Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

26.05.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 120/08-А від 23.04.2008 року в розмірі 216 819,15 грн. В позові посилається на те, що 23.04.2008 року між АКБ «Золоті ворота» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Золоті ворота») та [PERSON] (далі - відповідач-1) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 120/08-А, відповідно до умов якого банк надав відповідачу-1 грошові кошти в розмірі 33 346,00 дол. США, строком до 22.04.2015 року, зі сплатою 10,5 % процентів річних за його користування. Позивач зазначає, що банк свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, разом з тим відповідач-1 порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 17.03.2015 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 8 130,01 дол. США (еквівалент 176 993,42 грн.) та 39 825,73 грн., а всього 216 819,15 грн. Також, позивач посилається на те, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором, 23.04.2008 року між позивачем та [PERSON] (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання відповідачем-1 зобов'язань по Кредитному договору № 120/08-А від 23.04.2008 року. На підставі вищевикладеного, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання, не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 23.04.2008 року між АКБ «Золоті ворота» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Золоті ворота») та [PERSON] (далі - відповідач-1) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 120/08-А (а.с.10-14). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Банк зобов'язався 23 квітня 2008 року надати Позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 33 346,00 дол. США, а Позичальник зобов'язався на умовах, передбачених Кредитним Договором, повернути кредит у терміни, встановлені Графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань Позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору), але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 22 квітня 2015 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 10,5 % річних. Встановлено, що ПАТ «Банк Золоті ворота» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснило видачу відповідачу-1 кредитних коштів. Згідно п.3.2.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.4.1.1. Кредитного договору, у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. Договору, та/або строків сплати процентів, та/або комісійної винагороди Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У разі, якщо заборгованість Позичальника перед Банком виражена в іноземній валюті - розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості Позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені. В п. 4.1.3. Кредитного договору встановлено, що Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань за Договором. Так, відповідач-1 скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 17.03.2015 року у відповідача-1 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 8 130,01 дол. США (еквівалент 176 993,42 грн.) та 39 825,73 грн., а всього 216 819,15 грн., яка складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 7 655,12 дол. США (еквівалент 166 654,88 грн.); сума простроченої заборгованості за відсотками - 474,89 дол. США (еквівалент 10 338,53 грн.); сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 5 787,36 грн.; пеня за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, розрахована за період з 17.03.2012 по 16.03.2015- 34 038,37 грн. (а.с.6-9). Крім того, судом встановлено, що в забезпечення вищезгаданого Кредитного договору між АКБ «Золоті ворота» та [PERSON] (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки №120/П-А-08 від 23.04.2008 року, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання відповідачем-1 зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 120/08-А від 23.04.2008 року (а.с.17-18). Згідно п.1.3. Договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право вимагати виконання зобов'язань за Кредитним договором як від Боржника з Поручителем разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність забезпечення виконання кредитних зобов'язань у вигляді поруки, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість по Кредитному договору № 120/08-А від 23.04.2008 року. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розмір пені становить 34 038,37 грн.. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру неустойки можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на усі наявні матеріали, суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до 5000,00 грн. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 938,91 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial