Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

25.03.2015 року представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що 10.11.1995 року [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 87.10 кв.м. Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі і 13 грудня 1995 року зареєстрований за [PERSON] в КП «ОМБІ та РОН». Сторони домовились про всі істотні умови договору, що відображено в підписаному ними договорі купівлі-продажу №11087 від 10.11.95 року. При цьому були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідачі отримали гроші і передали [PERSON] всі документи і ключі від квартири. Після отримання грошей і передачі [PERSON] ключів і всіх документів відповідачі виїхали з міста в невідомому напрямку, і засвідчити угоду нотаріально в даний час не представляється можливим. Просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 11087 від 10.11.1995 року укладеним між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] дійсним. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та прийняття по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 10.11.1995 року [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 87.10 кв.м. (а.с.4-6). Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі і 13 грудня 1995 року зареєстрований за [PERSON] в КП «ОМБІ та РОН» (а.с.7). Як вбачається з довідки № 15/16 від 01.04.2015 року виданої КП «БТІ» ОМР, станом на 31.12.2012 р. право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] про що здійснено запис в книзі реєстрацій 152 пр, втр.75, р. № 2580 (а.с. 24). Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35760008, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 01.04.2015 р. відомості відсутні (а.с. 22). Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року. На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» зазначена угода на час її укладення не потребувала нотаріального посвідчення. Правовідносини, що склалися між сторонами біржової угоди, мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Факт домовленості позивачки та відповідачів щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підтверджується наданими позивачкою письмовими доказами, зокрема копією технічного паспорту (а.с.25-30), копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.4-6), копією реєстраційного посвідчення КП «ОМБІ та РОН», згідно з яким за позивачкою зареєстровано право власності на квартиру (а.с.7). Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved