Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

26 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням позовної заяви, поданої 04.01.2019 року, просить визнати за ним право на 5 /6 частин земельної частки (пай) площею 5,683 умовних кадастрових гектари із земель колишнього ДП радгоспу «Гвардія Ілліча» в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та виділити йому земельну ділянку в натурі (на місцевості) за рахунок земель резерву, які розташовані на території Михайло-Ларинської сільської ради за межами села. 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі, розпочате підготовче провадження, що завершене 04 червня 2019 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на своє майнове право щодо земельної частки (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Посилаючись на неможливість нотаріального оформлення своїх спадкових прав через те, що спадкодавцем за життя не отримано правовстановлюючого документу, просить про захист його спадкових прав судом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала в межах доводів позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, 06 лютого 2019 року подала заяву (а.с. 113), відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнана, та просила про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Вітовської РДА не заперечувала проти позовних вимог [PERSON] щодо визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема її частину. В той же час, посилалася на відсутність підстав для задоволення вимог щодо виділення цієї частки в натурі, також вказувала належність цього до компетенції сільської ради відповідно до ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV в редакції від 01.01.2019 р., яка не залучена до участі у справі. Представники третіх осіб, зокрема Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей Сервіс», своїх представників до суду не направили. Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, зокрема Управління посилається на безпідставне звернення із даним позовом до відповідача [PERSON] , а також про наявність підстав для застосування строку позовної давності, проте цього права Управління цього позбавлене у зв`язку з тим, що не залучене до участі у справі в якості відповідача (а.с. 84-88). Як встановлено в ході розгляду справи, третя особа - [PERSON] померла [INFO] . Дослідивши надані у справі письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 20 грудня 2011 року (а.с. 11), було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцями за законом є дружина померлого - [PERSON] , що мала право на обов`язкову частку, та за заповітом син - [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] по 2004 рік був членом ДП «Гвардії Ілліча», а з 2007 року засновником правонаступника останнього - СНВК «Злагода», і за життя набув право на земельну частку (пай) при приватизації ДП «Гвардії Ілліча», а тому це право (ст.1218ЦК) входить до складу спадщини. За позовом [PERSON] було визнано її право на 1/ 6 частину земельної частки (паю) загальною площею 5,683 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] та зобов`язано Жовтневу районну державну адміністрацію Миколаївської області виділити цю частку (пай) в натурі (на місцевості) із земель державної власності Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, дані обставини є встановленими та не підлягають подальшому встановленню та доказуванню. На підтвердження підстав звернення до суду із даним позовом, позивачем [PERSON] надано постанову приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю. від 28.03.2018 року, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання правовстановлюючих документів, що підтверджують майнові права спадкодавця щодо вище вказаного права на земельну частку (пай) (а.с. 239). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки в даному випадку вирішується питання щодо спадкових прав позивача, то належними відповідачами є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, та як слідує з копії спадкової справи (а.с.61) та копії рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 20 грудня 2011 р., іншою спадкоємицею такого майна була [PERSON] . В той же час, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 158), та її спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Тобто до останньої, відповідно до положень ст.12187 ЦК України, перейшли всі права та обов`язки спадкодавця [PERSON] і за такого, саме [PERSON] є належним відповідачем за вимогами про визнання права [PERSON] на майно (майнові права) в порядку спадкування. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. За такого доводи Управління про наявність підстав для застосування строку позовної давності, у разі належного залучення його як відповідача у справі, є безпідставними. Враховуючи вище наведене, встановивши належність спадкодавцю [PERSON] на час смерті права на земельну частку (пай) загальною площею 5,683 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього ДП радгоспу «Гвардії Ілліча», встановивши визнане права щодо 1/ 6 частки вказаної земельної частки (пай) за дружиною померлого [PERSON] , а також враховуючи, що оформлення своїх спадкових прав [PERSON] в нотаріальному порядку вичерпано, то, відповідно до ст.16 ЦК України, спадкові права позивача підлягають захисту судом шляхом визнання за ним права на 5 /6 частин земельної частки (пай). Щодо заявлених вимог про визначення цієї частки на місцевості (в натурі), то захисту підлягає лише порушене право. Позивачем про наявність таких порушень суду не доведено. Більш того, орган, до повноважень якого входить вирішення питання про передачу у власність земельної ділянки внаслідок паювання, в якості відповідача до участі у справі не залучений. За наведеного, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про виділення земельної частки (паю) в натурі не вбачається.

Outcome: partial