Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

26.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є користувачем квартири [ADDRESS], яку було надано її родині на підставі ордеру на жиле приміщення. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованим колишній чоловік позивачки [PERSON], який без поважних причин з 1994 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Треті особи в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечили. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки та третіх осіб, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка є користувачем квартири [ADDRESS], яку було надано її родині на підставі ордеру на жиле приміщення № 117950, виданого 29.01.1964 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів, згідно з рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів від 13.01.1964 року № 44. Як вбачається із Витягу з реєстру територіальної громади м.Києва № 28497911, виданого 20.03.2018 року Відділом з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими: з 12.08.1977 року [PERSON], [INFO]; з 03.09.1980 року [PERSON], [INFO]; з 16.01.1985 року [PERSON], [INFO]; з 14.03.1989 року [PERSON], [INFO]; з 04.04.2006 року [PERSON], [INFO]; з 05.04.2016 року [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.06.2018 року, шлюб зареєстрований 10.07.1980 року між [PERSON] та [PERSON] у Солом'янському районному у м.Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві, було розірвано 15.01.1985 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин з 1994 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актами від 29.01.2016 року, 29.09.2017 року, 13.12.2017 року та 07.08.2018 року, складеними працівниками ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Так, згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач більше 24 років без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS], у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним жилим приміщенням, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved