Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

26.12.2018р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач, будучи матір'ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], своїх батьківських обов'язків не виконує, здоров'ям та розвитком дітей не цікавиться, їхні потреби в харчуванні, одязі, медичному лікуванні не забезпечує, матеріально не утримує, та взагалі будь-якої участі в їхньому житті не приймає. Натомість, за місцем проживання зарекомендувала себе негативно, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює та не бажає створювати умови для виховання та проживання дітей. Після їхнього відібрання та влаштування до [PERSON], відповідач жодного разу дітей не навідала та турботи щодо їхнього місцезнаходження не виявила, тобто будь-яка зацікавленість в їхній долі в неї відсутня. В зв'язку з таким відношенням, яке свідчить про явне умисне ухилення від виконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав та призначити опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], в сім'ї якої вони на теперішній час проживають. Також просять стягнути з відповідача на користь опікуна аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та наполягала на їхньому задоволенні. [PERSON] в судовому засіданні також просила суд задовольнити позов та призначити її опікуном над дітьми, пояснивши, що прив'язалася до них, має змогу та бажає їх виховувати. [PERSON]в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження. Відомості про батька дітей записані за вказівкою матері на підставі ст.. 135 СК України, про що зазначено в Повних витягах з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження. Згідно ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених документів вбачається наступне. Так, з матеріалів справи встановлено, що в липні 2016 року органом опіки та піклування Білозерської РДА було подано позов про відібрання від [PERSON] її чотирьох малолітніх дітей, у зв'язку з незадовільністю умов проживання для них та ухиленням матері від їхнього виховання та забезпечення. Рішенням Голопристанського районного суду від 06.09.2016р. було вирішено відібрати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, та передати дітей органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації. Розпорядженнями голови Голопристанської РДА від 24.10.2016р. №502-504 малолітнім: [PERSON], [PERSON]Г, [PERSON] та [PERSON] було встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням голови Голопристанської РДА від 02.11.2016р. [PERSON], [INFO] призначено опікуном над малолітніми [PERSON] та покладено персональну відповідальність за їхнє життя та здоров'я, фізичний стан та психологічний розвиток. З характеристики наданої виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, вбачається, що на території даного населеного пункту тривалий час проживає без реєстрації [PERSON], яка зарекомендувала себе з негативної сторони, постійного місця проживання не має, зловживає спиртними напоями, не працює та не заінтересована в працевлаштуванні. Як вбачається зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов від 09.07.2018р., комісією було встановлено, що [PERSON] власного житла не має, проживає разом з співмешканцем в будинку його матері, з якого виносять матеріально цінні речі та продають їх або обмінюють на алкогольні напої. З цією ж метою ними було розвалено пічку та вийнято металеві деталі. У будинку меблі відсутні, спальних місць та умов для приготування їжі не має. Будинок складається з двох кімнат, які перебувають в жахливому антисанітарному стані. Про створення належних умов для проживання дітей навіть і мови не має. [PERSON] постійно перебуває в нетверезому стані, бродить по селу, не працює, а якщо десь щось заробить відразу витрачає на горілку. Комісія проти повернення дітей до матері та наполягає на позбавленні її батьківських прав. Згідно характеристик, наданих Добропільським ЗПЗСО на [PERSON] та [PERSON] встановлено, що діти зарекомендували себе старанними учнями, підготовлені та розвинуті, на належному рівні засвоюють навчальну програму. За весь період [PERSON] жодного разу життям та навчанням дітей не цікавилася та не провідувала їх в навчальному закладі. Як зазначено у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] навмисно, тривалий час, свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов'язків щодо забезпечення своїх дітей харчуванням, медичним доглядом, придбанням необхідного одягу. Не приймає участі у їхньому вихованні, навчанні та формуванні загальноприйнятих норм моралі та поведінки, тим самим залишаючи їх без материнської любові та уваги, що негативно впливає на фізичний та морально-психологічний стан малолітніх дітей. В зв'язку з вищевикладеними обставинами та враховуючи, що після відібрання дітей у матері, остання не зробила для себе жодних висновків та не змінила свій спосіб життя, орган опіки та піклування Голопристанської РДА вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Таким чином, заслухавши думку учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88. В силу положень ст.. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Судом встановлено, що малолітні діти відповідача з 2016 року і до теперішнього часу проживають в сім'ї [PERSON], що також підтверджується довідкою, виданою Долматівською сільською радою №671 від 13.09.2018р. Відповідно до характеризуючи даних на [PERSON], остання працює вчителем образотворчого мистецтва та художньої культури в Добропільському ЗПЗСО з 2003 року, зарекомендувала себе відповідальною, дисциплінованою співробітницею, яка сумлінно виконує свої обов'язки. За характером доброзичлива, врівноважена, толерантна, принципова, активна в громадському житті школи та села. Алкогольні напої не вживає, веде здоровий спосіб життя, користується авторитетом. Також позитивна за змістом характеристика на [PERSON] була надана Долматівською сільською радою. Матеріалами справи підтверджено перебування у власності [PERSON] частини житлового будинку (14/25 частки), розташованого по [ADDRESS]Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.12.2018р., помешкання [PERSON] обладнано необхідними меблями та побутовими приладами. В будинку створені всі умови для проживання та виховання дітей. За даними Міністерства внутрішніх справ [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, судимостей не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров'я придатна бути опікуном, що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до висновку служби у справах дітей Голопристанської РДА, [PERSON] може бути призначена опікуном над дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За цих обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про призначення [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною третьої вищевказаної статті передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала та бажала стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у випадку призначення її опікуном над ними. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з відсутності відомостей про наявність у відповідача стабільних доходів, а також враховуючи встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved