Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

26.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «ВіЕйБіБанк» про захист прав споживачів у якій вказала, що згідно Іпотечного договору, укладеного 07.02.2008 р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк», з однієї сторони, та співвласниками - [PERSON], [PERSON], [PERSON],з іншої сторони, в іпотеку банку була передана трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54, кв. 8, у місті Артемівську Донецької області. Під час укладання Іпотечного договору банк вилучив у співвласників оригінали правовстановлювальних документів на передану в іпотеку квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на житло, що видане 20 березня 2001 р. Відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради на підставі розпорядження № 17020 від 20.03.2001 р., на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54. кв. 8, у місті Артемівську Донецької області ,технічний паспорт на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON]. б. 54, кв. 8, у місті Артемівську Донецької області.Відповідний договір про прийняття банком на збереження правовстановлювальних документів між банком та іпотекодавцями не укладався.Іпотечний договір та Закон України «Про іпотеку» не зобов'язують іпотекодавців передавати на збереження іпотекодержателю оригінали правовсгановлювальних документів, отже, дії банку по збереженню вказаних документів є протиправними. Позивачка звернулась до відповідача з листом, в якому просила повідомити їй, де знаходяться оригінали документів. Відповідач в листі № 22/3-25673 від 26.09.2017 р. повідомив, що оригінали документів знаходяться у нього на збереженні. Також, відповідач повідомив, що він знаходиться у процедурі ліквідації , яка продовжена до 19.03.2018 р.. Відповідач в листі № 22/3-25673 від 26.09.2017 р. відмовив їй у повернені оригіналів правовстановлювальних документів, пославшись на те, що зобов'язання за Кредитним договором № 663Н/08-9 від 07.02.2008 р. та Договором поруки від 07.02.2008 р. позичальником - [PERSON] та поручителем - [PERSON], не виконані; станом на 22.09.2017 р. заборгованість становить кредиту - 29 292,00 дол. США, по відсоткам - 37 106,70 дол., по комісіям - 12210,54 грн., по штрафу - 38805,17 грн. Крім того, відповідач послався на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів банку. Але ні Кредитний договір № 663Н/08-9 від 07.02.2008 р., ні Договір поруки від 07.02.2008 р. не містять положень, відповідно до яких банк має право утримувати (зберігати) право встановлювальні документи іпотекодавців за Іпотечним договором. Свідоцтво про право власності на житло та Технічний паспорт на квартиру не належать відповідачеві на праві власності, отже, не можуть бути віднесені до активів банку. Позивачка вказує ,що відповідач в листі № 22/3-25673 від 26.09.2017 р. не послався на конкретні положення законодавства, які дозволяють йому вважати власними активами правовстановлювальні документи іпотекодавців за Іпотечним договором,а також оскільки процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» продовжена, то невідомо,де саме будуть знаходитися спірні правовстановлювальні документи після ліквідації банка. Позивач, враховуючи, що правових пістав для утримання (збереження) банком правовстановлювальних документів не має, а процедура ліквідації продовжена тільки до 19.03.2018 р., що місце утримання (збереження) право встановлювальних документів після ліквідації банка невідоме, внаслідок чого високою є вірогідність їх втрати, вимушена була повторно 26.12.2017 р. звернутися до відповідача з вимогою, повернути їй право встановлювальні документи на адресу реєстрації її місця проживання. Позивачка зазначає, що утримання (збереження) відповідачем спірних правовстановлювальних документів не має ніякого практичного сенсу для відповідача, бо 07.02.2008 р. Іпотечний договір між ВАТ «ВіЕйБі Банк», з однієї сторони, та співвласниками - [PERSON],[PERSON], [PERSON], з іншої сторони, був посвідчений за номером 824 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON], який одночасно з посвідченням вказаного договору наклав заборону на відчуження предмета іпотеки. Відповідний напис про заборону відчуження предмета іпотеки, тобто, трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54, кв. 8, у місті Артемівську Донецької області,приватний нотаріус [PERSON] зробив на зворотній стороні останнього аркушу Іпотечного договору і зареєстрував накладання заборони відчуження в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 825 та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Тобто, ні за яких умов співвласники квартири не зможуть здійснити відчуження квартири ,отже наявність у відповідача право встановлювальних документів ніяким чином не порушує і не може порушувати права відповідача. Безпідставне утримання відповідачем право встановлювальних документів завдає позивачці постійних моральних страждань. Позивачка просила суд визнати протиправними дії ПАТ «ВіЕйБіБанк» по утриманню (збереженню) оригіналів правовстановлювальних документів, а саме: Свідоцтва про право власності на житло, що видане співвласникам - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 20 березня 2001 р. відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради на підставі розпорядження № 17020 від 20.03.2001 р. на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54, кв. 8, у місті Артемівську (після перейменування Бахмут) Донецької області; та технічного паспорту на вказану квартиру . Зобов'язати ПАТ «ВіЕйБіБанк» припинити дії по утриманню (збереженню) оригіналів вищевказаних правовстановлювальних документів та відновити становище, яке існувало до порушення прав позивачки, як співвласниці квартири, шляхом повернення їй, [PERSON], на адресу: 84511, [ADDRESS], оригіналів правовстановлювальних документів шляхом поштового відправлення цінним листом з описом вкладення у строк не пізніше 10 календарних днів від дати набуття законної сили рішенням суду за цією справою. 