Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням зменшення та уточнення позовних вимог, просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на ? частину земельних ділянок площею 1,60 га та 2,99 га, які належали померлій [PERSON] на підставі державного акта ІІІ-ЗП № 031295 від 03.07.2002 року та на ? частину земельних ділянок площею 1,60 га та 2,99 га, які належали померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2004 року, яке [PERSON] одержала у спадщину після смерті [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що 26.06.2011 року померла мати позивача - [PERSON], яка заповіла позивачу і відповідачу [PERSON] в рівних частках належні їй земельні ділянки площею 4,59 га та 4,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця. Зазначені документи позивач надати не може, оскільки вони були втрачені під час пожежі. Саме тому, він звернувся до суду за захистом своїх прав. Пози вач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує з урахуванням зменшення ним позовних вимог. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі, з урахуванням зменшення позивачем позовних вимог. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 червня 2011 року померла[PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 206725 від 29.06.2011 року. Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 2,99 га та 1,60 га, загальною площею 4,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, які належали померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 031295 виданого 02.07.2002 року, та на земельні ділянки площею 2,99 га та 1,60 га, загальною площею 4,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2004 року, отриманого після смерті [PERSON], якій належали зазначені земельні ділянки на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 013430 від 03.07.2002 року. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 15.08.2007 року і посвідченого секретарем Чкалівської сільської ради, спадкоємцями після її смерті на земельні ділянки площею 4,59 га та 4,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чкалівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в рівних частинах. Згідно досліджених судом копій матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця. Оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки були втрачені спадкодавцем, згідно довідки Приазовського районного відділу ГУ МНС в Запорізькій області від 09.03.2005 року № 124, виданій [PERSON], в якій зазначено, що в житловому будинку під час пожежі, яка трапилась 04.02.2005 року, були знищені майно і документи. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено наявність у нього прав на спадкування після смерті [PERSON] та належність померлій на праві власності спірного майна, а також з урахуванням визнання відповідачем позову, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved