Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

26.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ «Азовелектросталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та індексації по заробітній платі, зазначивши, що з 17.08.2013 року вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Починаючи з жовтня 2014 року ПАТ «Азовелектросталь» перестало виплачувати їй заробітну плату, у зв'язку з чим за період з 01.10.2014 року по 31.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 10663,83 гривень, яку вона просила стягнути з відповідача на її користь. Також за період з 01.10.2014 року по 31.05.2015 року їй не виплачувалася індексація заробітної плати у розмірі 2154,01 гривень, тому вищевказану суму заборгованості по невиплаті індексація заробітної плати вона також просила стягнути з відповідача на її користь. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до суду не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень не надав, заяв про відкладення судового розгляду не надав. Суд, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 17.08.2013 року по теперішній час працює у ПАТ «Азовелектросталь», що підтверджується записом у трудовій книжці серії [NUMBER] /а.с. 9/. За цей період з 01.10.2014 року по 31.07.2015 року [PERSON] нараховувалася заробітна плата, але фактично не виплачувалася, що підтверджується розрахунковим листом /а.с. 10/. Оскільки на день винесення даного рішення наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 10663,83 гривень перед позивачем, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем,в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, під час роботи позивачки на підприємстві в період з 01.10.2014 року по 31.05.2015 року, при перевищенні порогу інфляції, який встановлюється в розмірі 101 відсоток, заробітна плата останньої не індексувалась. Згідно розрахунку, наданого позивачкою, за вказаний період сума індексації заробітної плати складає 2154,01 гривень. Відповідачем заперечення проти позову суду не надавалися, дані, викладені у вказаному розрахунку не оспорювалися, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про згоду відповідача з обставинами, викладеними в позовній заяві та даними розрахунку заборгованості, тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму невиплаченої індексації заробітної плати у розмірі 2154,01 гривень. Враховуючи, що індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому позивачкою розрахунку індексації не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивачки сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

Outcome: approved