overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно до укладеного договору № ВLаЖГА00043458 від 15.06.2011року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. На поточні потреби , термін повернення 15 червня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом . Процентна ставка 10 % річних . В зв*язку з систематичним невиконанням обов*язків по сплаті за відповідачем наявна заборгованість по поверненню заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом на 18.08.2015 року становить 15 649 (п'ятнадцять тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 67 коп., з них: прострочена до повернення сума Кредиту - 2 354,10 грн.; прострочені проценти за користування Кредитом - 493,09 грн.; прострочена комісія за управління Кредитом -1013,02 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 789,46 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з*явився , про день слухання справи повідомлена належним чином . Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно до укладеного договору від 26.05.2008 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та [PERSON] уклали кредитний договір № 004-28967-260508 . Згідно пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 Довору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій . Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного зобов'язань за цим договором. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн.. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Станом на 31.07.2015 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором , в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі на загальну суму 3 402 грн. 42 коп. , яка складається з: тіло кредиту:- 3 402 грн. 42 коп .; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Просять стягнути з відповідача дану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та зазначив, що 8 лютого 2006 року померла його мати [PERSON]. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], виявив бажання прийняти син спадкодавця [PERSON], який являється спадкоємцем за законом.. Проте вчасно позивач не зміг звернутись до нотаріальної контори, так як не знав про наявність державного акта на право власності на земельну ділянку та свідоцтва на майновий пай, виданих на імя померлої [PERSON], тому строк для прийняття спадщини був ним пропущений, в звязку з чим просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, в подальшому подала до суду про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідач в судове засідання не зявилась, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 08.02.2006 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-БВ № 025257 від 9 лютого 2006 року), яка була матірю [PERSON]. [PERSON]. належить до спадкоємців першої черги, так як є сином спадкодавця. Останній, як встановлено під час судового розгляду, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON]. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори та не подав заяву про прийняття спадщини, так як останньому не було відомо про наявність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивачка слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Указуючи, що вони зареєстрували шлюб 23 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 219, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти мешкають з позивачкою. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON], в судовому засідання, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 червня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 114446, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції Донецької області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 273958 виданим відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міського управління юстиції у Донецькій області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 200410 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.3, 4). Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки, небажання мешкати однією сімєю. Сторони до примирення не прийшли, з травня 2015 року мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 16 червня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею, а відповідач проживає від неї і дочки окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння через несумісність характерів, на цьому підґрунті у них виникають сварки та скандали. Позивач зазначила, що вона і відповідач взагалі не розуміють одне одного, вони не можуть прийти до спільного рішення щодо сімейних відносин та ведення домашнього господарства. Вони неодноразово намагалися налагодити ситуацію в сімї, проте всі зусилля виявилися марними. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, із позовом до суду про розірвання шлюбу вона звернулася, щоб запобігти загостренню і так напруженої ситуації в їх сімї. Просила шлюб розірвати з залишенням їй теперішнього прізвища [PERSON]. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.9). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.10). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області 16 червня 2007 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] народження 05 жовтня 2007 року (а.с.6), яка проживає з позивачем у справі. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна, що зазначено нею в письмовій заяві до суду. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених нею витрат зі сплати судового збору в сумі 121,80 грн. згідно квитанції на а.с.1, прийшовши до висновку, що обидві сторони у даному випадку не вжили всіх можливих заходів до збереження їх сімї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 18 червня 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісність характерів та відсутності взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин, проживають окремо, подальше сімейне життя та збереження сімї неможливе. Спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 003643, виданого 18 червня 2005 року Виконкомом Талаковської селищної ради м. Маріуполя Донецької обл.., держава Україна, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ковчий) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року, актовий запис № 09. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 032406 виданого 12 грудня 2005 року виконкомом Талаківської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач з врахуванням уточнень звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості , посилаючись на те, що згідно до укладеного договору 22.03.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 25-712/03-2006А (відповідно до Додаткової угоди реєстраційний номер кредитного договору було змінено №10116473000) , згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 288,00 дол.США з розрахунку 12,5 % річних на строк з 22.03.2006 року до 22.03.2012 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі:377 561,39 грн., з яких: Тіло кредиту - 197 382,07 грн.;Відсотки - 180 179,32 грн.; Просять стягнути з відповідача дану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подали заяву в якій позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони мають на праві власності чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі крім них зареєстрований відповідач [PERSON], який не є власником зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] є чоловіком [PERSON] Відповідач зареєстрований в спірній квартирі, але тривалий час більш ніж шість місяців не проживав в зазначені квартирі. Відповідач не приймав участі в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг, постійно проживає на території Російської Федерації з грудня 2014 року. Позивачі просили суд визнати відповідача[PERSON] таким, що втратив право на житло в спірній квартирі, тому що відповідач не проживає в ній більш ніж шість місяців без поважних причин. Позивачі надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглядати справу в заочному порядку за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив Суд ухвалив слухати справу заочно за відсутності сторін на підставі ст.ст.197, 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення в результаті відсутності цієї особи довше встановленого терміну проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що в спірній кватирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON], 1966 року народження. Позивач [PERSON] та члени його сім'ї є власниками спірної квартири на праві спільної сумісної власності (а.с.6). Відповідач [PERSON] не проживає постійно в спірній квартирі з листопада 2014 року, особистих речей його в квартирі не має, перешкод йому у користуванні квартирою ніхто не чинить, поштову кореспонденцію не отримує, комунальні послуги не сплачує. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи. При таких обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на житло [ADDRESS], оскільки не проживає в спірній квартирі більш ніж шість місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції Луганської області актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією родиною у звязку з непорозуміннями, які виникали в родині, щодо різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливі. Син проживає з матірю, спір про поділ майна відсутній. До судового засідання сторони надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, як слідує з позову, спір про їх місце проживання між сторонами відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, які наведені у позовної заяві, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, та інтересах їх спільних дітей. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2002 року, від якого має малолітню дочку. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, щодо стягнення аліментів позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.09.2002 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами з боку позивачки не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.9) убачається, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини з нього слід стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved