Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

26 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], що відбувся 20.02.1987 року між ним та [PERSON], дійсним, та визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок. Позов мотивував тим, що він в лютому 1987 року у [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] за 10 000 рублів, які він передав власнику будинку. Договір нотаріально не посвідчувався через відсутність всіх правовстановлюючих документів на земельну ділянку за [PERSON] У подальшому [PERSON] ухилився та відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, мотивуючи відсутністю коштів на переоформлення, хоча претензій до нового власника не виставляв. Враховуючи, що позивач виконав всі суттєві умови договору купівлі-продажу та з грудня 1986 року проживає у вказаному будинку із сім»єю, тому у іншому порядку, окрім судового, він не може визнати договір дійсним та визнати право власності на придбане за цим договором майно. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач до суду не з»явився з поважної причини - через хворобу, та надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив постановити рішення у в зв»язку з визнанням позову, наслідки визнання йому зрозумілі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухав пояснення позивача, допитаного у порядку ст. 184 ЦПК України в якості свідка, показання свідків [PERSON], [PERSON]., дослідив письмові докази, перевірив заяву відповідача про визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, судом всвтановлено, що 20.02.1987 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі було досягнуто згоди щодо купівлі - продажу житлового будинку по [ADDRESS],в результаті чого [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] передав [PERSON] 10 000 руб. в рахунок оплати за житловий будинок, а [PERSON] передав [PERSON] всю технічну документацію на будинок та ключі від нього, що підтверджується письмовою розпискою від 20.02.1987 року та показаннями свідків. У подальшому відповідач [PERSON] виїхав у іншу місцевість, місце проживання позивачу не було відоме. Через деякий час він знову ухилився від нотаріального посвідчення договору через відсутність коштів на переоформлення майна. ( показання позивача) Як вбачається з довідки Врадіївської селищної ради від 18.02.2014 року та акту, складеного комісією депутатів Врадіївської селищної ради від 18.02.2014 року, позивач з сім»єю зареєстрований в [ADDRESS], але фактично проживає з 1986 року в [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право власності на будівлю від 04.02.1987 року та технічної документації на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] вказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON]. Згідно надано звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 21.02.2014 року, вартість житлового будинку, що є предметом договору купівлі-продажу від 20.02.1987 року, становить 44 772 грн. Згідно довідки виданої Врадіївською селищною радою №734 від 17.02.2014 року, будинок, що розташований по [ADDRESS] будинків проведена селищною радою згідно рішення від 01.11.1987 року. Як вбачається з договору №407233 від 21.03.2010 року про користування електричною енергією, позивач є абонентом «Миколаїволенерго» та сплачує комунальні платежі по будинку, що розташований по [ADDRESS] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №179 від 20.08.1993 року, земельна ділянка з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], площею 0,16 га, виданий на ім.»я [PERSON]. Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися відносини щодо купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, так як правовідносини між сторонами виникли у 1987 році, нотаріальне посвідчення угод обов»язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона, ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно статей 224, 225, 227 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов»язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов»язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( ст. 47). Оскільки між сторонами умови договору купівлі-продажу були виконані належним чином - покупець сплатив певну суму коштів продавцю, а продавець передав всю технічну документацію та ключі від будинку покупцю, після чого [PERSON] із сім»єї заселився до житлового будинку та продовжує відкрито проживати у ньому, користуватися земельною ділянкою, що знаходиться біля садиби, та житловий будинок, що був предметом купівлі-продажу, на момент укладення договору знаходиться у власності [PERSON], який ухилився від нотаріального посвідчення вказаного договору, тому угода купівлі-продажу може бути судом визнана дійсною. Суд вважає, що у судовому засіданні знайшли свого підтвердження умови, за яких договір може бути визнаний дійсним. А саме - сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору; така домовленість підтверджується письмовими доказами, які свідчать про досягнення сторонами згоди з істотних умов договору та підтверджують факт укладення сторонами договору; відбулося повне виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Встановив у судовому засіданні поважність пропуску строку позовної давності - відсутність [PERSON] тривалий час у смт Врадіївка, невідоме позивачу місце проживання відповідача та його хвороба, у суду є законні підстави для поновлення трьохрічного строку, встановленого ст. 80 ЦК УРСР, та порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Загальними засадами цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність, якими суд керується при прийнятті цього рішення.

Outcome: approved