Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

24 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації, [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та визначення способу участі у спілкування та вихованні внука. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з часу припинення шлюбних відносин між її сином та невісткою її внук [PERSON] проживає з відповідачкою. Невістка чинить їй перешкоди щодо зустрічей з внуком, при дитині вчиняє сварки, не дозволяє бачитись з внуком. Всі намагання позивачки врегулювати спір мирним шляхом не призвели до бажаного результату, оскільки відповідачка забороняє позивачці зустрічатись та проводити разом з внуком вільний час. Тому позивачка просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з внуком та визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні внука. Просить визначити їй час зустрічей з онуком кожної першої і третьої суботи місяця з 14:00 до 19:00, а також у День народження дитини за місцем проживання позивачки; кожного вівторка і четверга з 17:00 до 19:00. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24 березня 2021 року, яке відкладено на 22 квітня 2021 року. 21.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, який було підтримано у судовому засіданні, у якому відповідачка просила у позові відмовити, оскільки відсутні докази наявності перешкод у зустрічах з дитиною. Крім того, зазначила, що позивачка проживає із хворим чоловіком (дідусь дитини) та хворим на психічну хворобу сином. За місцем проживання позивачки постійно користуються ліками, які можуть потрапити до рук дитини. Також просила врахувати, що позивачка сама казала про втому від дітей, відсутність часу для виховання внука, оскільки працює педагогом. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року третю особу Службу у справах дітей Галицької районної державної адміністрації замінено на її правонаступника - Службу у справах дітей Галицької міської ради. Підготовче засідання відкладено на 04 червня 2021 року. Ухвалою суду від 04 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 липня 2021 року. 15 липня 2021 року в судове засідання з`явились позивачка, представниця позивачки, відповідачка, представник відповідачки та третя особа [PERSON] . Галицька міська рада надіслала на адресу суду рішення комісії з питань захисту прав дитини, проте причини неявки свого представника не повідомила. У судовому засіданні сторони свої позиції, викладені у позові та відзиві, повністю підтримали. Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд установив наступні фактичні обставини у справі. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На цей час шлюб розірвано і дитина проживає з відповідачкою. Позивачка [PERSON] є мамою [PERSON] і бабою малолітнього [PERSON] . На підставі рішення суду [PERSON] сплачує призначені судом аліменти на утримання дитини своєчасно та в повному обсязі. Вказані обставини сторонами у справі визнаються і такі доказуванню не підлягають (ст. 82 ЦПК України). У рішенні комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради від 09.06.2021 № 02.2-14/1341 зазначено, що [PERSON] під час співбесіди повідомила про неприйнятність спілкування її малолітнього сина з бабусею, оскільки це усуває її як маму від спільного проведення дозвілля з сином. Комісія вважала за доцільне встановити такий порядок щодо участі бабусі [PERSON] у вихованні онука: щосуботи з 14:00 до 19:00. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтвердила, що на засіданні комісії надала описані у рішенні пояснення щодо заперечень участі позивачки у вихованні дитини. Водночас, у судовому засіданні відповідачка пояснила, що не вбачає перешкод щодо зустрічі позивачки з дитиною у Дні народження на кілька годин. Конкретних фактів, які б указували на наявність негативного впливу позивачки на розвиток, виховання чи здоров`я дитини, відповідачка у судовому засіданні навести не могла. Вказала, що буде достатньо для бабусі зустрічатися з внуком у той час, коли його забирає батько дитини (син позивачки). Так само у судовому засіданні відповідачка підтвердила, що після розірвання шлюбу з сином позивачки мав місце факт, коли на вулиці [PERSON] хотіла підійти до дитини, проте відповідачка дитину забрала і поспішно залишила вулицю. Також, відповідачка підтвердила пояснення позивачки про те, що під час проживання у шлюбі з її сином бабуся періодично надавала фінансову допомогу, придбавала для дитини речі, а востаннє 12.11.2020 подарувала на потреби дитини на День народження внука 100 Євро . Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що знає позивачку і її сина з дитинства, оскільки проживали в одному багатоповерховому будинку. З відповідачкою теж знайома, перебувають у звичайних стосунках. Щодо стосунків позивачки із внуком розповіла, що, коли відповідачка і третя особа проживали однією сім`єю, то постійно бачила [PERSON] з маленьким [PERSON] , які разом гуляли. Також, у той час, коли відповідачка відвідувала заняття спортом, [PERSON] завжди залишався з бабусею. Їй відомо, що позивачка дуже любить внука і важко переживає через неможливість з ним бачитись. Розповіла, що позивачка є професійним педагогом, керівником навчального закладу, прекрасно знаходить спільну мову з дітьми та не може негативно впливати на розвиток дитини. Крім того, повідомила, що часто бувала вдома у позивачки, а тому їй точно відомо про відсутність розкиданих ліків, а також про м`який характер іншого сина позивачки, який хоч і має психічні розлади, проте не здатний завдати будь-кому шкоди. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що знає позивачку у зв`язку з професійною діяльністю. Дитину особисто не знає, але під час спілкування з позивачкою постійно чула лише позитивні і захопливі розповіді про внука. Позивачка, окрім викладеного у позові, в судовому засіданні пояснила, що дуже любить внука, завжди намагалася допомагати батькам щодо його виховання й утримання. Повідомила, що інших внуків у неї немає, а тому дуже страждає через неможливість бачитись з дитиною. Суд відмовив сторонам у долучені до матеріалів справи фотографій з дитиною на стадії судового розгляду по суті спору, оскільки такі не є належними доказами щодо предмета позову та надавались учасниками після закриття підготовчого провадження. Надаючи правову оцінку установленим у цій справі обставинам, суд виходить з наступного. Під час розгляду цієї справи і прийняття рішення по суті спору суд виходить з якнайкращих інтересів дитини, її розвитку та виховання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У цій справі суд бере до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини лише щодо позиції відповідачки про неприйнятність участі позивачки у вихованні внука. Водночас, визначення способу і періодичності зустрічей суд не бере до уваги, оскільки такий порядок участі у вихованні дитини нічим не обґрунтований. Згідно з частиною десятою статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Приписами статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно з вимогами статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Вирішуючи цей спір по суті, суд вважає доведеним стороною позивача наявність перешкод з боку відповідачки в участі баби у вихованні внука з огляду на те, що [PERSON] позов не визнає навіть частково, підтвердила факт конкретної перешкоди з її боку у зустрічі дитини з позивачкою, а також, зважаючи на пояснення відповідачки, надані комісії з питань захисту прав дітей Галицької міської ради. Крім того, суд враховує те, що за відсутності перешкод з боку відповідачки, [PERSON] не звернулась би з цим позовом до суду. Своєю чергою, як підтвердила у судовому засіданні позивачка, визначення конкретного порядку на участь у вихованні дитини їй потрібно для того, щоб бути упевненою у наявності такої можливості в майбутньому. Частиною другою статті 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Що стосується визначення періодичності та систематичності побачень, то суд виходить з такого. Позивачка є бабою [PERSON] . Дитина до баби ставиться позитивно, любить її, що не спростовано відповідачкою та підтверджено показаннями свідків, поясненням третьої особи. Позивачка є професійним педагогом з позитивними характеристиками за місцем роботи, проживання. У судовому засіданні установлено наявність достатніх побутових умов для догляду за дитиною. Фактів негативного впливу на малолітнього внука з боку психічно хворого сина позивачки суд не встановив. Окрему увагу суд звертає на те, особисті неприязні стосунки між членами сім`ї, зокрема між бабою дитини та її мамою, не можуть бити підставою для обмеження баби у праві на спілкування з внуком, якщо таке відповідає інтересам дитини та не шкодить її розвитку і вихованню. Таким чином, приймаючи рішення по суті спору та визначаючи періодичність зустрічей баби з дитиною, суд виходить, перш за все з якнайкращих інтересів дитини, із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховує, що позивачка, безсумнівно, має право на участь у вихованні внука, ставиться до нього з любов`ю, а наявність шкоди для дитини від спілкування з бабою суд не встановив. З огляду на викладене, враховуючи, що батько дитини, якому періодичність зустрічей із сином установлено окремим судовим рішенням щосереди, щоп`ятниці і щонеділі, зазвичай їде із дитиною до позивачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із встановленням такого порядку побачень баби із внуком: перша і третя суботи місяця з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та у Дні народження дитини, тобто [INFO] кожного року, з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за місцем проживання [PERSON] .

Outcome: partial