Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

25 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18332, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Головкіною Я.В., про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором № 897194578 від 11 листопада 2019 року за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року у розмірі 21 597,75 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у серпні 2021 року йому стало відомо, що в провадженні приватного виконавця Сидорук Л.В. перебуває виконавче провадження № 66358280 з примусового виконання виконавчого напису № 18332 від 12.03.2021, виданого приватним нотаріусом Головкіною Я.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 22 797,75 грн. З цим виконавчим написом позивач не згодний, оскільки у приватного нотаріуса не було жодних підстав для його вчинення за наступних підстав. По-перше, нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є електронним документом, підписаним за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, не посвідчений нотаріально, і Законом не передбачена можливість вчиняти виконавчий напис на такому договорі. По-друге, приватний нотаріус не пересвідчився при вчиненні виконавчого напису про наявність повідомлення відповідачем позивача про заборгованість за тридцять днів до вчинення виконавчого напису. По-третє, позивач не погоджується з сумою заборгованості, оскільки сторони кредитного договору погодили строк кредитування до 18.11.2019, тобто до цього строку позикодавець має право нараховувати проценти за користування кредитом, і таке право припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, у зв`язку з чим розмір заборгованості повинен бути 8112,75 грн., а не 21 597,75 грн., як зазначено у виконавчому написі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору за подачу позову у сумі 908 грн., заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн., а також на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 6000 грн. 27 серпня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, витребувано докази за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року за заявою позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 18332, вчиненого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів (а.с. 38), не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 09 вересня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали суду від 27.08.2021 надійшла копія постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.09.2021. 22 вересня 2021 року від відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання ухвали суду від 27 серпня 2021 року надійшли витребувані докази Станом на час розгляду справи від приватного нотаріуса Головкіної Я.В. витребувані письмові докази не надійшли, будь-які пояснення у справі також він третьої особи не надходили. Відповідно до інформації, розміщеної у вільному доступі на офіційному сайті Мін`юст України - у Єдиному реєстрі нотаріусів відсутній приватний нотаріус Головкіна Яна Вікторівна. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 11 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір № 897194578, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 7250 грн. строком на 7 діб, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, та у розмірі 620,50 % річних за фактичний час користування кредитом. Строк дії Договору починається з моменту його укладання та становить 7 днів (пункти 1.1 - 1.6 Договору) (а.с. 15-16). Крім того, пунктом 4.4 Договору визначено, що сторони погодили, що проценти, нараховані згідно п.п. 4.2 та 4.3 Договору після закінчення строку Кредиту, визначеного п.п. 1.3 Договору, є процентами, що нараховуються за понастроковое користування грошовими коштами, в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (а.с. 15 зворотній бік). Згідно з Графіком розрахунків, який є Додатком до Договору № 897194578 від 11.11.2019, сторони погодили термін платежу 18.11.2019 у розмірі 8112,75 грн. з урахуванням нарахованого проценту (а.с. 42 зворотній бік). 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис № 18332 про звернення стягнення з [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором 897194578 від 11 листопада 2019 року, укладеним з ТОВ «Манвіео Швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 63 від 28 січня 2020, є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 , реєстр прав вимоги № 3 від 29.01.2021, є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованість за Кредитним договором 897194578 від 11 листопада 2019 року . Строк платежу за Кредитним договором 897194578 від 11 листопада 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2021 по 27.02.2021, у розмірі 21597,75 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7250,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 10 722,75 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3625,00 грн., за вчинення виконавчого напису 1200,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 22 797,75 грн. (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 03.08.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66358280 з виконання виконавчого напису № 18332, виданого 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 22 797,75 грн. (а.с. 14) Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75, далі - Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Крім того, з наданих відповідачем копій документів на підтвердження права вимоги за Кредитним договором № 897194578 від 11.11.2019, укладеним між ТОВ Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] , вбачається, що даний кредит був відступлений ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, тобто до укладення кредитного договору з [PERSON] 11.11.2019. У подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» відступило права вимоги за Кредитними договорами Товариству «ФК «Онлайн Фінанс» згідно Договору Факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, тоді як Додаткова угода між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» була підписана у жовтні 2020 року (а.с. 44-22). Додаток № 1 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 представляє собою пустий бланк без зазначення № реєстру, дати, а також відсутні відомості у таблиці під назвою «На умовах Договору Клієнт відступає Фактору наступні Права вимоги до наступних Боржників:» (а.с. 47). Отже, з вказаних документів не вбачається факт отримання відповідачем права вимоги за Кредитним договором № 897194578 від 11.11.2019, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу на те, що у виконавчому написі приватним нотаріусом були зазначені інші документи на підтвердження відступлення права вимоги між фінансовими установами за Кредитним договором № 897194578 від 11.11.2019 (а.с. 13). Крім того, суду не доведений факт повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також не надано доказів на підтвердження отримання цієї вимоги позивачем. Що стосується доводів позивача про безпідставного посилання нотаріусом у виконавчому написі на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 вересня 2021 року, прийнятої у справі № 910/10374/17. Зазначене вище дає суду підстави для визнання спірного виконавчого напису № 18332 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 13 серпня 2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Вовк М.В. укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 21), до якого додано ордер на надання правничої допомоги (а.с. 19), акт приймання-передачі правничої допомоги у розмірі 6000,00 з детальним описом наданих послуг (а.с.22), копію розрахункової квитанції серії АВ-ТБ № 002144 про сплату 6000,00 грн. у рахунок надання правничої допомоги за договором від 13.08.2021 (а.с. 20). Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про часткове стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. за виключенням 1000 грн. за ведення справи у суді першої інстанції, оскільки справа розглянута в спрощеному позовному провадженні без участі сторін. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений останнім судовий збір при подачі позову у розмірі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved