Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

26 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 29 жовтня 2010 року між нею та [PERSON] було укладено угоду у простій формі, відповідно до якої вона надала відповідачці в борг 2800 гривень, про що остання надала розписку та зобов'язалась до 30 листопада 2010 року повернути їй вказані кошти. Зазначила, що після 30 листопада 2010 року вона неодноразово зверталася до відповідачки по справі з проханням повернути борг, однак відповідач не повертає вказаних коштів та постійно ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Позивачка виконала взяті на себе зобов'язання та передала 29 жовтня 2010 року у позику [PERSON] гроші у сумі 2800 гривень. У зв'язку із вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким стягнути із [PERSON] грошовий борг у сумі 2800 гривень та судові витрати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВН №009910 від 31.01.2014 року та угоди №48/ц від 10 листопада 2013 року, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою з рекомендованим повідомленням. Окрім того, у матеріалах справи присутня розписка відповідачки, якою вона була повідомлена, що розгляд справи відбудеться 31 січня 2014 року о 08 годині 30 хвилин (а.с.15). Про причини неявки суд не повідомила, заперечень не надала, клопотань про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи від неї не надійшло. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із оригіналу розписки від 29 жовтня 2010 року судом встановлено, що [PERSON] позичила у [PERSON] кошти у сумі 2800 гривень, які зобов'язалася повернути протягом одного місяця. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), або на першу вимогу позикодавця, тобто [PERSON] повинна була повернути [PERSON] грошові кошти, однак цього не зробила, про що свідчить наявність оригіналу договору позики у [PERSON] Відповідно ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто [PERSON] порушила зобов'язання взяте перед [PERSON] Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прострочила виконання зобов'язання, оскільки відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а оскільки у договорі позики не зазначені проценти, тому [PERSON] повинна повернути [PERSON] грошові кошти у сумі 2800 гривень. Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наявність оригіналу договору позики у [PERSON] підтверджує те, що між нею та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, [PERSON] повинна була повернути [PERSON] грошові кошти у сумі 2800 гривень до 29 листопада 2010 року, так як зазначено у договорі. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А оскільки, [PERSON] не заявляє вимоги щодо стягнення із [PERSON] індексу інфляції за весь час прострочення та процентів, а лише заявила вимогу про стягнення основної суми боргу, тому суд приходить до висновку, що із [PERSON] потрібно стягнути на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 2800 гривень. По-скільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному об'ємі, тому суд відповідно ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по оплаті судового збору згідно квитанції №0F2А51781 від 26 листопада 2013 року у сумі 229 гривень 40 копійок, а також судові витрати на правову допомогу у сумі 800 гривень згідно квитанції №40 від 10 листопада 2013 року та акту виконаних робіт №48 від 31 січня 2014 року.

Outcome: approved