overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

26 листопада 2018 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 26 жовтня 2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 13118.95 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 26 жовтня 2011 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 3500.00 гривень\~зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 24 жовтня 2018 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за відсотків за користування кредитом 3191.09 грн.; - заборгованість пені 8826.96 грн.; -а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). -600.90 грн. штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 13118.95 грн . Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1762.00 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

26 листопада 2018 року до суду звернулася [PERSON] про встановлення факту належності архівної довідки. Ухвалою суду від 30.11.2018 в справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами окремого провадження на 29.01.2019. Заявник [PERSON] вказувала, що для призначення їй пенсії за віком, виникла необхідність встановити факт належності архівної довідки про заробітну плату колгоспника, виданої на ім'я [PERSON], оскільки виникли розбіжності в документах щодо її ім'я. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявникові відмовлено начальником Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у врахуванні архівної довідки від 14.08.2018 за № З-01-09/311 для подальшого призначення їй пенсії, так як ім'я, що в довідці зазначене, не відповідає даним паспорту ( а.с.8). Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що архівна довідка, видана районним трудовим архівом Кобеляцької районної ради Полтавської області від 14.08.2018 за № З-01-09/311 на ім'я «[PERSON].» («[PERSON].» та «[PERSON].») про річні суми нарахованої заробітної плати та відпрацьовані вихододні в колгоспі «Дружба» Кобеляцького району Полтавської області за період із 1986 р. по 1990 р., дійсно належить [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками Комендантівської сільської ради Кобеляцького району про те, що в період із 1986 по 1990 роки на території сільської ради не проживала [PERSON], а з 1960 рік і по цей час проживає в [ADDRESS] [PERSON], також копією трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], в якій засвідчено, що остання була прийнята на роботу в 1986 році в колгосп «Дружба» ( а. с. 9-10,16,17) . Всі ці факти також підтверджуються матеріалами справи (а.с.11,12,13,14,15,18-19,20-21). Тому, потрібно встановити факт, що дійсно архівна довідка, видана районним трудовим архівом Кобеляцької районної ради Полтавської області від 14.08.2018 за № З-01-09/311 на ім'я «[PERSON].» («[PERSON].» та «[PERSON].») про річні суми нарахованої заробітної плати та відпрацьовані вихододні в колгоспі «Дружба» Кобеляцького району Полтавської області за період із 1986 р. по 1990 р., дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

26 листопада 2018 року до суду надійшла заява від [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона вагітна, але не досягла шлюбного віку, укладення шлюбу відповідає її інтересам, інтересам майбутньої дитини та інтересам [PERSON], просить надати їй право на шлюб з [PERSON] У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просить надати право на шлюб із [PERSON] Представник заявниці [PERSON] просить заяву задоволити та надати заявниці [PERSON] право на шлюб із [PERSON] Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні просять заяву задоволити і надати заявниці право на шлюб з [PERSON], так як вона вагітна від нього і укладення шлюбу відповідає їхнім інтересам та інтересам майбутньої дитини. Заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступних підстав: Згідно паспорту громадянина України, заявниця народилася 3 травня 2001 року та на даний час є неповнолітньою, але досягла шістнадцятирічного віку. Відповідно до виписки із постанови лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Заліщицька центральна районна лікарня Заліщицької районної ради № 1301 від 16 листопада 2018 року заявниця перебуває на диспансерному обліку в Заліщицькій жіночій консультації з приводу вагітності, строк вагітності 13-14 тижнів. Заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] бажають укласти шлюб по взаємній згоді. Згідно ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що заявниці слід надати право на шлюб з [PERSON], так як укладення шлюбу відповідає її інтересам, інтересам [PERSON] та інтересам майбутньої дитини. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

26 листопада 2018 року\~ позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 24 жовтня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1671. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що між ним і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які повязані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у нього та відповідачки на сумісне життя. В звязку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сімя розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 24 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1671, витрати по справі залишає за собою (а.с. 3-5). Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16 годину 30 хвилин 30 січня 2019 року (а.с. 15-16). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 30.01.2019 року за вх. № 4029, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 30.01.2019 року за вх. № 4030, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачкою визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 червня 1993\~року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, через що виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Наразі у нього є інша сім'я. Шлюбні відносини припинили у січні 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху, з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 10-11). 03 січня 2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с. 14). Ухвалою суду від 28 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~18-19). У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 22, 26). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 червня 1993 року, про що виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 43 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). Сторони не мають малолітніх, неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з січня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 18\~травня 2013\~року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство разом не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини та спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~14-15). У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 19, 20). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 травня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 125 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). Сторони є батьками дитини [PERSON], 16 листопада 2013 року народженні, що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 9). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, надав довідку про доходи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 07.11.2018. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги те, що відповідач не працює, інші суттєві обставини справи, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 і до повноліття дитини. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30 серпня 2017 року у Межівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112, від спільного проживання дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.12). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2017 року у Межівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 378223 (а.с.4). Сторони від спільного проживання дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2018 року через непорозуміння і виникаючим в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

26 листопада 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 03 лютого 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 03 лютого 2001 року в Шевченківській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved