Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

25.10.2018 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільних синів [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 2004 р.н. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати синів, не бере участі в їх вихованні та забезпеченні. 26.10.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, посилаючись на те, що надає кошти на утримання дітей в добровільному порядку та всім їх забезпечує, купує продукти харчування та одяг. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.08.2007 р. рішенням суду Залізнодорожного району Гомельської області Республіки Білорусь. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сини проживають з позивачем. Суд критично оцінює та приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Зокрема, позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, наявності в останнього рухомого або нерухомого майна, грошових коштів, тощо. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей. Між тим, посилання відповідача на те, що він добровільно надає кошти на утримання дітей, забезпечує їх продуктами харчування та одягом, не є підставою для відмови в задоволенні вимог позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину в рівних розмірах, суд приходить до висновку про необґрунтованості вимоги позову про стягнення аліментів в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину. З огляду на вказане, враховуючи вік дітей, матеріальний стан відповідача та позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання синів аліменти в розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2018 р. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,8 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial