Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

25 вересня 2019 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення надміру виплаченої пенсії, просить суд: стягнути з відповідача на його користь надміру виплачену пенсію у розмірі 6404, 17 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Білгород-Дністровському об`єднаному управлінні ПФУ Одеської області як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.08.2011 року на утриманця по виділеній долі - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на підставі розпорядження від 17.12.2018 року управління продовжує виплату пенсії [PERSON] по 31.01.2019 у розмірі 748,50 грн /на 1-го утриманця/ та з 01.02.2019 року по 30.06.2019 року у розмірі 1497 грн. Розпорядженням від 25.07.2019 року управління продовжує виплату пенсії [PERSON] .. З 01.02.2019 року по 30.06.2019 у розмірі - 898,20 грн., з 01.07.2019 по 31.08.2019 року - 1000 грн. На підставі розпорядження від 23.08.2019 року управління продовжує виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2019 року по 31.01.2020 рік у розмірі 1000 грн, з 01.02.2020 року по 30.07.2025 рік - 2000 грн. У зв`язку з проведеним перерахунком по пенсійній справі [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 01.02.2019 року по 31.08.2019 у розмірі 6404,17 грн. Управлінням прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум № 12/с від 27.08.2019 року. 23.08.2019 року [PERSON] надав управлінню заяву щодо незгоди утримання переплати пенсії. Враховуючи усе вищевикладене, він і звернувся до суду з даним позовом. 30 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до підготовчого її розгляду. 18 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на підставі його заяви, з 01.08.2011 року на утриманця по виділеній долі - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з ІКІС ПФУ: Підсистеми Призначення та Виплати пенсії, версія: 1.6.42.1 від 23.08.2019 року, після смерті годувальника [PERSON] , її утриманці - [PERSON] , [PERSON] отримують пенсії по втраті годувальника /на період навчання згідно довідок № ВК-2378/с від 27.09.2018 та довідки за вх. № 2799/05 від 04.10.2018/ та [PERSON] по виділеній долі на утриманця [PERSON] /до повноліття/. У відповідності до приєднаних позивачем в якості обґрунтування позовних вимог Витягів з Підсистем призначення та виплати пенсії вбачається, що [PERSON] від 17.12.2018 року по 31.01.2019 рік призначено пенсію у розмірі 748,50 грн /на 1-го утриманця/ та з 01.02.2019 року по 30.06.2019 року у розмірі 1497 грн. Розпорядженням від 25.07.2019 року управління продовжує виплату пенсії [PERSON] . З 01.02.2019 року по 30.06.2019 рік у розмірі - 898,20 грн, з 01.07.2019 рік по 31.08.2019 рік - 1000 грн. На підставі розпорядження від 23.08.2019 року управління продовжує виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2019 року по 31.01.2020 рік у розмірі 1000 грн, з 01.02.2020 року по 30.07.2025 рік - 2000 грн. Разом з тим, за ствердженнями позивача, у зв`язку з проведеним перерахунком по пенсійній справі [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 01.02.2019 року по 31.08.2019 рік у розмірі 6404,17 грн. Позивач звернувся з листом № 131/03-6 від 14.08.2019 до [PERSON] про необхідність з`явлення до Управління з питання виплати пенсії по втраті годувальника, де йому було повідомлено про переплату. Однак, своєю заявою від 23.08.2019 [PERSON] згоди на утримання з його пенсії переплати не надав. У рішенні начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2019 року № 12/с зазначено, що переплата в результаті перерахунку пенсії сума переплати 6404,17 грн підлягає поверненню [PERSON] . Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення», а також нормами ЦК України. Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч.1ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Матеріалами справи встановлено, що рішенням начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2019 рік № 12/с, вже стягнуто з [PERSON] суму переплати в сумі 6404,17 грн Разом з тим, згідно п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо. Відповідно п. 4 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 №25-3), суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягненню зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Доказів умисної чи недобросовісної поведінки зі сторони відповідача представником позивача суду не надано. В українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». А у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що лічильна (рахункова) помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можливо було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою; чи помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. Більш того, ані в самому позові, ані з інших доказів позивачем не вказувалось підстав виникнення такої переплати. Відповідно до ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України, майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6- 91цс14). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів, що пенсія відповідачу була призначена за рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, чи з підстав зловживань з боку пенсіонера, подання ним недостовірних даних, прийнявши до уваги, що органом, який призначає пенсію вже утримано вказану суму переплати, тому суд приходить до висновку про недоведеність, необґрунтованість та як наслідок неможливість задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії.

Outcome: dismissed