Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

24.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області зі змісту якого вбачається, що позивач просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївській район, с. Радісний Сад (Радсад), вул. Миру №35. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 29 липня 1994 року помер її дід [PERSON], який за життя склав заповіт, яким заповідав все своє майно їй (позивачці), в тому числі житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами розташований Миколаївська область Миколаївський район с. Радсад вул. Миру №35. Позивач зазначила, що звернувшись до нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини, до складу якого входить вище зазначене майно, вона отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, через те, що нотаріусом не можливо перевірити факт прийняття нею спадщини у встановлений законом спосіб після смерті її діда [PERSON] Тому змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася. Подала заяву про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. При цьому подав заяву про визнання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов такого. Постановою державного нотаріуса Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] від 03.11.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, після смерті її діда [PERSON], який помер 29 липня 1994 року. При прийнятті такого рішення нотаріус послався на те, що нотаріусом не можливо перевірити факт прийняття нею спадщини у встановлений законом спосіб. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29 липня 1994 року у віці 61 років в м. Миколаєві. Згідно актових документів про народження і шлюб позивачка [PERSON], [INFO], уродженка с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, є онучка [PERSON] та [PERSON]. З заповіту складеного [PERSON], 03.09.1991 року вбачається, що все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті по закону, в тому числі житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами, а саме в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області по вул. Миру №35, він заповідав внучці (позивачці) [PERSON]. З дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 04.10.1989 року вбачається, що [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в с. Радсад (Радісний Сад) по вул. Миру №35, Миколаївського району Миколаївської області. Крім того з наданої інформаційної довідки Четвертою Миколаївською нотаріальною конторою Миколаївської області вбачається, що спадкова справа після смерті 29.07.1994 року [PERSON] відсутня. А також надана виписка із господарського обліку виконкомом Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області свідчить про те, що головою домогосподарства 1/2 житлового будинку розташованого за адресою Миколаївська область миколаївський район селище Радісний Сад вул. Миру 35, є [PERSON]. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальних органів не подавалися і за час свого життя заповідав все своє майно онучці: [PERSON]. Отже, зазначена обставина дозволяє суду зробити висновок, що після смерті [PERSON] його онучка [PERSON] прийняла спадщину, оскільки у відповідності до ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить вище зазначений житловий будинок. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ст. 16 ч. 2 п. 1 ЦК України передбачає такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права. Тому суд знаходить позов в частині визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав. Що ж стосується вимог встановлення факту прийняття позивачем спадщини після свого діда [PERSON] то дані вимоги розглядаються в порядку окремого провадження та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial