Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

26 березня 2021 року Сімцис Ю.В. , яка є представником акціонерного товариства «оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «ОГС «Миколаївгаз»»), звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідачів 66 112 грн 80 коп. в рахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу. В обґрунтування позову зазначила, що 06 липня 2020 року за адресою: [ADDRESS] представниками АТ «ОГС «Миколаївгаз»» було складено акт про порушення №00003271 у зв`язку з фіксацією порушення підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ. На підставі рішення комісії з розгляду актів порушення було складено акт - розрахунок не облікованого об`єму та обсягу газу і його вартості за період з 06 липня 2018 року по 05 липня 2020 року на суму 66 112 грн 80 коп. Оскільки відповідачі ухиляються від добровільного погашення зазначеної заборгованості, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та не заперечував самого факту не санкціонованого втручання до газопроводу. Так, відповідач пояснив, що будинок після смерті батька успадкував він та його сестра - [PERSON] - по Ѕ кожен, однак фактично до 2016 року у будинку проживала матір відповідача, а після її смерті - орендарі. Особовий рахунок відкритий на його ім`я, він сплачував всі комунальні послуги. Хто саме і коли здійснив несанкціоноване втручання у газопровід йому невідомо. Відповідачка [PERSON] та її представник проти задоволення позову заперечували. Так, відповідачка пояснила, що у будинку [ADDRESS] вона не проживає з 1986 року, коли переїхала до міста Южноукраїнськ і де проживає дотепер. Представник відповідачки пояснила, що особовий рахунок відкритий на іншу особу - [PERSON] , який уклав договір про споживання природного газу, користувався ним та сплачував комунальні платежі. Відповідачка не була присутня під час фіксації порушення, її також не було запрошено на комісію, і про наявність спору їй стало відомо із судової повістки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та представника відповідачки - [PERSON] , дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача - [PERSON] , який є споживачем природного газу (а.с. 25-27, 30). 06 липня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , представниками АТ «ОГС «Миколаївгаз»» зафіксовано порушення Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), а саме виявлено несанкціонований прихований газопровід (шляхом врізки патрубка газового відводу до підземної частини газопроводу вводу). За наслідками огляду складено акт про порушення №00003721, до якого долучено фото фіксацію порушення (а.с. 7-10). Крім того, відповідно до акту від 06 липня 2020 року, порушення було усунуто механічним шляхом (обрізано підземний газопровід зваркою) (а.с. 11). На засідання постійно діючої робочої комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу відповідач запрошувався на 24 липня 2020 року, проте не з`явився. Розгляд Акту про порушення було відкладено на 04 грудня 2020 року, на засіданні комісії відповідач [PERSON] був присутній (а.с. 14-20). 04 грудня 2020 року за результатами розгляду акту про порушення комісією прийнято рішення про задоволення акту № 00003721 від 06 липня 2020 року (а.с. 20). Позивачем у відповідності до вимог п. 1 Глави 3 Розділу XI Кодексу ГРМ та на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення було складено акт - розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу газу і його вартості за період з 06 липня 2018 року (з дати останньої контрольної перевірки) по 05 липня 2020 року на суму 66 112 грн 80 коп. (а.с. 22-24). Спірні правовідносини регулюються загальними нормами зобов`язального права (ЦК), Кодексом газорозподільних систем (ГРМ), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, ЗУ «Про ринок природного газу». Так, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу ГРМ та укладення договору розподілу природного газу (пункт 1 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ). Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Крім цього, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Положеннями, передбаченими у підпункті 3 статті 2, статті 3 Закону України «Про ринок природного газу», пункті 5 підпункту 7.4 і підпункті Типового договору, пунктами 23-25 розділу III Правил, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а постачальник у випадку встановлення такого порушення має право на отримання відшкодування збитків від споживача. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. До порушень споживача та несанкціонованого споживання, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок чого здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить зокрема несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів (підпункту 1 пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС). Несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). У відповідності до абз. 1-2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Вирішуючи спір, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав - надав суду належні та допустимі докази факту несанкціонованого забору газу саме відповідачем [PERSON] , який є фактичним користувачем послуг позивача та на якого відкритий особовий рахунок, що тягне за собою нарахування заборгованості за спожитий газ за завищеними тарифами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення заборгованості з [PERSON] . Разом із тим, позивачем не доведено та не надано належних і допустимих доказів того, що відповідачка [PERSON] була користувачем послуг позивача, про наявність у неї будь-яких договірних відносин з АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»», що свідчить про безпідставність пред`явлення до неї позовних вимог, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 270 грн 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 1). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial