Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

24 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив виключити відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису №87, зробленого 2 квітня 2019 року Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести відповідні зміни до актового запису №87, зробленого 2 квітня 2019 року, про народження [PERSON] , [INFO] , записавши її батьком [PERSON] та змінивши запис прізвища та по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вимоги позову мотивовано тим, що з 23 березня 2018 року позивач проживає однією сім`єю разом з [PERSON] , яка перебувала в шлюбі з відповідачем.З зазначеного часу він підтримує з [PERSON] шлюбні відносини, піклуються один про одного, мають спільний сімейний бюджет.Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2018 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. [INFO] [PERSON] народила дівчинку [PERSON] , батьком якої вважає себе позивач, визнає її своєю донькою та був згоден подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства. Проте, відповідач у встановлений ч. 1 ст. 144 СК України термін не зміг з`явитися до державного органу реєстрації актів цивільного стану для подачі спільної заяви про невизнання його батьком дитини, оскільки після розірвання між [PERSON] та відповідачем [PERSON] шлюбу пройшов незначний термін, тому в порядку, встановленому ст. 133 Сімейного Кодексу України в свідоцтві про народження дитини її батьком записаний відповідач [PERSON] , хоча це не відповідає дійсності і суперечить його інтересам, інтересам матері - третьої особи та інтересам самої дитини, якій присвоєно прізвище та по-батькові сторонньої для неї людини. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, в заві до суду просила розглядати справу у її відсутності. Представник 3-ї особи Органу опіки і піклування Роменської районної державної адміністрації Сумської області Кулик Н.М., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник 3-ї особи Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Бондаренко Л.Г., не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в м. Ромни Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 87, її батьками записані: батько [PERSON] , та мати [PERSON] (а.с. 4). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2018 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , розірвано (а.с. 5). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. На підставі ст. 129 Сімейного Кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені обставини справи, зокрема як встановлено судом відповідач не є кровним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , проте записаний у свідоцтві її народження у момент коли мати дитини перебувала у офіційному шлюбі з відповідачем, та проживала однією сім`єю з позивачем, про що не заперечує та визнає відповідач, враховуючи вимоги положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі положень ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 200,259,264-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved