Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

25 березня 2014 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON], прізвище якої було змінено на «[PERSON]», 05 серпня 2008 року був укладений кредитний договір №BL7729, за умовами якого відповідачу був встановлений ліміт кредитної лінії у сумі 185 000,00 грн. зі сплатою 34,95% річних у межах ліміту кредитної лінії за користування кредитними коштами, 66% річних за користування кредитною лінією понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим договором, сплатою винагороди у розмірі 3% від суми ліміту кредитної лінії та строком повернення кредитних коштів - до 31 липня 2009 року. Додатковою угодою № 1 від 01 червня 2012 року до вказаного кредитного договору сторони домовились, що станом на 01 червня 2012 року фактична заборгованість за кредитним договором становить 157 264,15 грн., строк повернення кредиту був визначений 01 червня 2015 року, а також були змінена відсоткова ставка за кредитним договором, а саме: за користування кредитними коштами встановлена відсоткова ставка у розмірі 17% річних, за користування кредитною лінією понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим договором - 34% річних. Однак, відповідач відповідно умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, яку вона у добровільному порядку не погашає. Враховуючи вищезазначені обставини позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків та пені у сумі 180 298,43 грн., та судові витрати понесені позивачем по даній цивільній справі у розмірі 1 802,98 грн. (а. с. 3-5). Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що вказаний кредитний договір та додаткову угоду до нього відповідачка підписала на прохання компаньйона - [PERSON], яка фактично отримала та розпоряджалась відповідними кредитними коштами, а також здійснювала сплату заборгованості за кредитом. У зв'язку зі смертю єдиної дитини відповідачка втратила контроль щодо погашення кредитної заборгованості та про наявну заборгованість дізналась лише на початку 2012 року (а. с. 98-100). Вислухавши пояснення, надані особами, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення даного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON], прізвище якої було змінено на «[PERSON]», 05 серпня 2008 року був укладений кредитний договір №BL7729, за умовами якого відповідачу був встановлений ліміт кредитної лінії у сумі 185 000,00 грн. зі сплатою 34,95% річних у межах ліміту кредитної лінії за користування кредитними коштами, 66% річних за користування кредитною лінією понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим договором, сплатою винагороди у розмірі 3% від суми ліміту кредитної лінії та строком повернення кредитних коштів - до 31 липня 2009 року. Також встановлено, що додатковою угодою № 1 від 01 червня 2012 року до кредитного договору №BL7729 від 05 серпня 2008 року сторони домовились, що станом на 01 червня 2012 року фактична заборгованість за даним кредитним договором становить 157 264,15 грн., строк повернення кредиту був визначений 01 червня 2015 року, а також були змінені відсоткові ставки за кредитним договором, а саме: за користування кредитними коштами встановлена відсоткова ставка у розмірі 17% річних, за користування кредитною лінією понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим договором - 34% річних, розмір якої застосовується до всієї суми основного боргу. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 8-14, 16-19, 20-21, 26). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № №BL7729 від 05 серпня 2008 року в частині погашення заборгованості та щомісячної сплати відсотків за використання кредитом не виконала належним чином, у зв'язку з чим станом на 12 березня 2013 року у неї виникла заборгованість у розмірі 180 298,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 157 264,15 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 19 145,79 грн. та пені у розмірі 3 888,49 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України, а також умовами договорів, укладених між сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного між сторонами договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у кредит, а остання, в свою чергу, має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, крім того, позивач за умовами договору має право у разі порушення боржником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, вимагати від останньої дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №BL7729 від 05 серпня 2008 року у розмірі 180 298,43 грн., та приймаючи до уваги, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору, а саме: не виконано зобов'язання з погашення кредиту та сплати процентів за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд критично оцінює посилання сторони відповідача на фактичне користування кредитними коштами іншою особою, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що відповідач самостійно, добровільно, без примусу, поставила свій підпис на вказаному договорі, що підтвердила у судовому засіданні. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1 802,98 грн., які підтверджуються платіжними дорученнями про сплату (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved