Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

25.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 1996 року по 1999 рік вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду з відповідача стягувалися аліменти до досягнення дочкою повноліття. На даний час дочка вже досягла повноліття і продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Оскільки відповідач, будучи платоспроможним, ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки під час навчання не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, до закінчення дочкою навчання у навчальному закладі. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що позивач повністю оплачує проживання дочки в гуртожитку, навчання, проїзд дочки в м. Радомишль Житомирської областів на вихідні та святкові дні, харчування та несе інші витрати в звязку із навчанням дочки, позивач являється інвалідом 3 групи, в той же час їздить на заробітки, щоб дочка мала можливість закінчити навчання, але тих коштів, що вона отримує не вистачає для утримання дочки.\~Відповідач являється військовослужбовцем, працює, тому має можливість надавити допомогу в звязку із навчанням дочки. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги щодо стягнення з її батька [PERSON] на користь її матері [PERSON] аліментів на її утримання підтримала та пояснила, що мати її утримує та повністю оплачує її навчання та інші повязані з навчанням витрати. Батько інколи надає матеріальну допомогу, але ця допомога не має систематичного характеру, а кошти на навчання необхідні щомісячно. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечували, посилаючись на відсутність можливості у відповідача надавати допомогу в звязку із навчанням, так як відповідач являється учасником АТО, має незадовільний стан здоровя, йому необхідні кошти на лікування, а крім того він має сімю та неповнолітню дитину, яку також потрібно утримувати. Крім того, позивач зазначив, що посильну допомогу надає дочці особисто і не відмовляється в подальшому надавати їй допомогу за наявності такої можливості. Згоден сплачувати аліменти на період навчання дочки в розмірі 1000 грн., але за умови початку стягнень не з дня подання позову до суду, а з початку навчання дочки в м. Києві, так як має сумніви щодо навчання останньої в Білорусії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється матірю позивача, з 2009 року вона проживає в [INFO], її донька їздить в республіку Білорусь на заробітки, так як необхідні кошти на утримання онуки [PERSON], яка продовжує навчання. Зазначила, що онука на вихідні дні приїжджає з навчання додому на відпочинок, її мати утримує дочку матеріально, а чи надає онуці допомогу батько - відповідач по справі, їй нічого не відомо. Заслухавши пояснення сторін та інших учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (т.1 а.с.9). [PERSON] з 01.09.2014 року навчалася у Гродненському державному університеті ім. Янки Купали в республіці Білорусь на денній формі, а з вересня 2015 року навчається в [PERSON] управління персоналом на денній формі навчання та є студентом ІІІ курсу, стипендію не отримує, вартість навчання з 01.01.2015 року складала 9755,00 грн., а з 01.01.2016 року складає 10355,00 грн. (т.1 а.с.11-12, т.2 а.с.15,16,24,40). Згідно довідки №000534 від 03.10.2016 року ПП «Житлоремсервіс-9» позивач [PERSON] зареєстрована в [INFO], та має склад сімї дочка [PERSON], [INFO] (т.2 а.с.13). Згідно матеріалів справи [PERSON] на період навчання забезпечена ліжко-місцем в гуртожитку, оплату як за навчання, так і за гуртожиток здійснює позивач [PERSON] (т.1 а.с.154-163, 164-167). При цьому, суд зазначає, що тимчасове проживання повнолітньої [PERSON] за місцем її навчання в іншій місцевості, не позбавляє права на отримання аліментів на її утримання від відповідача. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Радомишльському районі як пенсіонер по інвалідності 3 групи і отримує пенсію в розмірі 1230,00 грн. (т.2 а.с.14). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] має сімю та неповнолітню дитину (т.1 а.с.78). Наявна в матеріалах справи довідка про доходи [PERSON] (а. с. 150) свідчить про те, що останній офіційно працевлаштований, являється військовослужбовцем та в період з січня по грудень 2015 року отримав заробітну плату в розмірі 51201,30 грн. (т.1 а.с.150). Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] в період з 15.12.2014 року по 05.03.2015 року брав участь в антитерористичній операції і має статус учасника бойових дій (а.с.30,31). Матеріалами справи підтверджуються факти наявності проблем зі здоровям у відповідача та що з березня 2015 року і по теперішній час [PERSON] періодично проходить лікування (т.1 а.с.32,67-68,129,130,131-136,151, т.2 а.с.42,61-63). Надання відповідачем [PERSON] допомоги своїй дочці [PERSON] підтверджується наданими для дослідження в судовому засіданні чеками на переказ коштів та не заперечуються самою [PERSON] (т.2 а.с.43), в той же час судом встановлено, що ця допомога не має систематичного характеру. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд встановив, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, не працює, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд враховує, що обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття, покладається на обох батьків, тому цей обов'язок не може бути покладений лише на позивача. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не може надавати допомогу дочці на навчання суд вважає безпідставними з огляду на ту обставину, що відповідач [PERSON] являється працездатним, інвалідності не має, крім того, відповідач згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. за умови стягнення аліментів не з дня предявлення позову до суду 25.03.2015 року, а з вересня 2015 року. Посилання відповідача на те, що і позивач, і дочка отримують значні доходи являються голослівними та не підтверджені документально. Разом з тим,\~статтею 199 СК України\~передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дочки сторін, яка навчається на денній формі навчання, при цьому, потребує матеріальної допомоги та несе матеріальні витрати у зв'язку з цим, а також враховує матеріальне становище відповідача, який потребує постійних витрат на лікування, має неповнолітню дитину, та бере до уваги ту обставину, що відповідач не заперечував можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову частково у зазначеному відповідачем розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial