Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

24 жовтня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], 12 жовтня 1998р.н., у твердій грошовій сумі по 1500грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до досягнення двадцятитриріччя, а саме до 12.10.2021р. з урахуванням індексації. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження від 15.12.1998р., яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська сторони мають доньку - [PERSON] З 10.09.2015р. позивач з донькою проживаю в Федеральній республіці Німеччини, про, що мають довідки. Донька навчається в гімназії в м.Вупперталь Федеральної республіки Німеччини та буде там навчатися до 31.07.2020р. На даний час позивач не має можливості належним чином утримувати доньку, так, як вони проживають лише рік в Федеральній республіці Німеччини, на одяг та продукти харчування витрачають значні кошти, внаслідок чого дитина перебуває в скрутному матеріальному становищі. Позивач не має можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. Донька мріє відвідувати спортивні заняття позаурочно, позивач не може надати йому таку можливість, бо це потребує матеріальних витрат. Відповідач працює неофіційно у приватних осіб, має нерегулярний, мінливий дохід (досить великий). Позивач вважає, що з урахуванням зазначеного, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливо за умови отримання платником аліментів нерегулярного доходу. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500грн. на місяць, але з урахуванням індексації. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків немає. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що у відповідача не має матеріальної можливості утримувати доньку, оскільки вона є повнолітньою проживає за кордоном та отримує матеріальну допомогу від іншої держави, а позовні вимоги повністю не обґрунтовані, оскільки позов не містить обґрунтування на що саме буде витрачено зазначену суму. Третя особа у судове засідання не з'явилась. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], 12.10.1998р.н., серії І-КИ №397369, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська від 15.12.1998р., у графі відомостей про батька зазначено [PERSON] (а.с.6). Донька на цей час проживає разом з матірю і знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача, відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні доньки, що підтверджено сторонами у справі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторони у справі та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Довідкою з місця навчання від 28.09.2016р., яка видана гімназією ім.Карла Дуйсберга, яка розташована за адресою: [PERSON] Штр.10 42277 Вуперталь, підтверджується, що [PERSON], 12.10.1998р.н. наразі навчається у класі EF та очікується, що вона буде відвідувати школу до 31.07.2020р. (а.с.12,13). Відповідно до ч.10 ст.7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовні моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно із ч.1 ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції ООН про права дитини та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Згідно із ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Верховний Суд України, в абз.2 п.17 постанови №3 Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та навчається, потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Згідно із ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», який становить на одну особу в розрахунку на місяць у 2016 році (прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць) у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень;\~\~працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень; у 2017 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні; а тому враховуючи обставини матеріального та сімейного становища відповідача, обґрунтований, розумний, та справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити суму у розмірі 1000грн. щомісячно. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Зокрема, ст.184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір, порядок сплати та суму аліментних зобов`язань суд виходить з такого. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідач є батьком дитини, яка проживає разом із позивачем та навчається, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, у звязку з чим не зможе сплачувати аліменти у розмірі 1500грн. на дитину, що може призвести до виникнення заборгованості по сплаті аліментів та наслідків, які із цього випливатимуть. Крім того, позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували необхідність стягнення саме суми, зазначеної у позовних вимогах. Згідно із п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial