Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

26 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 11.04.1992 року вона разом з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери, не можуть знайти спільну мову з сімейних питань та відсутність порозуміння. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися 17.01.2015 року. Тому, посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 11 квітня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Новопетрівській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області, (актовий запис № 2), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-АП № 319540. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ФП № 081973. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, сторони з 17.01.2015 року не проживають разом, а тому шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами розірванню. Клопотання позивача про залишення їй, після розірвання шлюбу, прізвища «Скіданова» підлягає задоволенню. В силу ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved