Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

24 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування вимог зазначила, що заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2013 року відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також цим рішенням були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Шахтарської міської ради. Згідно розпорядження голови Слов'янської районної держадміністрації № 414 від 11 вересня 2013 року, неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають у прийомній родині позивачки. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей записану у відповідності до ст. 135 СК України зі слів матері. Оскільки підопічні мешкають разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні, позивачка ставить питання про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності до ст. 74 ЦПК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтв про народження дітей, відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 13-15). Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей зі слів матері. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2013 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], також були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Шахтарської міської ради (а.с. 9-12). Згідно розпорядження голови Слов'янської районної держадміністрації № 414 від 11 вересня 2013 року, неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають у прийомній родині [PERSON] (а.с. 3-6). Відповідно до довідки, виданої Черкаською селищною радою Слов'янського району Донецької області, неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). У відповідність до ст. 67 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного та розвиток, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, дбати про його виховання, навчання та розвиток. При цьому опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, та відповідно до положень ч.2 ст. 179 Сімейного Кодексу України має право розпоряджатися аліментами, отриманими на утримання малолітньої дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] власних доходів не мають, мають задовільний стан здоров'я, а також те, що відповідач працездатна, має задовільний стан здоров'я, з неї стягуються аліменти на утримання [PERSON], суд приходить до висновку, що відповідач спроможна може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частки свого заробітку(доходу), а тому позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved