Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

26 квітня 2018 року позивач засобами поштового звязку звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, який надійшов 03 травня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 червня 2014 року, який був зареєстрований Виконавчтм комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05. Від шлюбу з відповідачем у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 08.05.2018Харківського районного суду Харківської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини залишено без руху, оскільки позивачем не надано до суду належним чином засвідчених копій документів, на які остання посилається та додає до своєї позовної заяви. 03 липня 2018 року зазначенні в ухвалі судді Харківського районного суду Харківської області недоліки було усунено. На виконання\~вимог діючого\~законодавства 04.07.2018\~було направлено\~запит про\~отримання інформації\~про зареєстроване\~у встановленому\~законом порядку\~місце проживання\~(перебування)\~фізичної особи\~-\~відповідача [PERSON],\~17.12.1990р.н., який мешкає за адресою: с. Липці, вул. Покровська, б. 26, Харківського району Харківської області. 07\~серпня 2018\~року Відділом\~обліку та\~моніторингу інформації\~про реєстрацію\~місця проживання\~Головного управління\~Державної міграційної\~служби України\~в Харківській\~області була\~надана інформація,\~яка надійшла\~до Харківського\~районного суду\~Харківської області\~30\~серпня 2018\~року,\~щодо зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача,\~згідно якої\~фізична особа\~-\~відповідач [PERSON],\~17.12.1990р.н., зареєстрований за адресою: [INFO], б. 36, Харківського району Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 02 листопада 2018 року о 14 год. 00 хв. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, заяв та клопотань до суду не подавав, тому справа розглядається за його відсутності. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року, який був зареєстрований Виконавчтм комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ за № 230320. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON],\~[INFO],що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої серії І-ВЛ № 376212. \~ \~ \~ \~Дитина проживає з матірю та знаходиться на утриманні позивача. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ч. 5 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], паспорт серії МН № 947605, виданий Липецьким ВМ Харківського РВ УМВС в Харківській області 16.11.2007, який зареєстрований за адресою: [INFO], б. 36, Харківського району Харківської області, на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], паспорт серії МТ № 340371, виданий Харківським РВ ГУМВСУ в Харківській області 08 липня 2014 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [INFO], б. 26, аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позовної заяви до суду, тобто з 26 квітня 2018 року і досягнення дитиною повноліття, оскільки утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved