Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

26.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача надміру виплачені кошти по призначеній державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям у сумі 10400,00 грн. за період з 01.12.2013 року до 31.05.2014 року з урахуванням добровільно сплачених позивачем коштів у сумі 1912,20 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач на підставі рішення позивача від 02.01.2014 року отримав державну соціальну допомогу на себе та на двох своїх неповнолітніх дітей у вищевказаний період, однак як було зясовано пізніше вказане рішення відповідно до діючого на той час законодавства не було б винесено, якщо б відповідач вказала про наявність в неї земельної ділянки у власності більше 0,6 га та отримання від користування вказаною земельною ділянкою доходу, про що відповідачем не було зазначено при зверненні за державною допомогою малозабезпеченим сім`ям. Через відсутність до часу звернення до суду з боку відповідача дій, які б свідчили про погашення нею боргу у повному обсязі, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву від 01.08.2017 року разом зі своєю довіреністю, в якій просив слухати справу за відсутності представника позивача, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягав у повному обсязі (а.с.24-25). Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за останньою відомою суду адресою, надала суду заяву від 01.08.2017 року, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила слухати справу за її відсутності (а.с.26). Жодних клопотань чи заяв на адресу суду не надала. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити судове рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подану позовну заяву разом з доданими документами, діюче та минуле законодавство з предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідачу [PERSON] разом зі складом її сім`ї, яка складалася на час призначення допомоги з відповідача та двох її неповнолітніх дітей, на підставі її заяви про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям від 17.12.2013 року (а.с.4-5) рішенням управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Харківської області була призначена державна соціальна допомога у період часу з 01.12.2013 року до 31.05.2014 року у розмірі 1664,55 грн. щомісячно (а.с.8). Одним з документів, які подавала відповідач для призначення вказаної допомоги була декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яку відповідач заповнила 17.12.2013 року і в якій не вказала наявність в неї на праві власності земельної ділянки площею більше 0,6 га та отримання доходу за користування вказаною земельною ділянкою (а.с.7). 04.06.2014 року відповідач самостійно звернулася до позивача із заявою про наявність в неї земельної ділянки площею більше 0,6 га та отримання доходів від здачі її в оренду та просила перерахувати державну соціальну допомогу, яка була їй призначена (а.с.10). Як було встановлено позивачем відповідач надала в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку площею 7,0581 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності серії ЯК №172530, виданого на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 12.04.2011 року за №213, кадастровий номер 6324282000:04:003:0311 (а.с.11) фермерському господарству «Труд-2012» на підставі договору №632428204007602 від 24.10.2012 року строком дії до 24.10.2022 року та за 2014 рік отримала дохід від здачі земельної ділянки в оренду у розмірі 3657,58 грн., що підтверджується копією довідки від 05.08.2015 року, наданої фермерським господарством «Труд-2012». У зв`язку з поданням відповідачем недостовірних даних про свій майновий стан позивачем спочатку було відмовлено [PERSON] у призначенні державної соціальної допомоги у подальший шестимісячний період, тобто з 01.06.2014 року (а.с.14), а згодом на підставі довідки від 18.06.2014 року комісією позивача було вираховано переплату державної соціальної допомоги відповідачу за період з 01.12.2013 року до 31.05.2014 року у розмірі 12312,20 грн. (а.с.16), з яких відповідач станом на 24.05.2017 року сплатила позивачу 1912,20 грн. та її борг перед поданням позову до суду склав 10400,00 грн., що підтверджується довідкою комісії позивача від 24.05.2017 року (а.с.18). При вирішенні вказаної справи суд керується нормами ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності) щодо законної сили нормативних актів, які визначали право на отримання чи відмову в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям станом на час звернення та отримання такої допомоги відповідачем по справі, оскільки позивач у своєму позові послався на норму закону та відповідний пункт постанови Кабінету Міністрів України, які на даний час втратили свою чинність без додаткового пояснення причин посилання на нормативно-правові акти, які не діють, до того помилившись в пункті постанови Кабінету Міністрів України, яка визначала право позивача не призначати відповідачу державну соціальну допомогу. Відповідно до редакції абзацу пятого ч.1 ст.7 Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям», який втратив чинність на підставі ЗУ «Про внесення зміни до статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» щодо соціального захисту сімей, члени яких мають у власності чи володінні земельні ділянки», який був прийнятий 19.05.2015 року та набрав законної сили 10.06.2015 року, та який був чинним на час призначення відповідачу вищезазначеної допомоги, державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків коли така земельна ділянка з незалежних від сім`ї причин не приносить дохід. Згідно з абзацом 5 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року за №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», який втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 року за №638 «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі Порядок), яка набрала законної сили 04.09.2015 року, однак була чинною на час призначення відповідачу державної соціальної допомоги, державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків коли така земельна ділянка з незалежних від сім`ї причин не приносить дохід. Відповідач мала у власності у період призначення їй державної соціальної допомоги з 01.12.2013 року до 31.05.2014 року земельну ділянку площею більше 0,6 га та отримувала від здавання її в оренду дохід, який не був врахований при призначенні державної соціальної допомоги відповідачу. Таким чином, судом встановлено, що права на отримання державної соціальної допомоги відповідач у вищезазначений період не мала, а тому незаконно отримала суму державної соціальної допомоги у вказаний період. Відповідно до п.28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення, зокрема, визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про осяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення та у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Таким чином, вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у звязку з чим позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Виходячи з норм ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивач був звільнений від його сплати на підставі п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved