Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

25 червня 2019 року на адресу суду від МТСБУ надійшов позов до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2015 року о 13.50 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Сузукі» д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля ВАЗ2109 д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2016 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АІ /6981439) Потерпілий звернулась до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 08.12.2015 р. та заявою про виплату страхового відшкодування від 29.12.2015 р.Вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 14521,35 грн. На момент настання страхового відшкодування випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 14800,45 грн., яке позивач сплатив потерпілій особі. 04 жовтня 2017 року відповідачу було направлено лист-претензію №302 МТСБУ/АГ. Проте на момент звернення до суду відповідач так і не відшкодував завдані збитки. У зв`язку з вище викладеним представник позивача і був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 09 липня 2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду представником позивача були усунені відповідні недоліки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року провадження по цивільній справі № 639/4251/19 за позовом Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №646/13472/16-ц за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоду завданої внаслідок ДТП. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року провадження у справі за позовною заявою Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - \~поновлено. Призначено судове засідання. 28 травня 2021 року через канцелярію суду надійшло від [PERSON] клопотання про застосування строків позовної давності. 28 травня 2021 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що відповідач не спростовує тієї обставини, що 30.11.2015 він був учасником ДТП в м. Харкові на перехресті вулиць Університетській та Кузнечної, як, власне і [PERSON] . Також він не спростовує тієї обставини, що на момент ДТП він не мав полісу загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і тієї обставини, що протокол співробітники поліції склали виключно відносно нього. Разом з\~тим,\~у постанові\~Червонозаводського районного\~суду м.\~Харкова від\~11.02.2016\~по справі\~№646/336/16-п, на яку посилається позивач, чітко зазначено, що «..суд, заслухавши думку правопорушника [PERSON] , постраждалого [PERSON] , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про наявність в діях [PERSON] та [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з рівнозначним ступенем винуватості». Тобто, у постанові Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 у справі №646/336/16-п суд прийшов до висновку, що означена вище дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] , який не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», та порушення водієм [PERSON] п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відносно якого протокол співробітниками Управління патрульної поліції у м. Харкові складений не був. Постановою апеляційного суду Харківської області від 05 04.2016 у справі №646/336/16-п постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова залишено без змін. При цьому апеляційний суд також констатував винуватість у цій ДТП обох водіїв. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2020 у справі №646/13472/16-ц, яке постановою Харківського апеляційного суду від 05.02.2021 залишено без змін, вина [PERSON] у ДТП, про яку йдеться у цій позовній заяві складає 70 %, а вина [PERSON] складає 30 %. Також, відповідач зазначає, що представником позивача до позовної заяви долучені виключно копії документів, зокрема копії платіжного доручення від 29.06.2016 №5091рв, а тому суд, відповідач позбавлені можливості переконатися у достовірності цього документу, як власне і інших доказів позивача. Більше того, копія вказаного платіжного доручення виписано на суму 14521,35 грн. і вказано, що це сума страхового відшкодування. Проте у позовній заяві Позивач просить стягнути з відповідача суму дещо більшу - 14800 грн. 45коп. та вказує, що це сума страхового відшкодування. Крім того, [PERSON] не залучений у якості третьої особи по справі, що на переконання відповідача є помилкою позивача, оскільки перевірити факт отримання [PERSON] грошових коштів не має змоги. 16 серпня 2021 року на адресу суду надійшов від представника позивача відзив на клопотання про застосування позовної давності, в якому він зазначає, що на адресу Моторного транспортного страхового бюро України надійшло клопотання відповідача про застосування пропуску позовної давності. 20 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/8982/17 (ЄДРСРУ № 73532974) зробив висновок, відповідно до якого - у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України передбачає, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Оскільки майнове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «ВАЗ 2109» державний реєстраційний номер [NUMBER] розмірі 14521 грн. 35 коп. виплачене 29.06.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням № 5091, з позовною заявою МТСБУ звернулось 19.06.2019 року (про що є відповідна відмітка на описі вкладення у цінний лист К - 0103050231430), то позовна заява подана в межах трирічного строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на електрону пошту суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 р. по справі №646/336/16-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340, 00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. (а.с.10) Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2016 вище вказане рішення Червонозаводського районного\~суду м.\~Харкова залишено без змін. Апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення. Постанова набрала законної сили 05.04.2016 року. З положень ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду,\~лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 08.12.2015 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 29.12.2015 року. (а.с.11,12) Відповідно до Наказу №5091 від 23.06.2016 року та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентованої виплати склав 14521,35 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №5091 рв від 29.06.2016 року (а.с.26,28). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого транспортного засобу, була застрахована у ТДВ «МСК», терміном дії до 25.07.2016 року. (а.с.13) Натомість, цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував транспортним засобом «Сузукі» д.н. [NUMBER] , не була застрахована в жодній страховій компанії станом на 30.11.2015, що підтверджується копією витягу з Централізованої бази МТСБУ. (а.с.32) Окрім того, витрати на послуги аварійного комісара склали в розмірі 279,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №116 рв від 05.04.2016. (а.с. 29) МТСБУ була надіслана відповідачу претензія від 04.10.2017 №302/МТСБУ, щодо компенсування витрат в сумі 14800,45 грн.(а.с. 33). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2020 у справі №646/13472/16-ц, яке постановою Харківського апеляційного суду від 05.02.2021 залишено без змін, вина [PERSON] у ДТП, яке сталося 30.11.2015 року о 13:50 год. склала 70%, вина [PERSON] склала 30%. Згідно ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1.ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.\~1191\~ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Стосовно клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.\~256 ЦК\~Україна позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України) Частиною 6 статті 261 ЦК України встановлено, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. 20 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/8982/17 (ЄДРСРУ № 73532974) зробив висновок, відповідно до якого - у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки майнове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «ВАЗ 2109» державний реєстраційний номер [NUMBER] розмірі 14521, 35 грн. виплачене 29.06.2016 року, з позовною заявою МТСБУ звернулось 19.06.2019 року, то позовна заява подана в межах трирічного строку позовної давності. Сукупністю умов цивільної відповідальності за завдану шкоду є : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено вину обох водіїв у скоєнні ДТП, при цьому обсяг вини [PERSON] складає 70 %. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача в порядку регресу шкоду в розмірі, що складається з: 70% від 14800,45 грн. та дорівнюється 10360,30 грн., в межах обсягу його вини. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягненню підлягає сума судового збору у розмірі 1344,70 коп. (10360,30*1921/14800,45) На підставі викладеного та

Outcome: partial