Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь 6 500 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 30 жовтня 2017 року [PERSON] під приводом того, що займеться виготовленням металевих дверей з укладенням замовлення про таке, заволодів її коштами в сумі 5500 грн. як передоплатою на виконання замовлення. 06 листопада 2017 року вона, [PERSON], передала відповідачу решту коштів у сумі 1000 грн. Таким чином, [PERSON] заволодів її грошима у сумі 6 500 грн., які використав на власні потреби. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України та засуджений до покарання з випробуванням та йому встановлено іспитовий строк два роки. Оскільки, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов'язання, вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце, час та дату розгляду справи. Однак, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у його та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 10 квітня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України та засуджений до покарання з випробуванням та йому встановлено іспитовий строк два роки (а.с. 7-9). Вищевказаним вироком встановлено, що30 жовтня 2017 року [PERSON] шляхом обману, під приводом того, що займеться виготовленням металевих дверей з укладенням замовлення про таке, заволодів майном потерпілої [PERSON] в сумі 5500 грн. як передоплатою на виконання замовлення. 06 листопада 2017 року [PERSON] шляхом обману заволодів рештою майна потерпілої - грошима у сумі 1000 грн. для виконання замовлення та виготовлення дверей. Таким чином, [PERSON] заволодів грошима потерпілої у сумі 6 500 грн., які використав на власні потреби. Згідно з ч. 1, ч. 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач [PERSON] не зверталася із відповідним цивільним позовом. Звернулася в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок злочинних дій відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином підставна та обґрунтована, ґрунтується на належних та допустимих доказах, а відтак таку позовну вимогу слід задовольнити у повному обсязі у розмірі 6 500 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved