overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

26 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до набуття дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів. Судом встановлено, що 27.08.2016 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 144, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

26 грудня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 30.06.2013р. виконкомом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 4, який через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, примирення не потрібне, оскільки вона з відповідачем проживають окремо, подружні відносини між ними припинені. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дочки, Христини, [INFO], біля матері -немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

26 грудня 2017 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей, в якому просили суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 вересня 2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 144, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Заявники в судове засідання не з'явилися, надала до суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2003 року заявники зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 144, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] У заяві вони зазначили, що у них не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 СК УКраїни. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

26 грудня 2017 року заявниця звернулася з даною заявою, в якому вказала, що вона народилась [INFO] в с. Молодятин Коломийського району Івано-Франківської області. Вона познайомилась із [PERSON], [INFO] Виявилось що у них багато спільного, на протязі одного року вони зустрічались як хлопець і дівчина, вона завагітніла і вони вирішили одружитись. На даний час вона знаходиться на обліку в Печеніжинській поліклініці, орієнтовний термін пологів припадає на травень місяць 2018 року. Вони звернулись до державного органу реєстрації актів цивільного стану, щоб зареєструвати цивільний шлюб, однак виявилось, що це неможливо, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи - Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця, [PERSON], [INFO] не досягла шлюбного віку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Заявниця тривалий час зустрічалась з [PERSON]. Заявниця, на даний час є вагітною, термін вагітності 22-23 тижні, що підтверджується довідкою №12 від 12 грудня 2017 року, виданою Коломийською міською поліклінікою (а.с.13). На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати, оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. Нормами ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, врахувавши всі обставини справи, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці та наявні всі підстави для надання їй права на шлюб, тому заяву слід задовольнити. На підставі ст. 22, 23 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 20.11.2003 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та позивача та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, строк на примирення просила не надавати, вказує, що спільно господарство не ведеться з серпня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 20.11.2003 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 156702, актовий запис № 2219. Від шлюбу у подружжя є малолітні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 175666, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 178960. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду із вищезазначеною позовною заявою до відповідача. У позові вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] у якому зареєстрований відповідач, але протягом 20 років у ньому фактично не проживає, виїхав за кордон та місцезнаходження його невідомо. Наявність реєстрації останнього в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, суд доходить наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 травня 2015 року, з якого вбачається, що право власності на житловий будинок у позивача виникло на підставі свідоцтва про право власності від 06 серпня 1987 року, виданого Березнегуватською селищною радою народних депутатів Березнегуватського району Миколаївської області (а.с. 6, 5). У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою Березнегуватської селищної ради від 18 грудня 2017 року (а.с. 8). Згідно акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради 15 грудня 2017 року, відповідач в будинку позивача зареєстрований, але фактично не проживає протягом 20 років (а.с. 9). Відповідач не може знятися з реєстрації в добровільному порядку, оскільки місцезнаходження його невідомо, за місцем реєстрації він не проживає протягом 20 років, а наявність його реєстрації в будинку позивача перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач у житловому будинку, належному позивачу, фактично не проживає, права власності на нього не має, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08.06.1991 року Відділом Київської реєстрації актів громадського стану м. Одеси, за актовим записом №610, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії № [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Мірошник», судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №055489 виданого 27.08.2010 року. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір та не просить стягнути його з відповідача, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є подружня зрада. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції, актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.06.2012 року. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина, син - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є подружня зрада. Подружжя з грудня 2017 року припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір та просить стягнути його з відповідача, тому ці витрати слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

26 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 08.06.1985 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини припинились з вересня 2015 року. Спір про майно відсутній. Спільних, неповнолітніх дітей, з відповідачем немає. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, строк на примирення просить не надавати, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 08.06.1985 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved