Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

25.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 15408,06 гривень сплаченого страхового відшкодування, послуг аварійного комісара у розмірі 528,80 гривень та судового збору. Позов обґрунтований тим, що 05.08.2016 року близько 17.00 год. по вул. Перемоги у с. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області [PERSON] керуючи власним автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не встежив за дорожньою обстановкою та скоїв наїзд на стоячий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 2.5, 2.9, 2.10 а та 10.9 ПДР України, цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Потерпілому [PERSON] було сплачено регламентну виплату у розмірі 15408,06 гривень. Розмір витрат на послуги аварійного комісара склав 528,80 гривень. Таким чином, позивачем були понесені витрати у розмірі 15936,86 гривень. У зв`язку з цим у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, його виклик також проводився у відповідності із ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. За постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.08.2016р., яка набрала законної сили, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та за ст. 122-4 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., за ст. 124 КУпАП-340 грн., за ч.1 ст.130 КУпАП-10200 грн. На підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. За те, що він 05.08.2016 року близько 17.00 год. по вул. Перемоги у с. П`ятигірське Балаклійського району Харківської області керуючи власним автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не встежив за дорожньою обстановкою та скоїв наїзд на стоячий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , який застрахований згідно полісу № АЕ/7997954 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії з 30.05.2016 р. по 29.05.2017 р. (а.с. 4). Цивільна-правова відповідальність водія ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. [PERSON] звернувся 15.08.2016р. до МТСБУ із повідомленням про ДТП (а.с.7). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 193В від 03.10.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого становить 15408,06 грн. ( а.с.11-14). [PERSON] 13.09.2016р. звернувся із заявою про відшкодування шкоди (а.с.21). Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 10127 від 19.12.2016 р. розмір відшкодування шкоди складає 15408,06 грн. (а.с.25). Згідно платіжного доручення № 10127рв від 20.12.2016 р. Моторним (транспортним) страховим бюро України виплачено [PERSON] суму 15408,06 гривень (а.с.26). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити витрати, пов`язані з регламентною виплатою в сумі 15 408,06 гривень. Згідно п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно платіжного доручення № 616рв від 08.11.2016 р. Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено ФОП [PERSON] суму 528,80 гривень за послуги аварійного комісара (а.с.26). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат за послуги аварійного комісара у розмірі 528,80 гривень, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Вказані витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, у зв`язку з чим, вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Внаслідок часткового задоволення позову витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial