Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

25.10.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що з 04.11.2011 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина - донька [PERSON] . Вказав, що на даний час вони з відповідачем припилили шлюбні відносини через втрату почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час між ними ведення спільного господарства припинено, подружні відносини не підтримуються, а відтак сім`я існує формально.. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб, який було укладено між ним та [PERSON] та зареєстровано 04.11.2011 року Відділом ДРАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 1692. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 21). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.11.2011 року, який зареєстровано Відділом ДРАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 1692, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через втрату почуття поваги один до одного, відсутності взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved