Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

25 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом.\~Свої вимоги\~представник позивачки\~обґрунтовував тим,\~що 07\~лютого 2005\~року на\~імя батька\~позивачки [PERSON] розпорядженням Очаківської районної державної адміністрації було видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2,85 га та 1,17 га, що розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради. 27 листопада 2006 року [PERSON] помер. Після смерті останнього спадщину за законом прийняла матір позивачки [PERSON]. Не встигнувши за життя оформити на своє імя правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки, остання 16 вересня 2011 року померла,\~у звязку\~з чим\~нотаріус відмовив\~в оформленні\~спадщини,\~за якою\~позивачка звернулася\~в установлений\~законом строк. Посилаючись на викладені обставини, просив визнати за позивачкою право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника; в минулому судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 07 лютого 2005 року на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації №\~506\~від 13\~грудня 2004\~рокуна імя [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2,85 га та 1,17 га, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 9, 10). 27 листопада 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 276256 від 23 березня 2018 року (а. с. 8). Після смерті [PERSON] спадщину у виді вказаних вище земельних ділянок прийняла дружина померлого [PERSON], про що видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2009 року (а. с. 11-14). Не встигнувши за життя оформити на своє імя правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки, [PERSON] 16 вересня 2011 року померла (а. с. 15). З досліджених судом свідоцтв про народження (а. с. 7), про укладення шлюбу позивачки (а. с. 56) вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 16 вересня 2011 року, і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги. Як вбачається з наданих на запит суду повідомлень Другої очаківської державної нотаріальної контори №№ 929/01-09,\~930/01-09 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 52469294,52469404 від 03 липня 2018 року (а. с. 42-47), а також оглянутих в судовому засіданні оригіналів спадкових справ, за заявою позивачки про прийняття спадщини в Другій очаківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після [PERSON], яка померла 16 вересня 2011 року. 21 лютого 2018 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавиці (а. с. 16). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] отримала у спадщину за законом після смерті свого чоловіка спірні земельні ділянки, однак не оформила правовстановлюючі документи на своє імя, іншого шляху реалізувати своє право власності у позивачки немає; обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірні земельні ділянки неправомірно, або, що на них, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням представника останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved