Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

25.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Заповіту чоловік не залишив. Спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, крім заявниці, немає. [PERSON] є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, згідно ст. 1261 ЦК України. 07 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та цієї ж дати отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, з чим погодитись на може, оскільки на час смерті чоловіка [PERSON] вона фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із ним, що підтверджує довідкою виконавчого комітету Роздорської селищної ради №839 від 07.08.2020 року. Також, заявниця вказує про необхідність встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] свідоцтва про шлюб, так як в ньому невірно вказано ім`я чоловіка « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть він записаний на підставі даних з паспорту громадянина України як « [PERSON] ». Всі правовстановлюючі документи на майно померлого складено на ім`я [PERSON] . В зв`язку із викладеними обставинами, заявник [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із нею, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 1982 року до його смерті [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про одруження із [PERSON] (в шлюбі [PERSON] ) 24 травня 1965 року, зареєстрованого в Старовишневецькій сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №6, серія [NUMBER] . Заявник [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересованою особою, в особі селищного голови Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Забудько С.О., надано суду заяву про розгляд справи згідно із законом, за відсутності представника виконавчого комітету. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданої 13 січня 2020 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [INFO] помер у м. Синельникове Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №839 від 07.08.2020 року, вбачається, що за однією адресою в будинку [ADDRESS] , разом із [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , фактично проживала дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та була зареєстрованою за вказаною адресою з 05 квітня 1982 року, що встановлено із копії паспорту громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2003 року [PERSON] Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.15). Заявник [PERSON] звернувшись із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , отримала 07.08.2020 року від державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Згідно з п. 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник [PERSON] проживає у вказаному вище будинку. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшої реалізації прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п.3.21, 3.22 наказу міністерства юстиції України « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~- «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] в частині встановлення факту постійного її проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті є обґрунтованою і знайшла своє підтвердження під час розгляду справи, тому підлягає задоволенню. Що стосується іншої вимоги [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , померлому 10 січня 2020 року, свідоцтва про одруження із [PERSON] (в шлюбі [PERSON] ) 24 травня 1965 року, зареєстрованого в Старовишневецькій сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №6, серія VII-УР №050877, то така вимога задоволеною бути не може в силу положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в якій закріплено, що справи про\~встановлення факту\~належності особі\~паспорта,\~військового квитка,\~квитка про\~членство в\~об`єднанні громадян,\~а також\~свідоцтв,\~що їх\~видають органи\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~судовому розгляду\~в окремому\~провадженні не\~підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved