Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

25.04.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Міський Комерційний Банк» в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 11.09.2014 , просив стягнути з останнього грошові кошти за договором строкового банківського вкладу №2630/10/148405 у розмірі 194`754,35 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.2013 між ним та відповідачем укладено договір банківського строкового депозитного вкладу у гривні. Відповідно до умов вказаного договору банк прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 2`170`302,83 грн. на строковий депозитний рахунок строком на 121 день з 24.12.2013 по 24.04.2014 зі сплатою банком відсотків у розмірі 23% річних. 15.04.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повернути вклад після закінчення строку визначеного договором. Відповідач своє зобов'язання належним чином не виконав, та став повертати вклад частинами, починаючи з 28.04.2014, та до цього часу суму вкладу та належні позивачу проценти в повному обсязі не виплатив. В судове засідання позивач не з'явися, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. За таких обставин суд у відповідності до ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2013 між ПАТ «Міський Комерційний Банк» та [PERSON] як вкладником укладено договір строкового банківського вкладу №2630/10/148405 (а.с. 5-9). На виконання умов казаного договору позивач вніс на строковий депозитний рахунок [NUMBER] відкритий ПАТ «Міський Комерційний Банк» грошові кошти в сумі 2`170`302,83 грн., що вбачається з квитанції від 24.12.2013 № 1870 (а.с. 10). В свою чергу банк прийняв від вкладника вказані грошові кошти та зобов'язався виплачувати вкладникові проценти за користування ними. Сторонами погоджено строк вкладу - 121 день з 24.12.2013 по 24.04.2014 та розмір процентів - 23% річних. Згідно п. 4.3.2 договору банк зобов'язався на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки визначені договором. Згідно п. 4.3.3 договору банк зобов'язався виконувати належним чином доручення вкладника, пов'язані з рухом грошових коштів на рахунку в порядку та при дотриманні вимог, встановлених чинним законодавством України, включаючи нормативно-правові акти НБУ. 15.04.2014 позивачем подано заяву з вимогою після закінчення строку дії договору №2630/10/148405 видати суму належних йому коштів (а.с. 11). Відповідно до виписки по особовому рахунку позивача слідує, що відповідач в порушення п. 4.3.3 договору зобов'язання щодо повернення вкладу та процентів на вимогу вкладника належним чином не виконав (а.с. 59). Відповідно до вказаної виписки слідує, що станом на 10.09.2014 відповідачем здійснено часткове повернення вкладу та процентів, загальний залишок коштів складає 194`754,35 грн. Частою другою ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас стаття 525 ЦКУ закріплює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином виходячи з викладеного вище, суд знаходить вимоги позивача щодо стягнення з ПАТ «Міський Комерційний Банк» грошових коштів за договором строкового банківського вкладу від 24.12.2013 №2630/10/148405 в сумі 194`754,35 грн. - законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про їх задоволення. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З наведених підстав, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1`947,54 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved