Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

24 листопада 2014 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів, у якій просив позбавити [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON]; позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON]; стягувати з [PERSON] на користь дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей, стягувати з [PERSON] на користь неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Ухвалою суду від 13 січня 2015 року позовні вимоги в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь неповнолітнього сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини - залишено без розгляду. В обґрунтування позову орган опіки і піклування зазначає, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON]. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст. 135 СК України. Жодного з покладених законом батьківських обов'язків щодо дітей відповідач не виконує. Починаючи з 15.09.2014 року діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі, що проживає в сім'ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батьки свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, з самого народження вихованням дітей не займаються, не утримують їх, навчанням [PERSON] не цікавиться. Діти проживають разом з матір'ю, по [ADDRESS]. У кімнаті антисанітарні умови, безлад, всюди розкидані речі, присутній не приємний запах, діти неохайні, недоглянуті, без супроводу матері гуляють по місту. З метою вирішення подальшої долі дітей та захисту їх інтересів виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради вважає, що в зв'язку з тим, що відповідач повністю самоухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання, матеріального утримання та розвитку неповнолітніх дітей, наявні всі підстави, для позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача надала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні надала суду пояснення, позовні вимоги просить задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши у судовому засіданні пояснення всіх присутніх осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 26 вересня 2014 року [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.8,9). 15.09.2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] взято на облік служби у справах дітей, як таких, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батьки мати [PERSON] вихованням дітей не займається, не утримує їх, навчанням [PERSON] не цікавляться, не піклуються про їх стан здоров'я, зловживають алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. З актів обстеження умов проживання [PERSON] від 15.08.2014 р, 12.09.2014 р., 09.10.2014 р. служби у справах дітей вбачається, що діти проживають з матір'ю на [ADDRESS]. У кімнаті антисанітарні умови, безлад, всюди розкидані речі, пляшки з-під спиртних напоїв, присутній неприємний запах, на ліжку у дітей відсутня чиста постільна білизна, діти неохайні, недоглянуті. Встановлено, що 12.09.2014 року [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння поводила себе агресивно, неадекватно. 19.10.2014 року взагалі була відсутня за місцем свого проживання, її співмешканець [PERSON] перебував в стані алкогольного сп'яніння, в кімнату перебували сторонні люди сумнівної зовнішності, малолітній [PERSON] без нагляду матері гуляв на вулиці, голодний, одягнений не по сезону (а.с.12-14). Згідно свідчень керівника ОСББ «Маш-Буд» від 13.10.2014 року № 1685 з'ясовано, що за весь час проживання в гуртожитку між [PERSON] і сусідами склалися неприязні відносини, оскільки [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння. Вчиняє сварки з мешканцями будинку, висловлюється до них нецензурною лайкою, висловлює слова погрози. Веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням, утриманням та розвитком дітей [PERSON] та [PERSON], що може спричинити реальну загрозу здоров'ю життю дітей (а.с.17-23). З довідки дошкільного навчального закладу № 5 від 22.10.2014 року вбачається, що [PERSON] відвідував заклад з 05.09.2014 року до 10.10.2014 року. Садочок [PERSON] відвідував несистематично, пропускав заклад без поважних причин, батьківську плату за відвідування садочка [PERSON] сплачувала невчасно, приходила до садочка на підпитку (а.с.24). Відповідно до інформації Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 20.10.2014 року № 19278 [PERSON] протягом 2012-2014 року неоднарозово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 178, 173-2, 173, 184 КУпАП. Відповідно до облікових категорій Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області [PERSON] з 23.01.2014 року перебуває на обліку сімейних насильників (а.с.26). З інформації міського центру зайнятості від 14.10.2014 року № 02,1881 встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку, як безробітна (а.с.28). Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради - визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.6-7). Дані обставини не оспорювались сторонами та підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи. Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 цього Закону батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та є хронічними алкоголіками та наркоманами. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина та ін. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не виконувалися покладені на неї обов'язки по вихованню та утриманню дітей, вона свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей: не виявляє щодо них батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей не виконує. Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, на даний час офіційно не працює. За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинна та спроможна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі, зазначеному в позові. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved