Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

24.07.2018 року ПАТ КБ «Приват банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилаються на те, що 13.11.2007 року між банком і відповідачем було укладено договір без номера. Згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Що відповідає строку дії картки. За умови, що відповідачка поверне кредит та сплатить проценти за користування кредитом. Відповідачка грошові кошти отримала, але зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує у звязку з чим станом на 28.05.2018 року виникла заборгованість 11869,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 2718,05 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом 6191,36 грн., заборгованості за пенею та комісією 2156,42 грн., а також штрафів: 250 грн. - фіксована частина, 553,29 грн. процентна складова. Відповідачка заборгованість не сплатила, тому суд звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості та судових витрат, судового збору 1762 грн. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У звязку з тим, що відповідачка [PERSON] в судові засідання з 24.07.2018 року по 15.11.2018 року не зявилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір без номера, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, за умови, що відповідачка поверне грошові кошти та сплатить відсотки за користування грошима. Відповідачка грошові кошти отримала, але зобовязання за кредитним договором не виконує у звязку з чим станом на 28.05.2018 року виникла заборгованість 11869,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2718,05 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6191,36 грн., заборгованості за пенею та комісією 2156,42 грн., а також штрафів: 250 грн. - фіксована частина, 553,29 грн. процентна складова. Вказана заборгованість відповідачкою не сплачена. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення штрафу фіксована частина 250 грн., процентна складова -553,29 грн., задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд відповідно до вимог ст..141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім судові витрати, судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial