Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

26 листопада 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, розташований під [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вказуючи, що вона як спадкоємець за законом позбавлена права оформити свої спадкові права, так як за життя власника на житловий будинок був втрачений правовстановлюючий документ, а тому їй нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Орендарчук В.О. про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити в її відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила підготовче засідання та розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, визнала повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 05 лютого 1970 року серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 28 жовтня 1989 року серії [NUMBER] . Із свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Хмельницькому, про що 20 грудня 2012 року виконавчим комітетом Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис № 20. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20 січня 2020 року № 59062328, свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2014 року № 5-2013 та довідки приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Савіцької З.М. від 20 січня 2020 року № 8/01-16 слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 54610746 (у нотаріуса № 5) і спадкоємцями, що прийняли спадщину, є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно довідок Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 04 листопада 2019 року № 854 та від 11 листопада 2019 року № 874 за [PERSON] рахується неприватизована земельна ділянка в розмірі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , який належав [PERSON] , права суміжних користувачів при будівництві житлового будинку не порушені. Крім того, відомості про наявність житлового будинку [ADDRESS] , його технічні характеристики та належність померлій [PERSON] підтверджується копією технічного паспорту, виданого Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 21 жовтня 2019 року, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 травня 2009 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Савіцької З.М. від 04 листопада 2019 року № 137/01-16 слідує, що видати для [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), а тому спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право на житловий будинок з господарськими будівлями, позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину померлої, суд вважає, що позов необхідно з цих підстав задовольнити. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача [PERSON] , яка згідно поданої заяви від 20 січня 2020 року (вх. № 220/20 від 20 січня 2020 року) позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved