Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

25\~травня 2021\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом та\~просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка або до досягнення нею 23 років. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 05 червня 2009 року. Відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка на денній формі навчання; будь-якого доходу не отримує. Позивач самостійно оплачує освітні послуги доньки. За рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року відповідач щомісяця сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) у період з 23 листопада 2016 року до 23 травня 2021 року. На даний час відповідач надалі має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в період її навчання, оскільки офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові, крім того не заперечувала, що відповідач працює комірником на ТОВ «УМС Поліестер» та отримує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 10500,00 гривень на місяць і аліменти на дочку, коли вона була неповнолітньою, у розмірі ј частини від заробітку відповідача складали суму 2630,00 гривень. Також пояснила, що прізвище « [PERSON] » вона прийняла після реєстрації теперішнього шлюбу. Відповідач у судовому засіданні вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] на період її навчання, але у розмірі меншому ніж просить позивач, оскільки 1/4 частина його заробітку є дуже значною сумою для нього, при цьому він має на утриманні ще дві малолітні дитини, працює комірником на ТОВ «УМС Поліестер» та отримує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 10500,00 гривень на місяць. Крім того підтвердив, що позивач [PERSON] є його колишньою дружиною та матір`ю їх спільної дочки [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 26 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 279 від 13 червня 2003 року. За даними довідки № 113, яка надана 17 травня 2021 року Київським університетом імені Бориса Грінченка, [PERSON] дійсно навчається на денній платній формі навчання в Київському університеті імені Бориса Грінченка; термін навчання з 01 вересня 2020 року до 30 червня 2024 року; за навчальний період 2020-2021 року сплачено 20300,00 гривень, про що також свідчить договір про підготовку фахівців за освітньою програмою першого (бакалаврського) рівня № 97/20д, укладеного 18 вересня 2020 року між Київським університетом імені Бориса Грінченка та [PERSON] для [PERSON] , предметом якого є надання освітньої послуги. Відповідач має також неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , про свідчать копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 268 від 07 жовтня 2013 року та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 серпня 2020 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 131 від 13 серпня 2020 року. Також судом встановлено, що позивач є матір`ю спільної з відповідачем дочки [PERSON] , [INFO] , що у судовому засіданні визнав відповідач, а відповідач працює комірником на ТОВ «УМС Поліестер» та отримує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 10500,00 гривень на місяць, що у судовому засіданні визнала позивач, тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Також суду надано: копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 17 серпня 2002 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, де вказано, що 17 серпня 2002 року у Мереф`янській міській раді Харківського району Харківської області одружились [PERSON] та [PERSON] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 116 від 17 серпня 2002 року; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції, де вказано, що 05 червня 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , запис № 225 від 05 червня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, \~з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на один місяць працездатних осіб в період з 01 липня 2021 року по 01 грудня 2021 року встановлений у розмірі 2379,00 гривень. Враховуючи що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денній формі навчання Київського університету імені Бориса Грінченка і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, прожитковий мінімум на місяць працездатної особи станом на день розгляду справи визначений у розмірі 2379,00 гривень, Ѕ частина якого складає 1189,50 гривень, відповідач отримує заробітну плату у розмірі в середньому 10500,00 на місяць, має на утриманні, ще двох малолітніх дітей, тому з урахуванням того, що спільна дитина сторін проживає з матір`ю і саме вона несе основний тягар її утримання, тому визначений розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача є дещо більшим ніж 1/2 частина вищевказаного прожиткового мінімуму і приблизно дорівнює 1/8 частині середньомісячної заробітної плати відповідача. До посилань позивача на те, що розмір аліментів має складати ј частину від усіх видів заробітку (доходів), тому, що такий розмір аліментів був визначений за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року, суд ставиться критично і не приймає до уваги, оскільки станом на день розгляду питання про призначення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги змінились обставини, які підлягають врахуванню, при визначенні розміру аліментів і судом враховано, що не зважаючи, що після досягнення [PERSON] повноліття, заробітна плата відповідача залишилась у тому ж розмірі - його матеріальний стан змінився. Так, з народженням [INFO] дочки [PERSON] на утриманні відповідача знаходяться двоє малолітніх дітей, при цьому у 2017 році [PERSON] було 3 роки, у 2019 році він досяг шестирічного віку і відповідно на день розгляду вказаної справи врахуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а не до 6 років, як було станом на день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Також суд розцінює критично посилання позивача, що вона має сплачувати за навчання 20300 гривень за договором про надання освітніх послуг. Суд такі посилання до уваги не приймає, оскільки відповідач не є стороною вказаної угоди, а позивач не надала доказів на підтвердження, що батько дитини надавав згоду на укладання такого договору і має за цим договором зобов`язання по його виконанню. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial