Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

26.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що 19.10.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 360, від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON] [INFO] . Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, та несумісність характерів. Втрачено почуття та любові, та поваги один до одного. Сторони протягом пів року не ведуть спільне господарство, а тому шлюб носить формальний характер. Ухвалою Обухівського районного суд Київської області від 17 лютого року у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, 19.10.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 360, від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON] [INFO] народженняє. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved