Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

26.09.2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.06.2010 року у розмірі 105\~318, 01 грн. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її преставник у судове засідання не з'явилися, представником було надано заяву про проведення судового засідання без фіксування судового засідання технічними засобами. 17.06.2010 року між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до якого, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 11\~000,00грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», підписавши відповідну анкету-заяву, яка складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з неналежним виконанням зобовязань у відповідача виникла заборгованість у розмірі 105\~318,01 грн. станом на 31.08.2017 року. 22.12.2017 року [PERSON] подала заперечення на позов, в яких зазначила, що не погоджується з позовними вимогами, так як з «Умовами та правилами надання банківських послуг» ознайомлена вона не була, а тому не може відповідати перед банком за умовами, які не підписувала. Також вказує, що 20.08.2014 року невідомою особою з її рахунку були зняті гроші у розмірі 10\~000,00 грн., про що нею було повідомлено позивача та слідчі органи. 23.08.2014 року було відкрито кримінальне провадження за даним фактом. А ще відповідачем зазначено, що позивач невідомо звідки вказує, що 31.12.2014 року, вона внесла 113, 53 грн., що не є дійсністю. 18.01.2018 року позивачем надано відповідь на заперечення, в якій вказано, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 11\~000,00 грн. Також зазначає, що в Анкеті, в якій є підпис відповідача зазначено, що вона ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг». Щодо внесення 113, 53 грн. [PERSON], банк вказує, що це було Договірне списання коштів на погашення заборгованості, а шахрайське зняття коштів з рахунку відбувалося за ініціативою власника рахунку. 10.04.2018 року відповідачем надано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач та її представник у судове засідання зявилися, заперечували проти позовних вимог, наполягали на застосування строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних причин. При укладанні договору сторони керувались ч.1ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. У відповідності зіст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зміст договору, як зазначено уст. 628 ЦК Українистановлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбаченост. 629 ЦК України. Відповідно дост. 639 ЦК Українидоговір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1,3\~статті 264 ЦК України, встановлюють, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи зазначене позивачем у відповіді на заперечення, 31.12.2014 року [PERSON] не вносила самостійно суму у розмірі 113,53 грн., а це було списано банком, що також підтвердив представник позивача в своїх письмових поясненнях. Відповідно дане списання банком коштів не перериває перебіг позовної давності. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що висновок судів про те, що перебіг позовної давності переривається, без надання достовірних підтверджень того, що саме відповідачкою були здійснені операції, є необґрунтованими та всупереч\~статті 60 ЦПК України\~ґрунтується на припущеннях, у звязку із відсутністю підтверджень неможливості необмеженого кола осіб вчиняти згадані дії за наявності у них номера картки та/або рахунку. Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає цей факт недоведеним, а підстави для переривання строку позовної давності\~відсутніми. Верховний Суд України у своїй постанові від 09 листопада 2016 року №6-1457цс16 зазначив, що відповідно до частини першої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої\~статті 264 ЦК України\~після переривання перебіг позовної давності починається заново. \~ \~ \~ \~Оскільки останній платіж, який не оспорюється сторонами, було здійснено 25.06.2014 року, то строк позовної давності сплив ще 26.06.2017 року, а отже позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності. Відповідач заявила про застосування строків позовної давності, а тому відповідно у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з Відповідача будь-які судові витрати.

Outcome: dismissed