Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

24 квітня 2015 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краснолиманська тепломережа» (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Краснолиманська тепломережа») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання за період з 01.01.2000 року по 01.04.2015 року. Після зміни позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість з [PERSON] за період з 01.12.2008 року по 01.02.2013 року в сумі 1841,15 грн. в за період з 01.02.2013 року по 01.07.2015 року в сумі 2595,56 грн.; з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за період 01.12.2008 року по 01.02.2013 року по 2541,15 грн. з кожного, обґрунтувавши позовні вимоги наступним. 20 березня 2001 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №14684 про надання населенню послуг з теплопостачання (далі Договір) в квартиру [ADDRESS]. Згідно п. п. 21 п.2 Договору відповідальним наймачем є [PERSON], члени сім'ї наймача: дружина [PERSON], дочки - [PERSON], [PERSON] На підставі поданих заяв [PERSON] від 01 лютого 2013 року і [PERSON] від 28 лютого 2013 року та рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.03.2012 року по справі № 2-1087/11, Ухвали апеляційного суду Донецької області від 05.06.2012 року, позивачем було розділено опалювальну площу та особові рахунки квартири за вищевказаною адресою. [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визначено опалювальну площу 53,97 кв. м та присвоєно особовий рахунок [NUMBER] (баланс складав 0,00 грн.); [PERSON] визначено опалювальну площу 17,43 кв. м. та залишено особовий рахунок [NUMBER]. У період з 01.12.2008 року до 01.02.2013 року нарахування було проведено на особовий рахунок [NUMBER] на загальну площу 75,51 кв. м. і заборгованість станом на 01.02.2013 року складає 10 164,62 грн. Обов'язок сплати заборгованості за надані послуги у сумі 10 164,62 грн. за період з 01.12.2008 по 01.02.2013 року покладається на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку по 2 541,15 грн. з кожного. У період з 01.02.2013 по 01.05.2015 року нарахування на особовий рахунок [PERSON] [NUMBER] проведено на опалювальну площу 17,43 кв. м. на загальну суму 2 595,56 грн. Відповідач [PERSON] у березні 2014 року здійснив платіж на суму 300,00 грн., у травні 2015 року на суму 200,00 грн., у червні 2015 року здійснив платіж на 100 грн. Дані суми були зараховані на особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON] у рахунок погашення частки загальної заборгованості та перериває строк позовної давності. Обов'язок сплати заборгованості за надані послуги у період з 01.02.2013 по 01.07.2015 року у сумі 2 595,56 грн. покладається на [PERSON] У зв'язку з частковою сплатою відповідачем [PERSON] з [PERSON] підлягає стягненню 1941,15 грн. Представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Краснолиманська тепломережа» Бордюгова В.В., яка дії на підставі довіреності (а.с 12), належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с 155), в судове засідання не з'явилася, надала заву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с 160). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності (а.с 152), пояснив що платежі сплачені в березні 2014 року, в травні та червні 2015 року були спрямовані на погашення поточної заборгованості, яка виникла після розділення особових рахунків в лютому 2013 року, та утримані з заробітної плати бухгалтерією підприємства за місцем роботи на підставі заяви відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності. В частині позовних вимог які охоплюються трирічним строком з дня звернення позивача до суду , позовні вимоги не визнала з тих підстав, що фактично не проживала в квартирі [ADDRESS] та послугами з теплопостачання не користувалася. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату. час і місце розгляду справи (а.с 154), в судове засідання не з'явилася, надала заву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строк позовної давності, про що надала заяву (а.с 152, 161). Відповідач [PERSON] яка належним чином повідомлена телефонограмою про дату. час і місце розгляду справи (а.с 159), в судове засідання не з'явилася, подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с 134). Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши відповідачів [PERSON] і [PERSON], об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Судом встановлено, що 30 березня 2001 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №14684 про надання населенню послуг з теплопостачання (в квартиру [ADDRESS]. Згідно п. п. 21 п.2 Договору відповідальним наймачем є [PERSON], члени сім'ї наймача: дружина [PERSON], дочки - [PERSON], [PERSON] (а.с. 30-51) 11 липня 2008 року розірване шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 140). На підставі поданих заяв [PERSON] від 01 лютого 2013 року (а.с 52) і [PERSON] від 28 лютого 2013 року (а.с. 53), рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.03.2012 року по справі № 2-1087/11 (а.с. 54), Ухвали апеляційного суду Донецької області від 05.06.2012 року (а.с 55-56), позивачем було розділено опалювальну площу та особові рахунки квартири за вищевказаною адресою. [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визначено опалювальну площу 53,97 кв. м та присвоєно особовий рахунок [NUMBER] (баланс складав 0,00 грн.); [PERSON] визначено опалювальну площу 17,43 кв. м. та залишено особовий рахунок [NUMBER] (а.с 43-44). Згідно довідки про рух коштів по рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 01.12.2008 року до 01.02.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 10 164,62 грн. (а.с. 6-8, 93-95, 112-113, 158) Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 17, 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…», затверджений Постановою КМУ від 21 липня 2005р. N630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за договором, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, оплата яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 березня 2015 року скасовано судовий наказ від 27 лютого 2015 року , виданий цим же судом за заявою ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 12008,51 грн. (а.с 14). Отже, ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» звернувшись 26 лютого 2015 року до суду з заявою про видачу судового наказу вчинило дію передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності, а тому обчислення строку позовної давності до пред'явлення позивачем позовних вимог, починається з 26 лютого 2012 року. Суд вважає неприйнятими доводи позивача про те, що здійснення платежу у березні 2014 року у рахунок погашення частки загальної заборгованості одним з відповідачів свідчить про визнання відповідачем [PERSON] заборгованості в період з 01.12.2008 року, є підставою для переривання строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з наявністю цього боргу. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, то вона вказує місяць за який справляється плата за комунальні послуги і виконавець комунальних послуг зобов'язаний зарахувати плату саме за місяць вказаний у платіжному документі. У випадку, якщо особа не вказує місяць оплати або оплачує суму більшу ніж та що нарахована за місяць оплати, то виконавець послуг на власний розсуд може зарахувати надлишок та непозначену суму на сплату заборгованості за попередні періоди. В даному випадку судом встановлений намір [PERSON] під час оплати 300 грн. в березні 2014 року бажання оплатити поточну заборгованість, яка виникла після розділення особових рахунків в лютому 2013 року. У випадку, коли особа усвідомлюючи сплачувала за попередній період - то це є підставою для переривання строку позовної давності, у випадку помилки чи не знання - є підстави для застосування ч. 1 ст. 267 ЦК України (особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності) і підстави для переривання строку позовної давності в даному випадку відсутні. Подібне зазначено в ухвалі ВССУ від 03.04.2013 р. по справі № 6-3353св13. Вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу або іншого обов'язку поза межами строку позовної давності не може тягти за собою його переривання, оскільки цей строк сплив у зв'язку з чим не міг перериватися (Ухвала ВССУ від 11.02.2015 р. по справі № 6-42505св14). У зв'язку з тим, що судом встановлений дійсний намір особи оплатити комунальні послуги за період з лютого 2013 року суд приходить до висновку що строк позовної давності за період виникнення заборгованості з 01.12.2008 року по 26 лютого 2012 року закінчився і платежами проведеними відповідачем [PERSON] в березні 2014 року, в травні , червні 2015 року не переривається. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідачі [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявами про застосування строку позовної давності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.12.2008 року по 26 лютого 2012 року у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості в межах трирічного строку позовної давності з дня звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу 26 лютого 2015 року, а саме з 26 лютого 2012 року. Вирішуючи позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості за теплопостачання до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 01.12.2008 року по 01.02.2013 року суд приходить до висновку, про часткове задоволення вимог і стягнення заборгованості в межах трирічного строку позовної давності з дня звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу 26 лютого 2015 року, а саме з 26 лютого 2012 року, оскільки відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] не вчинялось будь яких дій, які б свідчили про визнання боргу. Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. За період з 26 лютого 2012 року по 01 лютого 2013 року розмір заборгованості складає 2939,44 грн. виходячи з розрахунку. Позивачем за лютий 2012 року нараховане 874,14 грн. З 26 по 29 лютого - 4 дні. Розмір заборгованості за 4 дні складає: 874,14/29*4=120,57 грн. 120,57грн. + 736,27 грн.(березень 2012) + 274,02 грн. (квітень 2012) + 113,57 (жовтень 2012) + 452,88 грн. (листопад 2012) + 638,81 грн. (грудень) + 603,32 (січень 2013) = 2939,44 грн. Таким чином, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 26 лютого 2012 року по 01 лютого 2013 року підлягає стягненню по 734,86 грн. з кожного, що складає по ? частині від 2939,44 грн. Заборгованість за період з 01.02.2012 року по 01.07.2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], складає 2630.40 грн. виходячи з розрахунку: 734,86 грн. (1/4 частина від заборгованості за період з 26.02.2012 року по 01.02.2013 року) + 262,54 грн. (лютий 2013) + 201.04 грн. (березень 2013) + 32,34 грн. (квітень 2013) + 66,17 грн. (жовтень 2013) + 191,71 грн. (листопад 2013) + 165,52 грн. (грудень 2013) + 157,62 грн. (січень 2014) + 175,37 грн. (лютий 2014) + 114,92 грн. (березень 2014) + 45,32 грн. (квітень 2014) + 63,19 грн. (жовтень 2014) + 207,17 грн. (листопад 2014) + 225,31 грн. (грудень 2014) + 235,67 грн. (січень 2015) + 235,66 грн. (лютий 2015) + 165, 75 грн. грн. (березень 2015) + 50,24 грн. (квітень 2015) = 3330,40 грн. З урахуванням сплачених відповідачем [PERSON] сум (300 грн. в березні 2014 року, травні 200 грн. червні 2015 року 100 грн.), з відповідача підлягає стягненню 2630,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 сст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 2). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за теплопостачання по 2541,15 грн. з кожного. Враховуючи, зо позовні вимоги задовольняються в розмірі 734,86 грн., що складає 28,92% від 2541,15 грн., на користь позивача з означених відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 17,61 грн. з кожного. Відповідачем [PERSON] при розгляді справи були понесені судові витрати на оплату адвоката по складанню заперечення на позовну заяву в розмірі 500 грн. (а.с 150), а тому на її користь з позивача підлягає стягненню 355,40 грн. - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з часткового задоволення позовних вимог, про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] в розмірі 57,97% від заявлених вимог (2630,40 грн. від 4536,71 грн.), з нього на користь позивача підлягає стягненню 35,30 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: partial