Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

26.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому посилаючись на вимоги ст.ст. 321, 405 ЦПК України, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає з 2016 року, житловою площею не користується без поважних причин, обов`язки, які витікають з договору найму житлового приміщення відповідач не виконує. Ухвалою суду від 01.04.2019 року провадження по справі було відкрито. 06.05.2019 року представником позивача надана уточнена позовна заява, в якій позивач посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Миколаївської міської ради народних депутатів №480 від 27.12.1981 року « Про затвердження списків на заселення житлового будинку по [ADDRESS] ». Згідно довідки ОСББ «Єдність Миколаїв» від 04.02.2019 року вих.23 , в квартирі [ADDRESS] з 03.01.1992 року зареєстрований [PERSON] . Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з березня 2016 року. Спірною квартирою не користується без поважних причин, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе. Вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 04.02.2019 року, наданим ОСББ «Єдність Миколаїв». Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України, суд вважає [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved