Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

24 листопада 2016 року представник ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в обґрунтування якого зазначив, що 30 травня 2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №150530-121313, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., та зобовязалася повернути отримані грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1120,00 грн., що разом складає 3120,00 грн. у строк до 26.06.2015 року. Однак відповідач [PERSON] порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 15 листопада 2016р. має заборгованість 23440 грн. 00 коп. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 23440 грн. 00 коп. за кредитним договором №150530-121313 від 30.05.2015 року та судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір №150530-121313, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., зобовязалася повернути отримані грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1120,00 грн., що разом складає 3120,00 грн. у строк до 26.06.2015 року (а.с.4). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом із умовами та правилами надання послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами, складає між нею та товариством договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак вказані зобовязання та вимоги закону відповідачем не виконані. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №150530-121313 від 30.05.2015 року між позивачем та відповідачем вбачається, що станом на 15.11.2016 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 23440 грн. 00 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2000 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 560 грн. 00 коп., заборгованості за пенею 20880 грн. 00 коп. (а.с.12-21). Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути суму заборгованості за договором кредиту та суму сплаченого судового збору з відповідача [PERSON] \~Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, то суд приходить до висновку про необхідність зменшення її розміру. Як встановлено судом, позивачем за період з 27.06.2015 року по 15.11.2016 року нарахована відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 20880 грн. 00 коп. Проте наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.\~\~\~\~\~\~ Частиною 3\~статті 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті\~3, частині 3 статті\~509 та частинах 1, 2 статті\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Отже, з урахуванням розміру нарахованої пені, який є значним, сплату суми тіла кредиту, що є істотною обставиною, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування», слід зменшити до 10 відсотків, тобто розмір пені становитиме 2088 грн., що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 3 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором у сумі 4648 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн.\~

Outcome: partial