Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

25 серпня 2015 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просила зобовязати відповідачів демонтувати за власний рахунок самовільно встановлені металеві двері, встановити порядок виконання рішення, яким зобовязати відповідачів за власний рахунок привести до попереднього стану обєкт нерухомого майна, шляхом знесення встановлених ними дверей, та у разі невиконання рішення суду, застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення дверей за рахунок відповідача. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які мешкають в квартирах № 121 та № 122 в будинку № 78 по вул. Скісній в м. Одесі самовільно, без дозвільних документів, встановили металеву перегородку і двері у коридорі загального користування в зазначеному будинку, чим перешкоджають іншим мешканцям будинку 78 по вул. Скісній користуватися ліфтом. Позивачем, за результатами розгляду документів, наданих КП ЖКС «Хмельницький» стосовно самовільного встановлення металевої перегородки та дверей, були винесені розпорядження № 178/01-06 та № 179/01-06 від 06.05.2015 р., яким зобовязано [PERSON] та [PERSON] демонтувати самочинно встановлені металеві перегородку і двері в термін до 30.05.2015 року. Однак вказане розпорядження відповідачі не виконали, про що КП ЖКС «Хмельницький» складено акти від 01.07.2015 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, просив його задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання двічі не зявились, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність до суду не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2013 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 травня 2005 року, та довідкою випискою із домової книги про склад сімї та реєстрацію № 2108 від 14.04.2015 року. [PERSON] проживає в [INFO]. Актом перевірки КП ЖКС «Хмельницький» від 20.04.2015 року встановлено самовільне, без дозволу, облаштування тамбуру в коридорі спільного користування в будинку № 78 по вул. Скісна в м. Одесі, що перешкоджає користуванню ліфтом жильцям будинку. 20.04.2015 року КП ЖКС «Хмельницький» видало припис [PERSON] та [PERSON] про демонтаж тамбуру. Однак, як вбачається із матеріалів справи, вказані приписи відповідачами виконані не були. 28 квітня 2015 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., який було відповідачем сплачено. 06.05.2015 року Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження № 179/01-06 та № 178/01-06 про демонтаж самочинно встановленої перегородки в коридорі загального користування за адресою: [ADDRESS], 122. Разом із цим, як вбачається із акту комісії в складі працівників ділянки № 3 КП ЖКС «Хмельницький» від 01.07.2015 року, розпорядження виконано не було. Судом встановлено, що будинок № 78 по вул. Скісна в м. Одесі знаходиться на балансі КП ЖКС «Хмельницький». Відповідно до Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року Малиновська районна адміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району м. Одеси, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ст. 73 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчих органів міської ради є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Пунктом 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. При таких обставинах суд вважає, що самовільне встановлення [PERSON] та [PERSON] металевої перегородки в коридорі загального користування багатоквартирного будинку, що перешкоджає іншим мешканцям користуватися ліфтом, є незаконним, а позов Малиновської районної адміністрації в цій частині необхідно задовольнити. Щодо вимог позивача про застосування до [PERSON] та [PERSON] у разі невиконання рішення суду, в добровільному порядку, вимоги ч. 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самовільно встановленого металевого гаражу, суд вважає, що позов в цій частині задовольнити неможливо. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Таким чином, суд не може перебирати на себе функції державних виконавців щодо організації примусового виконання рішення, яке можливо лише тільки в межах відкритого виконавчого провадження. Питання про стягнення судових витрат судом вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial