Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

26 березня 2018 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 20.06.2008 року відповідач отримав у позивача платіжну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 3400,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 14788,95 грн., яка складається з: 2997,60 грн. заборгованість за кредитом; 10849,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи в сумі 250 грн. штраф (фіксована частина) та 692,33 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 14788,95 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 1762,00 грн. Ухвалою судді від 30.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Ухвалою суду від 24.04.2018 року судове засідання відкладено через першу неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не зявився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 24.04.2018 року та 16.05.2018 року не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав, судові повістки направлялись йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернені підприємством поштового звязку з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Зважаючи на те, що судом вживались всі можливі заходи для виклику відповідача в судове засідання, та з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі відповідача, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 20.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], шляхом підписання сторонами заяви на отримання платіжної картки і ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу платіжну картку з кредитним лімітом 3400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дій визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Довідкою про умови кредитування передбачено, що відповідач мав сплачувати кредит частинами до 25-ого числа кожного місяця в сумі 7 % заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідачем зобовязання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача з серпня 2008 року почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, у звязку з чим станом на 28.02.2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 14788,95 грн., яка складається з: 2997,60 грн. тіло кредиту; 10849,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи в сумі 250 грн. штраф (фіксована частина) та 692,33 грн. штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2008 року в загальній сумі 14788,95 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved