Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

26.08.2016р. [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що 23.06.1988 року, був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], що підтверджує актовий запис № 1392, шлюб зареєстрований 23.06.1988 року у Калинівському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Шлюб зареєстровано вперше. Сумісне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними не було взаєморозуміння, він припинив з [PERSON] шлюбні стосунки з січня 2015 року, зберігання їх сім'ї вже не можливо, тому що вона проживає з іншим чоловіком. В відділ реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється йти для подачі заяви про розлучення. Сумісно нажитого майна у період шлюбу між ним та відповідачкою не мають. Просить суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23.06.1988 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, в якій він свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 23.06.1988 року у [PERSON] одруження м. Горлівки, за актовим записом №1392, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (до шлюбу Боляк)(а.с.7). Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2015 року, причиною розпаду сімї стало те, що між ними виникли розбіжності і погляди на сумісне життя, подружжя не мешкають разом, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ сумісного майна на теперішній час вони не мають, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved