Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 22 вересня 2009 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 19, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, примирення і подальше збереження сімї не можливе. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з відповідачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Згодна на заочний розгляд справи. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Тисевич». Судовий збір стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Між позивачем та відповідачем 22 вересня 2009 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, зареєстровано шлюб про що складено відповідний актовий запис № 19 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ЕЛ № 119608. Від шлюбу подружжя мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 147115 та свідоцтвом про народження серії І-ОК № 248692. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112, 180-184 Сімейного кодексу України. Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Судом при розгляді справи встановлено, що збереження цього шлюбу неможливо у зв'язку з припиненням між подружжям шлюбних відносин та відсутністю у сторін будь-якого наміру на збереження подружніх стосунків. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача, суд вважає необхідним залишити їй прізвище «Тисевич». Згідно статей 180-184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50 % (пятдесяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень до досягнення дітьми повноліття. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст. 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 640,00 грн. та на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved