overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 03 березня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Відповідач участі в утриманні дитини не бере, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Донька проживає разом з нею. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] позовну заяву з додатками отримав (а.с. 16), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 03 березня 2012 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 лютого 2019 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 20 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 478. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що в грудні 2018 ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Сім`я розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, згідно якої просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 20 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 478. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 167. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2015 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через втрату почуттів, взаєморозуміння, сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2015 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 4. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Причинами розпаду\~сім`ї стала\~втрата почуттів\~та взаєморозуміння,\~подружні стосунки\~фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 768 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 24 лютого 2001 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 066152. [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення державної форми навчання історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету ім.В.Г. з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою від 21.02.2019 року. [PERSON] працює трактористом-машиністом с/г виробництв ТОВ «Агро-Край», загальна сума його доходу за виключенням аліментів за період з 01.02.2018 року по 01.02.2019 року становить 99190,63 грн. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, стаття 200 СК України не передбачає мінімального розміру аліментів для повнолітньої дитини, тому в частині визначення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку слід відмовити. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки батько зобовязаний утримувати свою повнолітню доньку, що навчається. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 784,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2016 року в Миргородському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області з [PERSON] , актовий запис № 285. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на сімейне, спільне життя, ведення спільного господарства, втрату почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с. 14,18,27,35). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 жовтня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Миргородському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 285 (а.с.3). Від шлюбу дітей не має. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] , тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

25 лютого 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської\~ ради Кобеляцького району\~ Полтавської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 26\~ лютого 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 23.04.2019. Позивач [PERSON] вказував, що для отримання свідоцтва про\~ право на спадщину за законом після померлої\~ 22.12.2017 його матері [PERSON], йому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки він його пропустив, в звязку із хворобою та перебуванням за межами країни. В підготовче засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності,\~ позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської\~ ради Кобеляцького району\~ Полтавської області\~ сільський голова [PERSON]\~ надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, заперечень про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини не мав. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд враховуючи, що визнання позову відповідачем\~ у справі не суперечить закону і не порушує прав та інтересів сторін, в матеріалах справи є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме поважність причини пропуску такого строку є те, що він протягом року працював за межами країни,\~ тому\~ йому потрібно визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

25 лютого 2019 року заявники звернулись до суду із заявою, в якій просять розірвати їх шлюб, зареєстрований 20 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №17. В обґрунтування заяви вказували, що сімейне життя між ними не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вони вважають неможливим. Вказали, що спору щодо спільного майна та місця проживання дитини не має. В судове засідання заявники не з`явились, надали суду заяву, в якій свої вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в заяві та просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між заявниками 20 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області зареєстрований шлюб, актовий запис №17. Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Зі змісту заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна, та визначення місця проживання дитини, сторони не мають. Згідно з ч. 1, 3 та 4 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором, про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

25 лютого 2019 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту нецільового використання коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини, внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини . Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно певної позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України , суд у разі необхідності може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Сторони у судове засідання не викликалися. У зв'язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із матеріалів справи, вбачається, що позивачем [PERSON] до відповідача було заявлено вимоги: 1) встановити факт нецільового використання аліментів [PERSON] , сплачених ним на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з червня 2013 року по травень 2018 року; 2) зобов'язати [PERSON] перевести суму аліментів за період з червня 2013 року по травень 2018 року у відділення Ощадного банку України; 3) зобов'язати [PERSON] використовувати аліменти виключно за цільовим призначенням та надавати щомісячно [PERSON] копії фінансових документів, підтверджуючих використання аліментів; 4) встановити розмір шкоди, вчиненої позивачу нецільовим використанням аліментів за період з червня 2013 року по травень 2018 року. При ухваленні рішення, в резолютивній частині не зазначено щодо розглянутої по суті вимогу про зобов'язання [PERSON] надавати щомісячно [PERSON] копії фінансових документів на підтвердження цільового використання аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 28 жовтня 1989 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу Балан) [PERSON] у Биковогребельській сільській Раді Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що між ним і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які повязані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у неї та відповідача на сумісне життя. В звязку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сімя розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 28 жовтня 1989 року у Биковогребельській сільській Раді Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 15 (а.с. 3-4). Ухвалою судді від 20 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 годину 30 хвилин 05 квітня 2019 року (а.с. 12-13). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 22.03.2019 року за вх. № 10991, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за ним. У разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 22.03.2019 року за вх. № 10992, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 16). Враховуючи те, що відповідачкою визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved