Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

25.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2013 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №817, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн для здійснення оплати за автомобіль зі сплатою 19% річних та комісійних винагород, в порядку, умовах та строки, визначені договором, із терміном погашення не пізніше 09.07.2020 року. Банк свої зобовязання перед [PERSON] виконав у повному обсязі, натомість останній порушив умови кредитного договору, не виконав зобовязання щодо погашення кредиту та своєчасній оплаті процентів за його використання. Позичальник був поінформований про наявність заборгованості перед банком, однак вимога банку про погашення суми кредиту та відсотків за його використання задоволена не була, заборгованість не погашена. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, зазначив, що станом на 07.09.2016 року заборгованість [PERSON] складає 129\~189,08 грн та складається з: боргу по кредиту строковому з 09.07.2013 р. по 06.09.2016 р. в розмірі 55\~421,66 грн; боргу по кредиту простроченому з 03.11.2014 р. по 06.09.2016 р. 27\~405,59 грн; суми несплачених строкових відсотків по кредиту з 01.08.2016 р. по 06.09.2016 р. 1590,91 грн; суми несплачених прострочених відсотків по кредиту з 02.09.2014 р. по 06.09.2016 р. 32\~851,08 грн; суми втрат від інфляції по простроченому основному боргу з 03.11.2014 р. по 31.07.2016 р. 3953,31 грн; суми втрат від інфляції по прострочених відсотках з 02.09.2014 р. по 31.07.2016 р. 6210,26 грн; суми 3% річних по простроченому боргу з 03.11.2014 р. по 06.09.2016 р. 999,88 грн. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з [PERSON], крім того просить покласти на нього судові витрати. В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги\~ підтримує в повному обсязі, про що зазначив у направленій на адерсу суду письмовій заяві.\~ Проти\~ винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про розгляд справи на офіційному Веб- сайті Троїцького районного суду Луганської\~ області (на 22.08.2016 р., 15.09.2016 р., на 30.09.2016 р., на 17.10.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин справу можливо розглянути на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. 09.07.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір №817 за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 100\~000,00 грн, безготівково, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця з метою здійснення оплати за транспортний засіб. За умовами договору за користування кредитом була встановлена відсоткова ставка у розмірі 19,0% річних, термін остаточного погашення кредиту не пізніше 09.07.2020 р (а.с.8). У відповідності до ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.3.кредитного договору позичальник зобовязався використати кредит на цілі та у строки, визначені договором, повернути кредит в сумі 100\~000,00 грн, здійснювати його погашення рівними частинами в сумі 1204,82 грн та сплату щомісячних нарахованих процентів щомісячно. Графік щомісячних платежів є невід'ємною частиною та Додатком 1.1 до Договору від 09.07.2013 р. (а.с.9). Згідно з п. 2.3 кредитного договору №817, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за договором застави транспортного засобу, а тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 місяців; використання кредиту не за цільовим призначенням, виникнення обставин, які за ґрунтовним висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконує свої зобовязання по цьому договору. Відповідно до п.2.4. кредитного договору виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дня одержання такої вимоги від банку. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором повному обсязі, натомість відповідач умови договору порушив, не здійснює погашення кредиту, нарахованих комісій та процентів за його використання відповідно до графіку погашення. 24.12.2015 року на адресу позичальника була направлена вимога про дострокове повернення кредиту за Кредитним договором №817 від 09.07.2013 р., а також повідомлення про порушення забезпечених заставою зобовязань за кредитним договором від 09.07.2013 р. №817 (а.с.14,15). Однак у звязку з тим, що УДППЗ «Укрпошта» не здійснювало пересилання поштових відправлень, зокрема до м.Луганська, та рекомендувало адресувати такі поштові відправлення на вказані території за допомогою виду поштового відправлення «до запитання», вимога від 24.12.2015 року була направлена позичальнику поштою та залишена на поштовому відділенні для отримання відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта». Відповідно до ч.1\~ст. 628 ЦК України, зміст\~договору\~становлять\~умови (пункти),\~визначені на розсуд сторін і погоджені ними,\~та умови,\~які\~є\~обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.\~ Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк\~\~та в порядку, що встановлені договором. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1\~\~ст. 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~ Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст..1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] належно не виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 07.09.2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі\~ 129\~189,08 грн, яка складається з: боргу по кредиту строковому з 09.07.2013 р. по 06.09.2016 р. в розмірі 55\~421,66 грн; боргу по кредиту простроченому з 03.11.2014 р. по 06.09.2016 р. 27\~405,59 грн; суми несплачених строкових відсотків по кредиту з 01.08.2016 р. по 06.09.2016 р. 1590,91 грн; суми несплачених прострочених відсотків по кредиту з 02.09.2014 р. по 06.09.2016 р. 32\~851,08 грн; суми втрат від інфляції по простроченому основному боргу з 03.11.2014 р. по 31.07.2016 р. 3953,31 грн; суми втрат від інфляції по прострочених відсотках з 02.09.2014 р. по 31.07.2016 р. 6210,26 грн; суми 3% річних по простроченому боргу з 03.11.2014 р. по 06.09.2016 р. 999,88 грн Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором кредиту № 817 від 09.07.2013 р, в розмірі 129\~189,08 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до\~вимог ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1937,84 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №132688890 від 09.06.2016 року і №139699180 від 08.09.2016 р., а також згідно рахунку №13122 від 03.10.2016 року позивачем сплачена сума у розмірі 420,00 гривень за оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий курєр», що разом складає 2357,84 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2357,84 гривень На підставі викладеного ст. 526, 610-612, 625,638, 1049, 1050, 1054 \~ЦК України,\~ Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13,

Outcome: approved