Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

25.01.2021 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого вказує, що 02.10.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 660644 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки та додатковий договір № 1/2014 від 06 листопада 2014 року, згідно з умовами якого банк встановлює клієнту кредитний ліміт у сумі 48000 грн. на строк дії платіжної картки за фіксованою процентною ставкою 28% річних і сплачується щомісячно. В подальшому між сторонами були укладені дві додаткові угоди, якими змінено суму кредиту. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість у сумі 21706,70 грн., яка складається з наступного: основна заборгованість (прострочена) 18996,30 грн., проценти за користування кредитом 2538,07 грн., пеня за прострочену заборгованість 108,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 31,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 14,04 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4,83 грн. У зв`язку із тим, що відповідачем заборгованість добровільно не погашена, представник позивача звернувся до суду. Ухвалою судді від 09 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що у встановлений ухвалою строк сторони не надали суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав договір № 660644 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 02 жовтня 2012 року, згідно із умовами якого банк відкриває клієнту рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за послуги установ АТ «Ощадбанк», розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї. Процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 3% річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24% річних та ставкою в 35% річних за користування несанкціонованим овердрафтом, і сплачується щомісячно (п.п. 1.1.1-1.1.4 Договору) (а.с. 64-66). До вказаного договору додано Тарифи за користування платіжною карткою, відкритою по пакету «Зарплатний» із зазначенням терміну дії картки, процентної ставки, а також розміри інших платежів та комісій за користування карткою, та Правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», а також повідомлення про умови кредитування від 18 травня 2015 року із підписами відповідача (а.с. 67-68, 70-71, 80-81). У відповідності до додаткового договору № 1/2014 до договору № 6606441 від 06 грудня 2014 року, банк встановлює клієнту кредитний ліміт у сумі 4800 грн. (а.с. 72-73). 18 травня 2015 року [PERSON] підписав анкету на встановлення кредиту по рахунку для встановлення кредиту у гривнях по рахунку у сумі 19000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 % процентів річних і сплачується щомісячно (а.с. 82). Додатковим договором № 2/2015 від 21 травня 2015 року відповідачу встановлено кредит у сумі 19000 грн. (а.с. 76-77). Проаналізувавши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а саме стягнення основної суми боргу, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 3 % річних, а також суми інфляційних втрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Частиною 1 ст.638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема випискою по рахунку. У зв`язку із тим, що відповідач свої зобов`язання перед банком виконував неналежно, утворилась заборгованість у сумі 21706,70 грн., яка складається з наступного: основна заборгованість (прострочена) 18996,30 грн., проценти за користування кредитом 2538,07 грн., пеня за прострочену заборгованість 108,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 31,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 14,04 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4,83 грн. Отже, з огляду на те, що відповідач не виконує належно укладений договір та має заборгованість перед банком за основною сумою боргу та процентами, інфляційними втратами, 3 % річних та комісіями, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими. Щодо стягнення з відповідача пені суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.4 Додаткового Договору визначено, що в разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи наведені норми закону та положення Договору, вимога позивача про стягнення пені є обґрунтованою. Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає в повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість у розмірі 21706,70 грн., яка складається з наступного: основна заборгованість (прострочена) 18996,30 грн., проценти за користування кредитом 2538,07 грн., пеня за прострочену заборгованість 108,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 31,23 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 14,04 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 4,83 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved