Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

25.06.2018 року позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивований тим, що 22.02.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №30. Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося, в сім'ї немає взаєморозуміння, виникають постійні сварки. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, в зв'язку з чим порушує питання про розірвання шлюбу. Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися, надали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, просили шлюб розірвати. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області 11 липня 2018 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 11 вересня 2018 року. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 22 лютого 2003 року сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №30 (а.с.3). Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відновлювати стосунки не бажають, спільне господарство не ведуть. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1ст.142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 25.06.2018 року за квитанцією №0.0.1070137700.1в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved