overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що між нею та відповідачем 18.11.1995 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 450 грн. на місяць, що на її думку недостатньо для утримання дитини. Зазначила, що відповідач працює в Ізяславському РЕМ, а тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно. В судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач прибув в судове засідання, позовні вимоги визнав. Зазначив, що на даний момент працює в Ізяславському РЕМ, отримує заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18.11.1995 року. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31.10.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу [INFO] донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 23.01.2017р. №63, виданою Новосільською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, та не заперечується відповідачем. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом На підставі вищевикладеного, суд вважає за потрібне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25 січня 2017 року до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що між нею та відповідачем 28.05.1999 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 25% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач прибув в судове засідання, позовні вимоги визнав. Зазначив, що на даний момент отримує пенсію в розмірі 3000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.05.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу [INFO] син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 24.01.2017р. №567, виданою КП «Житлосервіс», м.Ізяслав Хмельницької області, та не заперечується відповідачем. Відповідач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER], та, за його твердженням, отримує пенсійне забезпечення в розмірі 3000, 00 грн. щомісячно. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом На підставі вищевикладеного, суд вважає за потрібне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25 січня 2017 року до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

25 січня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, з червня 2016 року проживають окремо. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, тому просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 3). Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила змінити її прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2014 р., який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~942, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №\~292487. При укладанні шлюбу позивачка змінила прізвище «Драгун» на «Цивата» (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20 травня 2015 року серії І-КИ №\~539194 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини між сторонами на цей час немає. Дитина залишиться проживати разом з матірю (позивачка). За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с. 1), на підставі ст.\~88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

25 січня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.01.2014 року, до цього перебували у цивільному шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON]. З 25 жовтня 2016 року з відповідачем однією сім'єю не проживають, син мешкає разом із нею, [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

25 січня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 01.08.2013 року. Посилався на те, що 01 серпня 2013 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 25 903 грн. 07 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1\~490 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 19 532 грн. 07 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 170 грн. 60 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 209 грн. 67 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 01 серпня 2013 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 25 903 грн. 07 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1\~490 грн. 73 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 19 532 грн. 07 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 170 грн. 60 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 209 грн. 67 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

25 січня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 14.08.2012 року. Посилався на те, що 14 серпня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 31 996 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 723 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 24 598 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 674 грн. 06 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 499 грн. 82 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 14 серпня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 31 996 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 723 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 24 598 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 674 грн. 06 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 499 грн. 82 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 1984 року в Теплицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 25, вказавши, що на протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через різні погляди на життя і тому між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично в шлюбі не проживають з березня 2010 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гарбуз». Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1984 року. Шлюб зареєстрований в Теплицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 25. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй прізвище «Гарбуз». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] являється інвалідом 2 групи загального захворювання і відповідно до ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до[PERSON], просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.07.2013 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги у них не склалося. В ході спільного проживання виявилося, що у них абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, у звязку з чим між ними стали виникати часті конфлікти. Близько півтора року вони не живуть разом і на даний час фактично стали чужими людьми один для одного. Їхнє з відповідачкою подальше спільне життя є неможливим і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам їхньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 27.03.2018 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 27.03.2018 року, якою не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.01.2018 року. Від спільного сумісного проживання у них народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

25 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 01 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 507. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд\~вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 507, про що свідчить свідоцтво про шлюб(а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved