Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2014 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 58 по вул. Курортній в с. Задонецьке Зміївського району Харківської області. На час смерті батька позивач проживав та був зареєстрований разом з ним за вищезазначеною адресою. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є він та його брат [PERSON], який у встановлений законом строк з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався. Вважає, що спадщину прийняв фактично, шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, однак, враховуючи, що за життя батько не отримав правовстановлюючий документ на будинок, вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. На задоволенні позову наполягають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані судові докази, суд дійшов до наступного. Cудом встановлено, що 12 березня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 429097, виданого виконкомом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області 13 березня 2014 року. (а.с. 10) Родинний зв'язок між померлим та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії VII-УР №0592340, відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON], [PERSON] (а.с.9) Мати позивача - [PERSON] померла 31 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №424442. (а.с.11) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді житлового будинку № 58 по вул. Курортній в с. Задонецьке Зміївського району Харківської області. З довідки № 2613, виданої 21 жовтня 2015 року КП «Зміївське БТІ», вбачається, що рішенням виконкому Готввальдівської районної ради народних депутатів від 19.08.1989 року № 401 було оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Задонецьке Зміївського району Харківської області, у тому числі і на житловий будинок № 58 по вул. Курортній на ім'я [PERSON] [PERSON] звертався до КП «Зміївське БТІ» з заявою про оформлення свідоцтва, але станом на 31.12.2012 року воно не було до оформлено належним чином. Житловий будинок збудований у 1957 році. (а.с. 13) Технічний паспорт на житловий будинок № 58 по вул. Курортній в с. Задонецьке Зміївського району Харківської області видано на ім'я [PERSON] (а.с. 15) Згідно довідки за № 531 від 02.10.2015 року, виданої Задонецькою сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] дійсно постійно проживав і був постійно зареєстрований за адресою: [INFO] по день смерті - 12 березня 2014 року. На момент смерті у спадковому будинку проживали і були зареєстровані: син [PERSON], невістка [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] Крім них, у період на день смерті [PERSON] і по теперішній час у будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. (а.с. 19) Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Таким чином, з 19 серпня 1989 року вказаний будинок належить юридично в цілому на праві власності [PERSON] З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Головного управління юстиції у Харківській області вбачається, що з заявами про прийняття або відмову від спадщини після померлого 12 березня 2014 року [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319, від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Нотаріальний процес оформлення спадщини регламентовано п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, а саме, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З відповіді державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Головного управління юстиції у Харківській області [PERSON] вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, можливе тільки після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Отже, колізія закону щодо виникнення права власності на нерухоме майно, яке відноситься до спадкової маси за законодавством, що діяло на час створення об'єкту нерухомості та відсутність державної реєстрації речового права на ім'я спадкодавця на час оформлення спадкових прав, унеможливлює в нотаріальному порядку оформити спадщину. Згідно з п. п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/2 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи, що [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом, на момент відкриття спадщини проживав разом з померлим 12 березня 2014 року батьком [PERSON] за адресою: с. Задонецьке Зміївського району Харківської області, вул. Курортна, 58, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved