Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26.01.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що з 15.08.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач, без поважних на те причин, приходив додому пізно, іноді зовсім не приходив, не піклувався і не приділяв належної уваги дитині та не приймав участі в матеріальному забезпеченні сім»ї. Наприкінці 2010 року припинили спільне проживання, а у березні 2012 року відповідач повністю припинив спілкування з сином, не приймає участі в його вихованні і матеріальному забезпеченні. За її зверненням, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року, шлюб розірвано, стягнуто з відповідача на її ж користь аліменти на утримання сина [PERSON] Рішення суду про стягнення аліментів у примусовому порядку відповідач не виконує. Стверджувала, що будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов»язків не чинила. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад № 651 м. Києва у Солом»янському районі, у зв»язку з тим, що вона здійснює свою трудову діяльність у зазначеному районі і їй зручне відвідування дитиною саме цього дошкільного навчального закладу, який також не відвідувався відповідачем для спілкування з дитиною. Посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. У судове засідання представник позивача не з»явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, одночасно повідомивши суд, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації місця проживання в установленому законом порядку, однак судову повістку повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з»явилася, до суду подала акт обстеження квартири [ADDRESS], заяву про розгляд справи за її відсутності, та повідомила суд, що Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З огляду на викладене, суд ухвалив - розглянути справу за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, за відсутності сторін та представників третіх осіб, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 2010 рку жовтня місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис за №1721, батьками якого є : батько - [PERSON]; мати - [PERSON] (а.с.6). Судом також встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебували вофіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року за заявою [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] (а.с. 9-11). Як видно зі змісту мотивувальної частини заочного рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що відповідач [PERSON] не цікавиться проблемами виховання та утримання дитини, не бере участі у такому утриманні. За правилами статей 150, 157 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що останній ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164, ст. 165 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини; право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації, складеного 04.06.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], батько не з»явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Солом»янській районній в м. Києві державній адміністрації . Комісією встановлено, що [PERSON] з сином не проживає, його вихованням та утриманням не займається. Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації 20.05.2015 року малолітній [PERSON], повідомив, що батька не пам»ятає, він не телефонує, не вітає зі святами, не цікавиться його успіхами. Відповідно до висновку психолога, [PERSON] по відношенню до батька є емоційно байдужим, не пам»ятає ніяких сумісних подій та вражень, знає, що батько існує, але нічого не знає про його перебування. Хлопчик не пам»ятає останньої зустрічі з батьком. До складу сім»ї відносить себе, матір та бабу. За даними договорів оренди житлового приміщення від 03.09.2014 року та 06.04.2015 року, укладених між [PERSON] та [PERSON], остання орендує квартиру [ADDRESS] (а.с. 29-31, 32-34). Під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього за адресою: [ADDRESS], працівниками служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації 22.05.2015 року було встановлено, що хлопчик разом з матір»ю проживають в двокімнатній квартирі, де створені всі належні умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку. [PERSON], працює, матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем проживання. За даними довідки № 3913/10 від 05.12.2014 року виданої державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 752/20838/13-ц від 13.02.2014 року виданий Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], починаючи з 22.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів виконавчого провадження, відомості про сплату [PERSON] аліментів на користь [PERSON] за період з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року у державного виконавця відсутні (а.с. 12). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 1440/15 від 23.02.2015 року, заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] складає 17 754, 90 грн. (а.с. 38). Як видно зі змісту довідки по формі № 3 виданої КП «ЖЕО-110 Голосіївського району» [PERSON] 10.12.2014 року за № 3079, у квартирі [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: [PERSON], [INFO] з 26.07.1977 року, [PERSON], [INFO] з 26.06.1997 року, [PERSON], [INFO] з 26.11.2009 року, [PERSON], [INFO] з 28.10.2010 року (а.с. 7). Однак, за даним акту від 03.04.2015 року складеного комісією ЖЕО-110 Голосіївського району м. Києва за участі мешканців квартир [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], що в будинку [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], на предмет не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [NUMBER] на час обстеження [PERSON] за вищевказаною адресою в квартирі не знаходився (а.с. 42). Відповідно до роз»яснень, що містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначила, що вона ніколи не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з сином та його участі у вихованні, останній мав можливість відвідувати дитину, як за місцем проживання так і за місцем відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, який знаходиться на території Солом»янського району м. Києва, оскільки їй зручно поєднувати виховання дитини та трудову діяльність. Так, за даними довідки № 47 від 10.12.2014 року виданої дошкільним навчальним закладом № 651 управління освіти Солом»янської райдержадміністрації в м. Києві, [PERSON], [INFO] дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 651 м. Києва Солом»янського району (а.с. 13). Крім того, за даними відповіді на адвокатський запит № 01-13/03-15 від 13.03.2015 року, адміністрація комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги [NUMBER]» Солом»янського району м. Києва надала інформацію з приводу того, що [PERSON], [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS], спостерігається в ЦПМСД [NUMBER] Солом»янського району м. Києва. Заведена медична карта амбулаторного хворого ф.№ 025/о з 15.09.2014 року. Хлопчик відвідує лікаря в супроводі матері. На викликах вдома присутня мама. (а.с. 36). З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що обов»язки щодо утримання і виховання малолітнього [PERSON] виконує тільки мати дитини, остання не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, однак останній ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно дитини, а тому заявлені позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved