Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

24 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Просила стягнути солідарно із [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], місце проживання: [INFO], 49000), [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], місце проживання: [INFO], 49000) на користь [PERSON] ([INFO], РНОКПП 21417118549, місце проживання: [INFO], 49000) - збитки від інфляції у розмірі 55211 грн. 57 коп., три відсотки річних у розмірі 7155 грн. 98 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., а всього 63007 грн. 55 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04 липня 2012 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-3100-2011 рік, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 44240 грн. 04 коп.; 1694 грн. 45 коп. - три відсотки річних; 7862 грн. 36 коп. - індексу інфляції; 322 грн. 00 коп. - сплачена комісія за перерахунок кредитних коштів; 3000грн. 00коп. - правова допомога; судовий збір у розмірі 571 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00коп., а всього 57810 грн. 04 коп. Позивач тричі предявляв виконавчий лист, виданий на підставі вищезазначеного судового рішення до стягнення та тричі виконавчий лист повертався стягувачу без виконання: за Постановою від 15.05.2013р., у звязку із відсутністю майна, на яке звернути стягнення; за Постановою від 19.12.2014р., у звязку з не авансуванням витрат на виконавче провадження; за Постановою від 28.09.2017р., у звязку з відмовою стягувана залишити за собою нереалізоване майно боржника. На сьогодні сума основного боргу (грошового зобовязання) не змінилася та складає 44240 грн. 04 коп. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов'язання до моменту його усунення. У судовому засідання представник позивачки просив задовольнити позов посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили (а. с. 28-31, 47-52 ). Справа розглянута в порядку ст. 280-282 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми основного боргу, збитків від інфляції, річних, матеріальної та моральної шкоди позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 44240 грн. 04 коп.; 1694 грн. 45 коп. - три відсотка річних; 7862 грн. 36 коп. - індекс інфляції; 322 грн. 00 коп. - сплачена комісія за перерахунок кредитних коштів; 3000 грн. 00 коп. - правова допомога, судовий зір у розмірі 571 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 57810 (пятдесят сім тисяч вісімсот десять) грн. 04 коп. Рішення набрало законної сили 14 вересня 2012 року (а. с. 35-40). Зазначеним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року встановлено такі обставини. 25 березня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Капітал» було укладено кредитний договір № GP-435840 про надання споживчого кредиту. Згідно якого [PERSON] отримала кредит на суму 18972 грн. 00 коп., в тому числі на загальні споживчі цілі 18000 грн.00 коп., в оплату Стахового свідоцтва РЗА 22748 в розмірі 972 грн. 00 коп. На строк 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредиту складає 2,34%. Розмір процентної ставки складає 28,00%. Кредит було надано шляхом перерахування на рахунок Позичальника за реквізитами, вказаними у його заяві. В свою чергу Позичальник зобовязався сплатити Банку разову комісію, своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом та комісію та використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору та повернути кредит Банку частинами у сумах та терміни Графіком платежів, шляхом безготівкового перерахування коштів у відповідних сумах на рахунок Банку, вказаний у Графіку платежів. Кредит [PERSON] було оформлено на прохання [PERSON] та [PERSON] для поповнення обігових коштів ТОВ «Завод полімерних виробів «ЮНІСПРОМ», що підтверджується кредитним зобовязанням [PERSON] та [PERSON] від 25 березня 2008 року, наданому на бланку ТОВ «Завод полімерних виробів «ЮНІСПРОМ», в якому вони вказали, що вони зобовязуються погасити у повному обсязі кредит, який [PERSON] оформила на своє імя за їх проханням для ТОВ «Завод полімерних виробів «ЮНІСПРОМ» для поповнення обігових коштів ТОВ «[PERSON] Капітал» по кредитному договору № GP-435840 від 25 березня 2008 року. Згідно графіку погашення кредиту, наданого банком, загальна сума складає 18972 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом складають 9286 грн. 20 коп. та комісію за обслуговування кредитом в розмірі 15981 грн. 84 коп. Загальна сума виплати банку складає 44240 грн. 04 коп. яку вони зобовязуються повернути на протязі трьох років. Тобто до 25 березня 2011 року, а також пеню та штрафи за несвоєчасну виплату по кредиту. Факт перерахування коштів у розмірі 18000 грн. 00 коп. підтверджується поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку за період з 01 березня 2008 року по 31 березня 2008 року, згідно якого 27 березня 2008 року було безготівкове поповнення поточного/карткового рахунку на суму 18 000 грн. 00 коп. Згідно даного звіту, 28 березня 2008 року відбувалася видача готівки з даного рахунку (а. с. 10). Судом було встановлено, що з карткового рахунку кошти знімала [PERSON], яка їх витратила на сплату від імені ТОВ «Завод полімерних виробів «ЮНІСПРОМ» податків на доходи фізичних осіб, борги перед пенсійним фондом, фондами соціального страхування, спожиту електроенергію. Також, [PERSON] зняла з рахунку ТОВ «Завод полімерних виробів «ЮНІСПРОМ»по чеку ЛГ № 6471879 необхідну для виплати працівникам підприємства суму заробітної плати за липень-жовтень 2007 року у сумі 7592 грн. 42 коп., та по чеку ЛГ № 6471880 за листопад - грудень 2007 року у сумі 3505 грн. 27 коп., що підтверджується копією особового рахунку № 26008003428001/980 від 28 березня 2008 року та платіжними дорученнями (а. с. 11-16). Також, 28 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] була надана [PERSON] розписка, згідно якої вони отримали від [PERSON] гроші в розмірі 18 000 грн. 00 коп., які зобовязалися погашати починаючи з 26 квітня 2008 року по 1 228 грн. 90 коп. щомісячно, з тим, щоб останній платіж був ними сплачений не пізніше 25 березня 201 року з метою повного погашення їхньої боргу перед [PERSON] Також в розписці вказали, що кредитні кошти в розмірі 18 000 грн. 00 коп. [PERSON] отримала 25 березня 2008 року для них по кредитному договору № GP-435840 в ТОВ «[PERSON] Капітал». Також зобовязалися відшкодувати всі [PERSON] витрати, повязані з кредитним договором, зокрема пеню, штрафи, а також усі наслідки, повязані з неналежним виконанням кредитного договору (телефонні розмови, транспортні витрати, нотаріальних та адвокатських послуг) (а.с.17). Свої зобовязання відповідачі [PERSON] та [PERSON], згідно кредитного зобовязання від 25 березня 2008 року та розписки від 28 березня 2008 року не виконували, у звязку з чим по кредитному договору № GP-435840 від 25 березня 2008 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Капітал» виникла заборгованість. Згідно графіку платежів сума платежу складає 44 240 грн. 04 коп.(а. с. 7). 11 січня 2010 року на адресу [PERSON] надійшло повідомлення про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені Swizza Holdings Limited ТОВ «Укркредит» на підставі договору факторингу. Внаслідок відступлення Swizza Holdings Limited ТОВ «Укркредит» є єдиним власником всіх прав та вимог за кредитним договором. ТОВ «Укркредит» уповноважило ТОВ «Укрфінанси» на прийом платежів та введення всіх справ повязаних з кредитним договором (а.с.19). Оскільки згідно довідки ТОВ «Укркредит» від 06 липня 2011 року за № 4337 заборгованість за кредитним договором GP- 435840 від 25 березня 2008 року укладеним між ПАТ «ренесанс Капітал» та в подальшому відступленому ТОВ «Укркредит» погашена в повному обсязі [PERSON], до теперішнього часу відповідачі суму боргу в розмірі 44240 грн. 04 коп. позивачці не повернули, тому слід з відповідачів солідарно стягнути суму основного боргу у розмірі 44240 грн. 04 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки та договору позики вбачається, що відповідачі зобовязалися повернути борг до 25 березня 2011 року. Час прострочення виконання відповідачами грошового зобовязання становить період з 26 березня 2011 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 04 липня 2012року, тобто по день винесення рішення. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання складає 466 дні. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України причитаються позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219 (сума основного боргу х 0,008219 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені. «Сумма основного долга 44240, проценти 0,008219178, количество дней 466, сумма пени 1694,454118». Сума 3 % річних складає 1694 грн. 45 коп. яка і повинна бути стягнута солідарно з відповідачів на користь позивачки. Індекс інфляції визначений: у березні 2011 року - 101,4 %; у квітні 2011 року - 101,3 %; у травні 2011 року - 100,8; у червні 2011 року - 100,4 %; у липні 2011 року - 98,7 %; у серпні 2011 року 99, 6 %; у вересні 2011 року 100,1 %, у жовтні 2011 року 100,0%, у листопаді 2011 року 100,1%, у грудні 2011 року 100,2% у січні 2012 року - 100,2 %; у лютому 2012 року - 100,2 %; у березні 2012 року -100,3; у квітні 2012 року - 100,0 %; у травні 2012 року - 99,7 %; у червні 2012 року 99, 7 %. Загальний процент індексу інфляції за зазначений позивачем період дорівнює 16,027 %. Сума індексу інфляції за період 26 березня 2011 року по 04 липня 2012 року становитиме: 44240,04 грн. / 16,027 % = 7090 грн. 35 коп. Проте позивач просить стягнути суму індексу інфляції у розмірі 7862 грн. 36 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачів солідарно слід стягнути суму індексу інфляції у розмірі 7862 грн. 36 коп. Таким чином, загальна сума, яка причитається до сплати позивачці, визначається наступним чином: - сума основного боргу у розмірі 44240 грн. 04 коп.; 1694 грн. 45 коп. три відсотка річних; 7862 грн. 36 коп. індекс інфляції; 322 грн. 00 коп. сплачена комісія за перерахунок кредитних коштів; 3000 грн. 00 коп. - правова допомога = 57118 грн. 85 коп. (а. с. 35 - 40). 30 жовтня 2012 року на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року у справі № 2-3100/2011 було видано відповідний виконавчий лист №2-3100 щодо солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 44240 грн. 04 коп.; 1694 грн. 45 коп. - три відсотки річних; 7862 грн. 36 коп. - індексу інфляції; 322 грн. 00 коп. - сплачена комісія за перерахунок кредитних коштів; 3000грн. 00коп. - правова допомога; судовий збір у розмірі 571 грн. 19 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00коп., а всього 57810 грн. 04 коп. (а. с. 10). Згідно з ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вже зазначалось рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року набрало законної сили 14 вересня 2012 року (а. с. 35-40). Постановою старшого державного виконавця Макушева Є.П. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.05.2013р. виконавчий лист № 2-3100 вданий 30.10.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості на суму 57810 грн. 04 коп. повернуто стягувачу, у звязку з тим що, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а. с. 9). Постановою старшого державного виконавця Макушева Є.П. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.12.2014р. виконавчий лист № 2-3100 вданий 30.10.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу 57810 грн. 04 коп. повернуто стягувачу, у звязку з неавансуванням витрат виконавчого провадження (а. с. 9). Постановою старшого державного виконавця Макушева Є.П. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28.09.2017р. виконавчий лист № 2-3100 вданий 30.10.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про 57810 грн. 04 коп. повернуто стягувачу, у звязку з тим що, стягував відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, іншого майна не виявлено (зворотна сторона а. с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Згідно із розрахунком збитків від інфляції, трьох відсотків річних та ціни позову станом на 24.11.2017 року, наданого до суду представником позивача та перевіреного судом, встановлено, що розрахунок збитків від інфляції провадиться за період з 04.07.2012р. (день винесення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-3100-2011 рік) по 24.11.2017р. (день звернення до суду з відповідним позовом). Так, - сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу: (99,8% * 99,7% * 100,1% * 100,0% * 99,9% * 100,2%) * 100,5% * 124,9% * 143,3% * 112,4% * (101,1% * 101,0% * 101,8% * 100,9% * 101,3% * 101,6% * 100,2% * 99,9% * 102,0% * 101,2%) = 224,8%, де (99,8% * 99,7% * 100,1% * 100,0% * 99,9% * 100,2%) - індекси інфляції за період липень місяць 2012 року - грудень місяць 2012 року, 100,5% - зведений індекс інфляції за 2013 рік, 124,9% - зведений індекс інфляції за 2014 рік, 143,3% - зведений індекс інфляції за 2015 рік, 112,4% - зведений індекс інфляції за 2016 рік, (101,1% * 101,0% * 101,8% * 100,9% * 101,3% * 101,6% * 100,2% * 99,9% * 102,0% * 101,2%) - індекси інфляції за період січень місяць 2017 року - жовтень місяць 2017 року; сума основного боргу: 44240грн. 04коп.; - сума основного боргу з урахуванням інфляційних втрат: 44240грн. 04 коп. * 224,8% становить 99451 грн. 61 коп.; - сума інфляційних збитків: 99451 грн. 61 коп. (сума основного боргу з урахуванням інфляційних втрат) з вирахуванням 44240 грн. 04 коп. (сума основного боргу) становить 55211 грн. 57 коп. Розрахунок трьох відсотків річних провадиться за період з 04.07.2012р. (день винесення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-3100-2011 рік) по 24.11.2017р. (день звернення до суду з відповідним позовом). Так, - сума основного боргу: 44240 грн. 04 коп.; кількість днів прострочення: 180 днів + 4 * 365днів + 328 днів становить 1968 дні, де 180 днів - кількість днів прострочки у 2012 році, 4 * 365днів - кількість днів прострочки за період 2013 -2016 роки, 328 днів - кількість днів прострочки у 2017 році; три відсотки річних: 44240 грн. 04 коп. * 3% / 365днів * 1968 дні становить 7155 грн. 98 коп. Отже сума інфляційних збитків 55211 грн. 57 коп.; три відсотки річних 7155 грн. 98 коп. (а. с. 11). Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних від простроченої суми підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не виконують належним чином свої зобов'язання встановлені рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76 - 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу було завдано збитки з вини відповідачів, крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі зобов'язання не виконали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved