Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

24 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ) про захист прав споживачів. Позов мотивовано тим, що 28 квітня 2021 року між ФОП [PERSON] та нею було укладено договір купівлі-продажу № 2904 (далі - договір), відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов`язався виготовити та передати належний йому товар у власність [PERSON] , зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього його вартість. Згідно з п.3.1. договору загальна вартість виготовленого товару становить 80 000 грн. Відповідно до п.3.3. договору - авансовий платіж у розмірі 50 відсотків від вартості товару, визначеної в. п.3.1. даного договору, становить 40 000 грн. [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] зазначену суму авансу на зазначений у договорі поточний рахунок. Відповідно до п. 4.1.1. договору ФОП [PERSON] зобов`язаний виготовити товар, визначений договором та специфікацією № 1 до договору № 2904 на умовах та в термін, встановлений даним договором. Пунктом 2.1. договору передбачено термін виконання умов договору з боку продавця не пізніше 15 червня 2021 року. Станом на день пред`явлення позову, умови договору купівлі-продажу відповідачем не виконані. Акт прийому-передачі товару не підписаний між сторонами. З урахуванням невиконання умов договору, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу № 2904 від 28 квітня 2021 року, стягнути з ФОП [PERSON] - 277845,48 грн., з яких: 40000,00 грн. - сума авансу, сплачена як попередня оплата товару; 237600,00 грн. - пеня, нарахована згідно положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»; 80,00 грн. - індекс інфляції, 325, 48 грн. - 3% річних від простроченої суми, 2000 грн. - моральна шкода, 1500,00 грн. - витрати на правничу правову допомогу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02 листопада 2021 року (а.с. 29-30). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові доводам. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті до суду з причини відсутності адресата за вказаним адресом. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на зазначене, в судовому засіданні 06.12.2021 року постановлено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 28 квітня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 2904, відповідно до п.1.1. якого ФОП [PERSON] зобов`язався виготовити та передати належний йому товар у власність [PERSON] , а [PERSON] зобов`язалася прийняти товар та сплатити за нього вартість на умовах договору. Найменування товару - «дачний будиночок» (а.с. 10-13). Згідно п. 2.1. договору ФОП [PERSON] зобов`язаний виготовити товар [PERSON] та встановити на ділянці останньої в термін не пізніше 15 червня 2021 року. Згідно з п.3.1. договору загальна вартість виготовленого ФОП [PERSON] товару становить 80 000, 00 грн. Відповідно до п.3.3. договору оплата товару здійснюється в наступному порядку: авансовий платіж у розмірі 50 відсотків від вартості товару, визначеної в. п.3.1. даного договору, становить 40 000,00 грн. Остаточна оплата здійснюється після підписання акту на передачу товару покупцеві у розмірі 40 000, 00 грн. Відповідно до п. 3.4. договору [PERSON] здійснює оплату на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] № [NUMBER] . На виконання умов договору [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] зазначену суму авансу на зазначений у договорі поточний рахунок у розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.2111129643.1 від 03.05.2021 року (а.с. 14). Зважаючи на зазначене, зі сторони [PERSON] , як покупця (замовника), зобов`язання за договором були виконані у повному обсязі. Відповідно до п. 4.1.1. договору, передбачено, що ФОП [PERSON] зобов`язаний виготовити товар, визначений договором та Специфікацією № 1 до договору № 2904 на умовах та в термін встановлений даним договором. Згідно п.4.2. договору покупець зобов`язаний прийняти товар, підписати відповідний акт прийому-передачі товару, оплатити товар згідно з умовами, визначеними в п. 3 договору (а.с.11). Станом на 06 грудня 2021 року умови договору купівлі-продажу ФОП [PERSON] не виконані. Товар не виготовлений та не переданий у власність [PERSON] , відповідний акт приймання-передачі товару сторонами не підписаний. До теперішнього часу позивач так і не отримав ні замовленого товару, ні суми грошових коштів, сплачених в якості передплати за товар. Таким чином, відповідачем прострочено виконання взятих на себе зобов`язань за договором. [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з письмовою вимогою щодо невиконання умов договору № 2904 від 29.04.2021 року, в якій було запропоновано в добровільному порядку виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу, роз`яснено, що у випадку невиконання умов договору вона буде вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно вимог ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ч.1 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Правові наслідки порушення зобов`язання визначенні в ст.611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вбачається з позовних вимог, [PERSON] ,, звертаючись до суду з позовом,

Outcome: partial