Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

24 травня 2018 року до Миргородського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що перебуваючи у черговій оплачуваній відпустці йому було повідомлено директором Миргородського КХП №1, [PERSON], що з 02 квітня 2018 року на підприємстві працює новий керівник [PERSON], у звязку з чим необхідно звільнити [PERSON] із займаної посади заступника директора. Після чого 23.04.2018р. [PERSON] було ознайомлено під підпис з наказом про звільнення №57-к від 30.03.2018 р. Вважаючи вищевикладені дії незаконними, оскільки заяв на звільнення він не писав, а у разі звільнення за ініціативою роботодавця, його не було повідомлено за два місяці, тому просив суд поновити його на займаній посаді. Разом з тим, вважав, що за час вимушеного прогулу на його користь необхідно стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1 середній заробіток у сумі 12\~075, 00 грн. 29.05.2018 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України ухвалено про її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав письмове клопотання про проведення судового розгляду без його участі. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі ордеру, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що жодних підстав не існувало для звільнення [PERSON], окрім цього, в період звільнення він перебував у відпустці. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] будучи присутніми в судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Наполягали на законності звільнення позивача з посади на підставі п. 1 ч 1 ст. 36 КЗпП України. В наказі про звільнення за угодою сторін вказано, що підставою звільнення є заява [PERSON], надати яку суду вони не мають можливості, так попереднє керівництво не передало їм документацію, серед якої повинна бути заява позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що\~\~відповідно до копії трудової книжки серії АЕ №157363, [PERSON] Наказом №80-к від 31.08.2016 року прийнятий на посаду заступника директора Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1. Згідно копії Наказу №57-к від 30.03.2018 року, [PERSON] заступника директора, звільнено 30.03.2018р. на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Як вказує позивач у позовні заяві, з наказом про звільнення він ознайомлений 23 квітня 2018 року, про що свідчить його підпис, так як він перебував у відпустці і ознайомився з наказом після повернення з відпустки. Також суду не надано в якості доказу наказу про відкликання [PERSON] з відпустки, який повинен стати передумовою для її припинення та подальшого звільнення. Представники відповідача не надали доказів, які б спростовували твердження позивача про час ознайомлення із наказом. Вже 22 травня 2018 року [PERSON] направив на адресу суду позовну заяву поштовою кореспонденцію, додержуючись терміну встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] було звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставами\~\~припинення трудового договору є угода сторін. У випадку, коли працівник вимагає достроково розірвати укладений з ним строковий трудовий договір, а роботодавець не заперечує щодо припинення з цим працівником трудових відносин, такий договір може бути припинено за угодою сторін згідно з пунктом 1\~статті 36 КЗпП України. Слід зазначити, що законодавством не встановлено відповідного порядку чи строків припинення трудового договору за угодою сторін, у зв'язку з чим вони визначаються працівником і власником або уповноваженим ним органом у кожному конкретному випадку. Припинення трудового договору за пунктом 1\~статті 36 КЗпП України\~\~застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, але пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. Слід мати на увазі, що пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1\~статті 36 КЗпП України\~можуть бути в письмовій або в усній формі. В наказі про звільнення [PERSON] № 57-к від 30.03.2018 року вказано, що підставою для звільнення та видачі наказу є письмова заява [PERSON]. Позивач заперечує написання заяви про звільнення, в тому числі і з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Суду не надано у якості доказу оригіналу чи належно засвідченої копії заяви про звільнення за згодою сторін [PERSON] Також не надано іншого належного та допустимого доказу, який підтверджував би існування такої заяви. Акт № 3/04-1 від 03.04.2018, який наданий директором ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1 [PERSON] складений ним особисто, в якому вказано, що йому не передано попереднім керівником документи щодо кадрового обліку на підприємстві, на переконання суду не спростовує твердження про відсутність заяви [PERSON] про звільнення. Чинним законодавством не передбачена особиста передача документів вказаного виду під час зміни керівництва підприємства, дані документи оформляються та зберігаються у відділі кадрів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як представниками відповідача не доведено наявності заяви [PERSON] про звільнення його з посади заступника директора ДАК «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів №1, суд приходить до висновку про незаконність звільнення позивача на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП, наслідком чого є поновлення його на посаді. Статтею 235 КЗпП України\~передбачено, що у разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Враховуючи викладене,

Outcome: approved