03.03.2018 року відповідач надіслав до суду відзив ,у якому вказав, що отримав позовну заяву та вважає викладені у ній вимоги необґрунтованими ,безпідставними , в яких слід відмовити. Відповідач зазначив, що дійсно отримував листи позивачки 14.09.2017 року та 02.01.2018 року в яких вона просила вказати ,де знаходяться право встановлювальні документи на спірну квартиру та з вимогою повернути їй ці документи. На думку відповідача [PERSON], звертаючись до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] із зверненням про повернені правовстановлюючих документів не вказала підстав щодо їх повернення. Докази, що свідчать передання [PERSON] до ПАТ «ВіЕйБі Банк» правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло, що видане співвласникам - [PERSON], [PERSON], [PERSON], 20 березня 2001 року Відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради на підставі розпорядження № 17020 від 20.03.2001 р. на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54, кв. 8, у місті Артемівську (після перейменування Бахмут) Донецької області ,як вважає відповідач , відсутні. Оскільки, 07.02.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки та згідно із п. 1.1, що у свою чергу солідарно відповідає перед Кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за Кредитним договором № 663Н/08-9 від 07.02.2008 року, тому із позивачем - [PERSON]В і Банком відповідачем -виникають також інші правовідносини, а саме: повернення кредитні коштів за Кредитним договором № 663Н/08-9 від 07.02.2008 року. Станом на 19.01.2018 року заборгованість Позичальника за кредитним договором №663Н/08-9 від 07.02.2007 року не погашена та становить: кредит - 29 292,00 доларів США; проценти-38 153,21 доларів США; комісії - 12 627,39 грн.;штраф (за останній рік) за несвоєчасне погашення кредиту-41 592,07 грн..Тому , відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів банку,тому свої дії по утриманню (збереженню) право встановлювальних документів на квартиру банк відповідач вважає правомірними та просить суд відмовити у задоволенні позову. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася подала до суду заяву, у якій просила суд слухати справу у її відсутності та зазначила ,що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав за вказаними у відзиві мотивами та вказав, що він вважає,що право встановлювальні документи здав [PERSON],а не [PERSON] ,тому банк вважає, що у позові слід відмовити. \~Вислухавши пояснення\~\~представника відповідача та перевіривши письмові пояснення та матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як встановлено судом і не заперечують сторони , 07.02.2008 р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк», з однієї сторони, та співвласниками - [PERSON], [PERSON], [PERSON],з іншої сторони, в іпотеку банку за кредитним договором та договором поруки була передана трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б. 54, кв. 8, у місті Артемівську Донецької області. На вимогу працівника банку-відповідача, іпотекодавці, в тому числі співвласник іпотечної квартири- позивачка [PERSON] надали відповідачу документи на квартиру , а саме:свідоцтво про право власності на житло і технічний паспорт на вищевказану трикімнатну квартиру. Факт отримання і утримання цих документів не заперечує відповідач, хоча суду банк не довів ,що такі дії були оформлені законним чином ,оскільки суду не наданий договір відповідального зберігання або акт про передачу-прийом документів на зберігання. Також відповідачем суду не надано доказів щодо передачі таких документів зі згоди позивачки та на який час вони були передані. Як зазначено в частинах 1 і 3 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його в себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.\~ А ст. 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обовязку заінтересована особа має право предявити позов про витребування цього майна. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України, право володіння припиняється у разі: витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.\~ Представник відповідача не зміг послатись на нормативно-правовий акт, який би надавав відповідачу право утримувати в себе правовстановлюючі документи, чи що позивач із власної ініціативи надав такі відповідачу для зберігання, оскільки, як вказала позивачка жодним із договорів , укладених нею з банком-відповідачем вона таке право банку не надавала . За загальним правилом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не посилався на норми пунктів іпотечного договору або договору поруки від 07.02.2008 року, який би передбачав, право останнього утримувати в себе чи зберігати до закінчення дії останнього, правовстановлюючі документи на предмет іпотеки. Посилання відповідача на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд вважає надуманим , оскільки воно стосується інших правовідносин. На неодноразові звернення позивача до відповідача, останній надавав формальні відповіді, уникаючи при цьому питання повернення правовстановлюючих документів, а.с. а.с. 29,52. За наявності наведених обставин, позивачка як співвласник правовстановлюючих\~документів і звернулася в суд із позовом про витребування майна (документів) із чужого незаконного володіння. Дані дії позивача не суперечать нормам ст. 387 ЦК України, яка передбачає право власника витребувати своє майно від особи, яка без законної правової підстави заволоділа таким. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення, і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Доводи представника відповідача у про те, що нібито лише [PERSON] надавав банку право встановлювальні документи і тому банк їх поверне лише йому суд не приймає до уваги як доказ правомірності дій банка, оскільки ,як видно із наданих копій договорів позивачка [PERSON] є співвласником іпотечної квартири, на договорі іпотеки та договорі поруки є її підписи ,тобто вона була присутня та передавала право встановлювальні документи разом з іншими співвласниками і має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вищевстановлене підтверджене письмовими поясненнями позивачки та копіями свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON]. б. 54, кв.8.,іпотечного договору та договору поруки від 07.02.2008 р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк», з однієї сторони, та співвласниками - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Суд зазначає,що аналогічну правову позицію виклала колегія суддів ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у ухвалі від 12 травня 2016 року по аналогічній справі за № 302/936/15-ц. \~\~\~\~\~ За таких обставин суд приходить до висновку ,що доводи позивачки ґрунтуються на законних підставах і підлягають до задоволення в частині визнання протиправною відмови Відповідача у поверненні йому оригіналів правовстановлюючих документів на житлову квартиру та у покладенні\~\~зобовязання на Відповідача\~\~повернути йому ці документи. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved