Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

25.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь останньої на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2016 року і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що сторони у справі мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який з моменту народження проживає та повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач не виконує добровільно батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, у зв'язку із чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року скасовано, а справу призначено до розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд постановити рішенням, яким стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина - [PERSON] у розмірі 4 000 грн., зважаючи на ті обставини, що дитина знаходиться на повному утриманні матері, хворіє, потребує лікування, батько жодної участі в матеріальному утриманні не приймає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів з нього у розмірі встановленому законом, а не у розмірі заявленому до стягнення позивачем. Зазначив, що не працює, не має постійного доходу, утримує себе та матір пенсійного віку за рахунок мінливих заробітків. Вислухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено що 23 січня 2010 року народився [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серпії [NUMBER], виданого 17.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва. Відповідно до даних свідоцтва батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] постійно проживає разом з матір'ю [PERSON], та перебуває на повному її утриманні. Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, відповідачем надано суду не було. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України визначається в разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Станом на час розгляду справи у суду відсутні докази, що свідчили б про непрацездатність відповідача. Відповідно до листа Головного управління ДФС у Київській області № 2097/9/10-36-08-03-11 від 07.09.2016 року, інформація щодо доходів [PERSON] за період з 01.07.2015 року по 30.06.2016 року відсутня. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи те, що батько є працездатним, перестав надавати допомогу на утримання малолітньої дитини, на користь інших осіб аліменти з відповідача не стягуються, суд надходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», та надходить до висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 689 гривень, щомісячно, починаючи з 25.07.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 551,20 грн. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial