Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

25 лютого 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, про визнання недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку /пай/, просить суд визнати недійсним втрачений сертифікат на право на земельну частку /пай/, розміром 7,01 умовних кадастрових гектарів серії ОД № 023514, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ за номером № 70 від 27.05.1996 року, визнати за [PERSON] право на вказану вище земельну частку /пай/. Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 27.05.1996 року на її ім`я був виданий сертифікат на право на земельну частку /пай/ КСГП ім. Шевченко серії [NUMBER] № 023514, розмір земельної частки/паю/ в умовних кадастрових гектарах становить 7,01. Стверджує, що в даний час вищевказаний сертифікат втрачений. Враховуючи те, що у зв`язку із втратою сертифікату позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на вищевказану земельну частку/пай/, вона змушена звернутись до суду про визнання його недійсним та визнання за нею права на земельну частку/пай/. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника Адамівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі, з проханням винести законне рішення. Представник Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно згідно наявної в райдержадміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ КСГП ім. Шевченка, за номером №70, зареєстровано сертифікат на право на земельну частку/пай/ на ім`я [PERSON] ,який зареєстрований в Книзі від 27.05.1996 року серії ОД № 023514, розмір земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах становить 7,01, дані відомості було внесено на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 27.05.1996 року № 260/96, про що в графі підпис власника зроблено відповідну відмітку. Відомостей щодо отримання зазначеною громадянкою державного акту на право власності на земельну частку/пай/ в управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації відсутні. Вказане підтверджується листом управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за № А-11/28 від 25.01.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач - [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] у зв`язку з укладанням шлюбу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Позивач вказує, що Сертифікат на право на земельну частку/пай/ серії [NUMBER] був втрачений. У зв`язку з вищевикладеним, нею подано до місцевої газети «Торнадо» оголошення: «Вважати втраченим сертифікат на право на земельну частку/пай/ КСГП ім. Шевченко серії ОД № 023514, зареєстрований в Книзі за номером № 70 на ім`я [PERSON] ». Позивач у своєму позові зазначає, що у зв`язку із втратою сертифікату вона позбавлена можливості оформити земельну ділянку, а саме винести її частку в натурі /на місцевості/, присвоїти їй кадастровий номер та отримати витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до пунктів 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно до\~ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та іншими законами. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку\~ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено, а позивач позбавлена можливості отримати його дублікат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що позивач має право на спірну земельну частку (пай), однак відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує таке право. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного, та

Outcome: approved