overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

25.12.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі з 12.08.2014 року вона проживала у цивільному шлюбі, 12.08.2015 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивачка була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на її користь. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 12.08.2015 року сторони перебувають у зареєстровану шлюбі, а.с. 5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою №13, а.с. -6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 02.09.2015року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

25.12.2015 р. [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни. 11 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Ди- візійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступо- во погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено, крім того обоє мають намір створити нові сім'ї. За таких обставин, просила розірвати шлюб. Представник позивача - адвокат Дімітренко В.Є. - у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.12,14 ). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поваж- них причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наяв- ність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) видно, що 11.05.2007 р. виконавчим комі- тетом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 3. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6-8), сторони у справі мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюб- не прізвище. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне жи- ття подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. У позовній заяві позивачем висловлено прохання залишити шлюбне прізвище, що підлягає за- доволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, по- несені позивачем, в сумі 487 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, вказуючи на те, що він народився 07.11.1997 року від шлюбу батьків, та батько сплачував аліменти до його повноліття. В теперішній час шлюб між батьками розірвано та батько проживає окремо. З 01.09.2013 року він навчається в Селидівському гірничому технікумі, де буде навчаться по 01.07.2017 року. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Він знаходиться на утриманні матері, якій одній важко його утримувати. Відповідач працює на шахті та має можливість надавати йому допомогу, але добровільно її не надає, більше нікому аліменти не сплачує. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, згідно наданої заяви, повністю визнає вимоги сина, згодний на стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, просить розглядати справу без його участі. 3 особа [PERSON], згідно наданої заяви, підтримала вимоги сина, просить розглядати справу без її участі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (копія свідоцтва в матеріалах справи). Згідно довідки Селидівського гірничого технікуму від 26.06.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі Селидівського гірничого технікуму, денна форма навчання, з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року. Судом встановлено, що позивач дійсно є сином відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідач згодний надати цю допомогу. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін.. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, вказуючи на те, що він народився 24.09.1997 року. Він мешкає разом з бабусею [PERSON], навчається на денній формі навчання. Батько добровільно допомагає йому, а мати сплачувала аліменти до його повноліття, а в теперішній час не допомагає матеріально. Він навчається в Донецькому національному університеті, де буде навчаться по 01.07.2018 року. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні повністю визнає вимоги сина, згодна на стягнення з неї аліментів у вказаному розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідачка [PERSON] є матір»ю позивача [PERSON] (копія свідоцтва в матеріалах справи). Згідно довідки Донецького національного університету від 16.09.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 2 курсі у Донецькому національному університеті, денна форма навчання, з 01.09.2014 року по 01.07.2018 року. Судом встановлено, що позивач дійсно є сином відповідачки, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання з 01.09.2014 року по 01.07.2018 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідачка згодна надати цю допомогу. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін.. Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

25.12.2015року [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №134 в будинку №39 на вул. Ю.Липи у м. Львові та зобовязати Шевченківський РВ ГУ ДМС України у Львівській області зняти його з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 6 лютого 1997року між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири №134 у будинку №39 на вул. Ю.Липи у м. Львові Продавці [PERSON], [PERSON], [PERSON] на момент укладення договору були зареєстровані у цій квартирі. За усною домовленістю між нею та продавцями, вони повинні були звільнити квартиру та знятись з реєстрації. Першу з тих вимог вони виконали і виїхали з помешкання. Після цього вона поїхала у м. Норильск Красноярського краю Російська Федерація, де мала постійне місце праці. Досягнувши пенсійного віку, минулого року вона повернулась в України на постійне проживання і поселилась в належній їй квартирі. Однак, виявила, що у її квартирі надалі зареєстрований один з колишніх її власників [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації у спірній квартирі, вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Шевченківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі №134 в будинку №39 на вул. Ю.Липи в м. Львові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з долучених до матеріалів справи актів ЛКП «Під Голоском-410» від 03.12.2014року, 20.02.2015року, 30.04.2015року [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO], там не проживає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації за адресою м. Львів, вул. Ю.Липи,39/134, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у спірній квартирі, яка належить на праві власності позивачу, відповідач порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 10.04.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №48. Мотивуючи заяву вказала, що від шлюбу з [PERSON] дітей не має. Спільне життя не склалося. В теперішній час [PERSON] відбуває покарання у Жовтневській виправній колонії (№17). Заявниця просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з [PERSON] і збереження шлюбу неможливі. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] про розірвання шлюбу, про що зазначив у письмових поясненнях, які надійшли до суду з Жовтневської виправної колонії (№17) УДПтС України в Харківській області. Перевіривши матеріали справи, беручи до уваги письмові пояснення заінтересованої особи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне: Згідно\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3\~ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до\~ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано 10.04.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). [PERSON] відбуває покарання у Жовтневській виправній колонії (№17) УДПтС України в Харківській області (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, примирення між [PERSON] і [PERSON] неможливе. Заявниця, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «Баришполь» на «Яновська», просила після розірвання шлюбу змінити їй шлюбне прізвище на «Баришполь». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що 15 вересня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спільне проживання між ними припинено з 01 грудня 2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.09.2006 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №89. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в березні 2015 році, внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згодний. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві позивачка вказала, що крім неї та її дочки в спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який в даній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки самостійно зняти відповідача з реєстрації не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що згідно довідки ПП «ЖЕК - 10» від 10.12.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані з правом на користування житловою площею: позивачка [PERSON], що є власником особового рахунку, відповідач [PERSON] та їх дочка [PERSON]. Відповідно до актів ПП «ЖЕК - 10» від 01.10.2015 року та 25.02.2016 року з квітня 2004 року по теперішній час відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, будь-який зв'язок із спірною квартирою не підтримує. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не мешкає у спірній квартирі без поважних причин більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, його можна визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідача у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, наявність формальної реєстрації відповідача у квартирі приводить до додаткових матеріальних витрат позивачем, а саме додаткових платежів за квартплату та комунальні послуги, а також не дає змоги позивачці скористатися своїм правом на приватизацію даної квартири.

Outcome: approved