Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

24.10.2016 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Спецтехсервіс» про визнання права власності, усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння. 14.03.2017 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном та витребувати майно з чужого незаконного володіння. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2016 року між продавцем - ТОВ «Спецтехсервіс», в особі його директора - [PERSON], та покупцем - [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобілю марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причепу бортового, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, згідно якому позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 35000,00 грн., а відповідач вищевказаний автомобіль з причепом. Того ж дня, між тими ж сторонами був укладений договір зберігання №3 автомобілю марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причепу бортового, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, згідно якому позивач передав відповідачу вищевказаний автомобіль з причепом на зберігання. 01.09.2016 року позивач вирішив припинити договір зберігання шляхом повернення майна, але представник відповідача відмовив у поверненні майна, мотивуючи тим, що директор та засновник ТОВ «Спецтехсервіс» [PERSON] помер, а його правонаступник - [PERSON] пояснила, що їй нічого не відомо про факт продажу та зберігання автомобілю марки КАМАЗ 5320, 1983 року випуску та причепу бортового. Вважає дії відповідача такими, що порушують його права власника вищевказаного автомобіля з причепом, тому просив суд усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вищевказаним майном та витребувати майна з чужого незаконного володіння. Також просив стягнути грошові кошти у розмірі 300 грн., витрачені позивачем на оформлення довіреності та судовий збір у розмірі 551 гривень. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з вищевказаних підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, а саме: юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що назначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Представник третьої особи-адвокат [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що єдина спадкоємиця після смерті директора та власника ТОВ «Спецтехсервіс» [PERSON]- його дочка, [PERSON], вважає, що підпис на договорі купівлі-продажу автомобіля з причепом зроблений не її батьком, крім того, їй не було відомо про вищевказаний договір. 24.07.2017р. адвокат [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала з 1997 по 2010 року на посаді головного бухгалтера ТОВ «Спецтехсервіс», директором якого був [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] бажав продати автомобіль КАМАЗ із причепом за 35000,00 грн., оскільки він просив допомогти скласти договір купівлі-продажу, також [PERSON] показував їй касовий ордер та договори. Вислухавши представника позивача та третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.04.2016 р. між продавцем - ТОВ Спецтехсервіс», в особі його директора - [PERSON] та покупцем - [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу автомобілю марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причепу бортового, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, згідно якому позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 35000,00 грн., а відповідач - вищевказаний автомобіль з причепом /а.с.13-14/. Факт передання грошових коштів підтверджується прибутковим касовим ордером № 9 від 19.04.2016 року /а.с.8-9/. Автомобіль марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС, належав ТОВ Спецтехсервіс» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АНС №213232, виданого Маріупольським ДАІ УМВС України в Донецькій області, а причеп бортовий, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, реєстраційний номер АН 4235ХТ, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АНС №213233, виданого Маріупольським ДАІ УМВС України в Донецькій області /а.с. 139-140/. 19.04.2016 року між ТОВ Спецтехсервіс», в особі його директора [PERSON] та [PERSON], був укладений договір зберігання №3, згідно з яким [PERSON] передав, а відповідач прийняв на зберігання автомобіль марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причеп бортовий, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, що підтверджується також, актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /а.с.10-12/. 07.06.2016 року [PERSON] помер /а.с. 34/. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009\~року № 1200 (далі Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами …. іншими механізмами та транспортними засобами…, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Відповідно до п. 12 Порядку субєкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки. Всі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою субєкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу «вартість» вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок, видана субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів слід дійти висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця, та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Отже, судом встановлено, що позивач придбав автомобіль марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причіп бортовий, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 013870, на законних підставах, тобто є власником вищевказаного майна відповідно до вимог Закону. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Як розяснено п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулює провадження у справі до судового розгляду»\~ уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Оскільки підставою для позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Під час ухвалення рішення, згідно\~ст. 214 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (порушення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розділити між сторонами судові витрати та інше. Відповідно до ст. 936 ЦПК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ст. ст. 938, 949 ЦПК України зберігач зобовязаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Зберігач зобовязаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання. Враховуючи, що строк дії договору зберігання №3 від 19.04.2016 року, укладеного між сторонами, сплинув 31.10.2016 року, відповідач зобовязаний повернути позивачу автомобіль марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причеп бортовий, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 01387. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, підлягає поверненню від ТОВ «Спецтехсервіс» позивачу [PERSON] автомобіль марки КАМАЗ 5320,1983 року випуску, зеленого кольору, шасі №ХТС 532000D01710065, державний номерний знак АН 8511ОС та причеп бортовий, марки ГКБ, модель 8350, реєстраційний номер шасі 01387, у звязку з закінченням строків зберігання вищевказаного майна згідно з договором зберігання №3 від 19.04.2016 року. Відповідно до положень ст.ст.84,\~88,89 ЦПК України, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, понесена позивачем, в розмірі 551,20 гривень та витрати, понесені на оформлення нотаріальної довіреності на імя представника [PERSON] у розмірі 300 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved