Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

25.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось із вищевказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю, розташовану по вул. Косовського (вул. Січневого повстання), 47 в м.Одесі загальною площею 1\~354,0 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 12.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №23/КВ-07. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 350\~000 дол.США строком до 11.07.2017 року або достроково зі сплатою 19,5% річних у національній валюти, 14% річних у доларах США, 12,5% річних у євро за користування кредитом. Виконання зобовязання за кредитними договорами було забезпечено іпотечним договором від 12.07.2007 року - реєстровий №23/Zkin-07. За умовами іпотечного договору відповідач передала в іпотеку банку нежитлову будівлю, розташовану по вул. Косовського (вул. Січневого повстання), 47 в м.Одесі загальною площею 1\~354,0 кв.м. Позивач стверджував,\~що через\~неналежне виконання\~позичальником \~умов кредитного\~ договору\~ станом на 09.09.2014 року виникла заборгованість перед банком у загальному розмірі 6\~132\~678, 91 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачем був обраний спосіб захисту порушеного права як звернення в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №23/КВ-07 стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «Дельта Банк» права на продаж цього майна будь-якій особі-покупцеві. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу без участі банку, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (офіційний сайт Малиновського районного суду м.Одеси), про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №23/КВ-07. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 350\~000 дол.США строком до 11.07.2017 року або достроково зі сплатою 19,5% річних у національній валюти, 14% річних у доларах США, 12,5% річних у євро за користування кредитом. Виконання зобовязання за кредитним договором №23/КВ-07 було забезпечено іпотечним договором, укладеним між банком та відповідачем. Іпотечний договір у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (реєстровий номер 1432). Як вбачається із тексту договору сторонам розяснені його наслідки. Так, відповідно до п.1.2 договору іпотеки відповідач передала в іпотеку банку нерухоме майно нежитлову будівлю, розташовану по вул. Косовського (вул. Січневого повстання), 47, загальною площею 1 354,0 кв.м. Предмет іпотеки належить на праві власності іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.05.2006 року, зареєстрованому в реєстрі права власності на нерухоме майно 04.05.2006 року, реєстраційний номер 2349293. За пунктом 2.1.4 іпотечного договору банк отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані положення договору відповідають загальним засадам ЦК України, Закону України «Про іпотеку». Станом на 09.09.2014 року через порушення [PERSON] умов кредитного договору №23/КВ-07, а саме взятих на себе зобовязання в частині повернення кредиту щомісячними платежами утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку в загальному розмірі становить 6\~132\~678, 91 грн. Позивачем в межах ст.16 ЦК України, спеціального закону «Про іпотеку» обраний такий спосіб захисту порушеного права як звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - нежитлову будівлю, розташовану по вул. Косовського (вул. Січневого повстання), 47 в м.Одесі загальною площею 1 354,0 кв.м. За ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В\~цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положення\~ ч. 1 ст. 12 цього Закону не є\~перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у\~встановленому законом порядку. Обрання такого судового способу захисту права банку узгоджується, зокрема, із статтями 572, 575 ЦК України, іпотечним договором, \~Постановами Верховного Суду України\~від 14.09.2016 у справі № 6-1219цс16, від 2.11. 2016 в справі № 6-2457цс16, тощо. Відповідно до вимог закону та іпотечного договору банком 20.20.2014 року [PERSON] була направлена відповідна вимога №31.4-08/11326/14. За своїм змістом вказана вимога відповідає вимогам закону. В добровільному порядку вимоги [PERSON] не виконані. При вирішенні спору суд враховує, що порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований\~статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. За ст.38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Враховуючи викладене, вимоги банку є обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи.

Outcome: approved