписки складеної в м. Вилкове від 17.09.2012 р. [PERSON] взяла у [PERSON] грошову суму в розмірі 100 000,00 грн. на строк до 17.07.2013 р. Відповідно до п. 7 договору позики, остаточний і повний розрахунок повинен бути здійснений позичальником не пізніше дня закінчення дії цього договору, тобто не пізніше 17.07.2013 р. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду, та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними 19.01.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №54. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та суперечки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, вважає недоцільним надання строку на примирення. В судове засідання відповідач не з'явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, вважає недоцільним надання строку на примирення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 19.01.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м.Києві, про що зроблено актовий запис №54 (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, надання строку на примирення - недоцільно, про що вказують як позивач так і відповідач, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

26.11.2013року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідачка мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.06..2010 року по 1.09.2013 року 9017,42 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні 3 % річних 423,49 гривен і інфляційні нарахування 18,88 гривень . У судове засідання представник позивача не з,явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено (арк..с18 ) . Заслухав пояснення сторін та дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Квартира [ADDRESS] на праві власності [PERSON] . відповідно до інформаційної довідки (арк..с.17 ) . Відповідач мешкає у зазначеній квартирі це свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду. Наявність заборгованості у відповідача за надані комунальні послуги підтверджується довідкою (а .с. 5-7 ) . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися вчасно. Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки його заробітку( доходу) щомісячно. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку , оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки в судовому засіданні встановлено,що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини-Мельник [PERSON] [INFO] ( а.с.2-5), який знаходиться на утриманні матері – позивача [PERSON] (а.с.7-8), відповідач допомоги на утримання своїй неповнолітній дитині не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів щодо доходів сторін ( а.с.6,9) та стану здоров*я дитини , суд вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривня,та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справ був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем і знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст.ст.180- 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільного сина – [PERSON], [INFO], на період його навчання в учбовому закладі в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 288270 вбачається, що сторони від шлюбу мають сина – [PERSON], [INFO]. [PERSON] досягнув повноліття 21.12.2013 року. В даний час [PERSON] навчається за денною формою навчання в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 30 в 11-Б класі з терміном навчання до 31.05.2014 року. Відповідно до ст.ст. 198-201 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дітей, які продовжують навчатися, але не більше ніж до досягнення ними 23 років, і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку на період навчання дитини.

Outcome: approved