Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

25 травня 2019 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 травня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 630. [INFO] у їх сім`ї народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25 листопада 2016 року серії [NUMBER] . Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, з жовтня 2018 року вони не проживають разом. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Враховуючи наявність їх письмової згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов її життя та виховання того з батьків, хто проживатиме окремо, подружжя просить про задоволення їхньої спільної заяви про розірвання шлюбу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 рок відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві адміністрації, про розірвання шлюбу. Розгляд справи проводиться в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду. Учасникам роз`яснено їх право на подання заяв по суті справи у визначені судом строки (а.с. 20). У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявників надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність та задовільнити подану ними заяву про розірвання шлюбу. Заінтересована особа про причини неявки суд не повідомила, документів, що підтверджують поважність причин її відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень стосовно поданої заяви нею не надано. Відповідно до положень частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 травня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис за № 630 (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 листопада 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис за № 5187 (а.с. 8). 17 травня 2019 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено договір щодо виховання та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сигнаївською С.О., зареєстрований в реєстрі за № 8742 (а.с. 5-6). Відповідно до умов договору [PERSON] буде проживати разом із матір`ю за її місцем проживання. Погоджено між сторонами порядок інформування про зміну місяця проживання дитини, встановлено порядок спілкування з дитиною тим з батьків, хто проживає окремо. Сторони досягли згоди в матеріальному забезпеченні та утриманні дитини, включаючи спільну участь у додаткових витратах на дитину без стягнення аліментів на її утримання, тощо. Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень частини 3 і 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Нормою статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час судового розгляду судом встановлено, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, питання з ким із батьків буде проживати [PERSON] , [INFO] , та яку участь у забезпеченні умов його життя братиме батько, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, між сторонами вирішено у добровільному порядку шляхом укладання нотаріально посвідченого договору. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини - [PERSON] , [INFO] , і спільна заява подружжя про розірвання шлюбу протягом місяця з дня звернення до суду не відкликана жодною із сторін, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved