Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

26.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Харківська міська рада про виділ ідеальної частки в домоволодінні [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про придбання майна , виданого П'ятою Харківською нотаріальною конторою 25.12.2006 року відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», належить 1/8 частина вищевказаного домоволодіння. Відповідачі у справі є співвласниками спірного домоволодіння та їм належить на праві власності - [PERSON] 66/100 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2010 року , [PERSON] 17/100 частин на підставі рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 15.03.1982 року; рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 17.06.1988 року та 36/800 частини після смерті рідного брата [PERSON], що підтверджується довідкою П'ятої Харківської державної нотаріальної контори. В спірному житловому будинку між співвласниками [PERSON] та [PERSON] й [PERSON] /за життя померлого брата [PERSON]./. склався фактичний порядок користування. [PERSON] користується приміщеннями квартир №2 і №3. [PERSON] та її покійний брат [PERSON] займали, а на теперішній час займає [PERSON] приміщення квартири №1. Як вбачається з технічного паспорту, квартира №1 складається з наступних приміщень: коридор 1-1, площею 7,4 кв.м.. кухня 1-2. Площею 9,3 кв. м., прохідна житлова кімната 1-3, площею 13,9 кв. м., дві за прохідні кімнати 1-4, площею 8,7 кв. м. та 1-5, площею 10.2 кв. м.. Земельні ділянки.якими користуються [PERSON] та [PERSON] ізольовані одна від одної. [PERSON] перешкоджає йому в користуванні його власністю в спірному домоволодінні, чинить перешкоди в його проживанні в житлових приміщеннях. Внаслідок чого ,він змушений звернутися з цим позовом до суду. На підставі викладеного просить суд виділити йому в натурі на 8/100 частинидомоволодіння [ADDRESS], що знаходиться у спільній частковій власності, у житловій будівлі літ. А-1 - житлову кімнату 1-4, площею 8,7 кв. м., вартістю 4 784,00 грн.; житлову кімнату 1-5, площею 10,2 кв. м., вартістю 5 608,00 грн., разом по житловим площею 18,9 кв. м. на суму 10 392,00 грн.; по надвірним спорудам: сарай літ. «В», вартістю 2 446,00 грн.; ? частину хвіртки №5; ? частину огорож №2; разом по надвірним спорудам на суму 3 244,00 грн., усього на суму 12 838 грн., що на 2992 грн. менш ніж припадає на його ідеальну долю, по особисто побудованим ? огорожі №11, вартістю 161,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 161,00 грн., усього на суму 12 999,00 грн. та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити, надав пояснення відповідні вищенаведеному. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала та пояснила, що вона є власником 17/100 частин вищевказаного домоволодіння . Також їй належить 36/800 частини домоволодіння після смерті брата [PERSON].Висновок судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 29.07.2016 року порушить її права, оскільки вона проживає в частині житлового будинку за вказаною вище адресою із своїм повнолітнім сином. Висновок будівельно - технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 29.07.2016 року не є обов'язковим для суду. А тому необхідно врахувати обставини, що виділ позивачу в натурі частини житлового будинку є неможливим та повинен бути замінений компенсацією вартості його частини незалежно від згоди позивача. Відповідно до вимог чинного законодавства при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку,що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі,що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий , суд вправі за заявленим про це позовом, встановити порядок користування відособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/ такого будинку. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним , власнику, що виділяється ,за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, з яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів . Зокре, це може мати місце ,якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи з особливими обставинами сумісне користування ними неможливе,а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Виділ позивачу 1/8 частини житлового будинку призведе до порушення його прав та прав її повнолітнього сина. Оскільки, відповідно до ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв. м. на одну особу, у разі задоволення позовних вимог норма житлової площі, яка встановлена законодавством на одну особу . буде порушене, оскільки буде меншою для неї та її сина. До того ж,спільне проживання та користування будинком з позивачем є неможливим. Так,позивач весь час виясняє з ними стосунки. Вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування будинком. Позивач не проживає у спірному будинку , має інше житлове приміщення. Слід також відмітити, що після задоволення позову позивача,вона та її повнолітній син будуть проживати в одній кімнаті, мінімальні норми житлової площі якої будуть не відповідати вимогам законодавства, при тому вони є фізичними особами різної статі, що є порушенням ст. 50 ЖК України. За таких обставин , позивач повинен отримати компенсацію у розмірі 18 026 грн. 13 копійок, вартість 1/8 частини у праві власності на домоволодіння за вказаною вище адресою,яку і вказав позивач у своїй позовній заяві. Відповідач [PERSON] пояснила,що позовними вимогами [PERSON] не порушуються її права, вона буде користуватися тими ж приміщеннями, що користується на протязі багатьох років, однак згодна з тим, що [PERSON] не може проживати в спірному будинку , оскільки для його вселення необхідно провести переобладнання, а будинок 1938 року побудови, а тому переобладнання може привести до зруйнування будинку в цілому. Тому вона згодна з [PERSON] про виплату [PERSON] компенсації за його частину. Суд, вислухав пояснення сторін,дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентарної справи на домоволодіння, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/8 частина вказаного вище житлового будинку на підставі свідоцтва про придбання майна , виданого П'ятою Харківською нотаріальною конторою 25.12.2 006 року відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження ; відповідачу [PERSON] належить на праві власності 66/100 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2010 року ; відповідачу [PERSON] належить на праві власності 17/100 частин на підставі рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 15.03.1982 року, рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 17.06.1988 року та 36/800 частини після смерті рідного брата [PERSON], що підтверджується довідкою П'ятої Харківської державної нотаріальної контори. В спірному житловому будинку між співвласниками [PERSON] та [PERSON] й [PERSON] /за життя померлого брата [PERSON]./. склався фактичний порядок користування. [PERSON] користується приміщеннями квартир №2 і №3. [PERSON] та її покійний брат [PERSON] займали, а на теперішній час займає [PERSON] приміщення квартири №1. Для з'ясування технічної можливості визначення виділу належної [PERSON] 1/8 частини спірного будинку , по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза. /а.с.66-103/ На розгляд суду надано один варіант розподілу будинковолодіння № [ADDRESS] відповідно до висновку судової будівельно- технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року . Так, відповідно до вказаної вище судової будівельно-технічної експертизи пропонується виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток: Позивачу [PERSON] на 8/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що знаходиться у спільній частковій власності, у житловій будівлі літ. А-1 - житлову кімнату 1-4, площею 8,7 кв. м., вартістю 4 784,00 грн.; житлову кімнату 1-5, площею 10,2 кв. м., вартістю 5 608,00 грн., разом по житловим площею 18,9 кв. м. на суму 10 392,00 грн.; по надвірним спорудам: сарай літ. «В», вартістю 2 446,00 грн.; ? частину хвіртки №5; ? частину огорож №2; разом по надвірним спорудам на суму 3 244,00 грн., усього на суму 12 838 грн., що на 2992 грн. менш ніж припадає на його ідеальну долю, по особисто побудованим ? огорожі №11, вартістю 161,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 161,00 грн., усього на суму 12 999,00 грн.; Відповідачу [PERSON] на 17/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що знаходиться у спільній частковій власності у житловій будівлі літ. А-1 - житлову кімнату 1-3, площею 13,9 кв. м., вартістю 7 643,00 грн.; літ. «а»- житлову кімнату 1-2, площею 7,4 кв. м., вартістю 6062,00 грн., житлову кімнату 1-1, площею 9,3 кв. м. вартістю 7 618,00 грн., разом по житловим площею 30,6 кв. м. на суму 21 323,00 грн.; по надвірним спорудам: вбиральню літ «З» ; погріб літ «Г» погріб, вартістю 3 055,00 грн.; ? частину хвіртки №5 ; ? частину огорожи №2, разом по надвірним спорудам на суму 3 055,00 грн., усього на суму 24378 грн. , що на 2849 грн. 50 коп. менше ,чим приходиться на її ідеальну долю; по особисто побудованим вигрібну яму № 8 вартістю 1 229,00 грн.; ? частину огорожі №11 ,вартістю 161,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 1 390,00 грн., усього на суму 25 768,00 грн. Відповідачу [PERSON] на 75/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що знаходиться у спільній частковій власності у житловій будівлі літ. А-1: житлову кімнату 2-4, площею 15,2 кв. м., вартістю 8 358,00 грн.; житлову кімнату 3-5, площею 18,9 кв. м., вартістю 10 392,00 грн.; літ. А -1: житлову кімнату 2-3, площею 7,5 кв. м. вартістю 6 232,00 грн., коридор 2-5, площею 4,3 кв.м., вартістю 3 573,00 грн.; літ А 2 : житлову кімнату 3-4, площею 8,1 кв.м., вартістю 6 868,00 грн.; коридор 3-3, площею 4,0 кв.м., вартістю 3 392,00 грн.; літ. А 3 : коридор 3-1, площею 2,8 кв.м., вартістю 1 114,00 грн.; житлову кімнату 3-2, площею 20,2 кв.м., вартістю 8 036,00 грн.; комору 3-6, площею 3,3 кв.м., вартістю 1 313,00 грн.; кухню 3-7, площею 8,4 кв.м., вартістю 3 342,00 грн.; ванну 3-8, площею 2,8 кв.м., вартістю 1 114,00 грн.; літ. а 1- кухню 2-2, площею 10,7 кв.м., вартістю 6 967,00 грн.; літ а 3- коридор 2-1, площею 1,7 кв.м., вартістю 1 316,00 грн.; кухню 2-7, площею 3,0 кв.м., вартістю 2 323,00 грн.; разом по житловим площею 110,9 кв. м. на суму 64 340,00 грн.; по надвірним спорудам: літ «Д» гараж вартістю 16 491,00 грн.; літ. «Т» гараж вартістю 8 589,00 грн., разом по надвірним спорудам на суму 25 080,00 грн.. усього на суму 89420 грн., що на 5841 грн. 50 коп. більш ніж приходиться на її ідеальну долю; по особисто побудованим у літ. А 3 топочну 3-9, площею 2,5 кв.м., вартістю 995,00 грн.; в літ. «а -3» комору 2-6, площею 1,7 кв.м., вартістю 1 316,00 грн., коридор 2-8, площею 4,4 кв.м., вартістю 3 406,00 грн.; сарай літ. «Л» вартістю 1 961,00 грн., вигрібну яму № 9 вартістю 5 234,00 грн., огорожу № 10 , вартістю 12 173,00 грн., ворота № 6 вартістю 303,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 25 388,00 грн., усього на суму 114 808,00 грн. . Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, є обов'язковою для них при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном та її здійснення, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками, за виключенням випадків, коли співвласників лише двоє, спільна власність при виділі частки зберігається,. Зазначені правила стосуються всіх видів рухомого та нерухомого майна, в тому числі й житлових будинків як об'єктів права власності. При цьому, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку (будинків), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено окремий будинок чи відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку (будинків) в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, які відповідають розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7 з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Частиною 3 ст. 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника , який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. По справі встановлено, що між співвласниками вищевказаного домоволодіння [PERSON] та [PERSON] і її покійним братом [PERSON] , як попередніми, так і теперішніми, за їх взаємною згодою вже склався та існує фактичний порядок користування житловими та надвірними будівлями й спорудами. Позивач [PERSON] просить суд провести поділ спірного домоволодіння між ним та відповідачами відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року . На думку суду запропонований експертом вищезазначений варіант розподілу домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками , може бути прийнятий судом, оскільки не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін у справі, передбачає переустаткування, які повинен зробити позивач у справі, та який не заперечує зробити такі переустаткування. Вищезазначений розподіл спірного домоволодіння веде до перерозподілу часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності за [PERSON] право власності на 8/100 частин, за [PERSON] на 17/100 частини , за [PERSON] на 75/100 частини будинку [ADDRESS]. З урахуванням вищевказаних вимог, для відповідності об'ємно-планувального рішення кварти, що виділяються , та для здійснення запропонованого варіанта розподілу, необхідно провести наступні переустаткування: 1) між приміщеннями 1-4, 1-5 та 1-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи; 2) між приміщеннями 1-4 та 1-5 демонтувати перегородку та утворити приміщення площею 18,9 кв.м.; 3) до приміщення 1-5 добудувати приміщення кухні площею на менше 7,0 кв.м. та тамбур глибиною не менше 1,5 м.; 4) в приміщенні 1-5 демонтувати віконний блок, розширити проріз, встановити дверний блок; 5) організувати окремі лази на горищне приміщення; 6) організувати самостійні системи газопостачання, освітлення, опалення та водопостачання. Варіант розподілу будинку літ. «А-1» приведено в додатку №1 до даного висновку . Перепланування виділених квартир будинку літ. «А-1» згідно з вимогами діючих норм та правил провести по проекту розробленому та узгодженому в встановленому законодавством порядку. Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання. Переобладнання проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2009 «Организация строительного производства» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією. Згідно з методичними рекомендаціями, що викладені в п.1.9.3 /5.7/: «- технічна можливість перепланування житлового будинку визначається з врахуванням стану основних конструктивних елементів таким чином , щоб запобігти негативному впливу на технічний стан будівлі в цілому. А також з урахуванням відповідності утворення приміщень вимогам нормативної документації, тобто перетворення в результаті перепланування житлових приміщень, котрі не можуть бути використані через малу площу, або незручності користування ними. -в житлових будинках старої забудови, площа і висота приміщень в яких менше вказаної в будівельних нормах, допускається розробка варіантів поділу із збереженням існуючих висот і площ приміщень» Враховуючи рік побудови житлового будинку літ. «А-1» /1938 рік/ перепланування житловій кімнаті 1-3 площею 13,9 кв. м. не пропонується. Варіант розподілу будинку літ. «А-1» приведено в додатку №1 до даного висновку . Перепланування виділених квартир будинку літ. «А-1» згідно з вимогами діючих норм та правил провести по проекту розробленому та узгодженому в встановленому законодавством порядку. Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання. Переобладнання проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2009 «Организация строительного производства» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією. Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України /із змінами внесеними згідно із Законом №3187 від 06.05.93; в редакції Закону №191-VІІІ (191-19) від 12.02.2015 року , виконання власником роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Як вбачається з варіанту висновку експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року переустаткування , які необхідно провести, не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Суд не може погодися з доводами відповідачів щодо виплати на користь [PERSON] , [PERSON] компенсації за належну йому 1/8 частину спірного домоволодіння, оскільки на отримання компенсації позивач не згоден. Стягнення на користь [PERSON] компенсації за 1/8 частину житлового будинку ,яка належить йому на праві власності , без його згоди, суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст. ст. 364 ЦК України. Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. В п. 19 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року Верховний Суд України роз'яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. На розгляд суду експертом запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивач у справі просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно- технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року. Однак, суд вважає найбільш приємлемий 2 варіант визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної та земельно- технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року, оскільки за даним варіантом відповідачу [PERSON] виділяється земельна ділянка розміром більше , ніж по 1 варіанту, хоча конфігурація розподілу , як по першому , так і по другому варіанту , однакова . Так, відповідно до зазначеного варіанту /другого/ пропонується виділити [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загального користування площею 37 кв. м.; виділити співвласнику [PERSON] земельну ділянку площею 138 кв. м., що на 14 кв. м. менше ніж покладено на ідеальну частку ,в тому числі - ? частину земельної ділянки загального користування площею 16,5 кв. м. та земельну ділянку площею 121,5 кв. м.;виділити [PERSON] земельну ділянку площею 376 кв.м., що на 80 кв. м. менше ніж покладається на її ідеальну частку , в тому числі : ? частку земельної ділянки загального користування площею 16.5 кв. м., земельну ділянку площею 359,5 кв. м.; виділити співвласнику [PERSON] земельну ділянку площею 703 кв. м., що на 94 кв. м. більше ніж покладено на ідеальну частку. Лінія земельної ділянки загального користування співвласників [PERSON] та [PERSON] - з боку будинковолодіння №23 від т. 12.4м, ліворуч на 3,0 м., праворуч та праворуч до паркану будинковолодіння №23 Виділити [PERSON] земельній сервітут для обслуговування та проведення ремонту вздовж будівель та споруд літ. «Л», «А3», літ. «А-2», літ. «а1», літ. «а3», літ «Е» шириною 1 метр, площею 25 кв.м.. Конфігурація земельної ділянки зазначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року. Оскільки відповідачем [PERSON] на виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦПК України були перераховані кошти , які передбачалися для виплати компенсації позивачу , судом прийнято рішення про виділ [PERSON] в натурі його частки , суд вважає за необхідне зобов'язати ТУ ДСА України у Харківській області повернути [PERSON] 18026 грн. 13 коп. , сплачених за квитанцією № Р24А186604104А48001 / код утримувача 26281249, р/р утримувача 37318098006674, МФО утримувача 820172.

Outcome: partial