overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований\~тим,\~що 24\~лютого 2001\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено шлюб,\~від якого\~вони мають\~дочку [PERSON],\~[INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено в звязку з різними поглядами на сімейне життя, веденням справ у сімї, що призводить до сварок та скандалів, що негативно впливає на сімейні стосунки. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з 2011 року, просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2001 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження (копія на а.с. 9). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 27.07.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через різні погляди на життя, позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 190 (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво по народження [NUMBER], вид. 20.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області) та дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво по народження [NUMBER], вид. 01.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - про те, що [PERSON], який помер [INFO] був її батьком. Встановлення даного факту заявнику необхідно для успадкування майна померлого. Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є те, що за наявними документами неможливо довести факт родинних відносин заявника із спадкодавцем, зокрема, через відсутні відомості про батька в актовому записі про народження заявниці. З огляду на викладене, [PERSON] просить її заяву задовольнити. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Москалівської сільської ради Хмельницького району направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, щодо задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження заявника, де її батьками зазначена: мати [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про одруження батьків заявниці, випискою з господарської книги за 1961-1963 та довідкою №551 від 17 вересня 2018 року Москалівської селищної ради де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, та є відмітка що [PERSON] є дочкою [PERSON], копією заповіту від 13.02.2001 року в якому все майно [PERSON] заповів своїй дочці [PERSON], копією спадкової справи в якій є заява [PERSON] про відмову від спадщини на спадкове майно [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В позовній заяві зазначає, що вона, [PERSON] та відповідач [PERSON] прожили у шлюбі до 2006 року. У шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , 2000 р.н. Відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області, у листопаді 2006 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. На підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області з [PERSON] проводилось стягнення аліментів у розмірі 1/4 усіх видів його доходу до досягнення повноліття сина. Постановою Радехівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 28.02.2018 року, виконавче провадження №30599942 закінчене

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON], місце проживання якої: Донецька область, м. Сіверськ, вул. Богдана Хмельницького, 3, звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], місце проживання якого: Донецька область, м. Сіверськ, вул. Центральна, 74, про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 листопада 2012 року. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімю немає. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, зазначивши, при цьому, що спору майнового характеру між сторонами немає. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 40 хвилин 20 грудня 2018 року та визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в підготовчому засіданні зазначив, що строк на примирення нічого не надав та позивач дійсно наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

25 жовтня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області розглянув цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, проживання дочки та стягнення аліментів. Однак суд не вирішив питання про судові витрати в частині стягнення судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. При вирішенні питання в частині стягнення судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів суд враховує, що позивач звільнена в цьому випадку від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір». У зв?язку з цим суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

25 жовтня 2018 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням. Позивач вказує, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаному домі зареєстрована, але з 2011року фактично не проживає відповідач [PERSON], яка є його онукою. Відповідач фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на вищевикладене позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право проживання та користування належним йому житловим приміщенням. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але представник надала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у їх відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надіслав заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], на праві власності належить позивачу - [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133982034 від 10.08.2018року. Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована у вищевказаному будинку, як член сім'ї позивача. Відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 2011року, що підтверджується актом обстеження за фактом проживання від 30.07.2018року та визнається відповідачем. Як видно із заяви відповідача вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З наведеного видно, що відповідач зареєстрована як член сім'ї власника будинку, але понад один рік фактично не проживає у будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. За вищевикладених обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач на протязі часу більше одного року не проживає в будинку, який належить позивачу то позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

25 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з неї на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 року шлюб розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що діти знаходяться на його утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, він просить стягнути з відповідача аліменти на їхнє утримання. Позов просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 року шлюб розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Діти сторін залишаються проживати з позивачем, знаходяться на його утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 25 жовтня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

25 жовтня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 19 травня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Мають одну спільну малолітню дитину, доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та спору про місце її проживання у сторін не виникає. Сторони припинили спільно проживати та вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в зв'язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року відповідача, [PERSON], викликано до суду через оголошення на офіційному веб- сайті судової влади України. Текст оголошення опубліковано 17 грудня 2018 року. Ухвалою суду від 16 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Відповідача, [PERSON], викликано до суду через оголошення на офіційному веб- сайті судової влади України. Текст оголошення опубліковано 18 січня 2019 року. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що 19 травня 2014 року у виконавчому комітеті Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В зв'язку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід надалі іменувати прізвищем [PERSON]. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

25 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2004 року. Шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 228 (а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved