Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

26 липня 2021 року за підсудністю із Рівненського районного суду Рівненської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] . Позивач просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області відповідачем [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до стягнення дітьми повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.06.2018 року позов [PERSON] задоволено, стягнуто з нього аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1750 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 27.04.2018 року та до повноліття дітей. Вказує, що в нього погіршився матеріальний стан, він ніде не працює, проживає разом із матір`ю та братом, яким надає матеріальну допомогу на лікування, оплату комунальних послуг, також купує дітям продукти харчування, речі, зазначає, що не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей у розмір визначеному рішенням суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, просила в задоволені позову відмовити, за необгурнтованістю. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO] та свідоцтвом про народження від 13.11.2015 року. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.06.2018 року на користь відповідачки стягнуто з позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1750 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 27.04.2018 року та до повноліття дітей. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] такими обставинами зазначав зміну матеріального стану та відсутність постійного місця працевлаштування. Дійсно, матеріали справи містять копію з трудової книжки позивача [PERSON] , записи у якій підтверджують факт його звільнення з останнього місця роботи та не містять відомостей про те, що він офіційно працевлаштований на даний час. Вищевказаним рішенням суду аліменти з позивача на користь відповідача стягуються у твердій грошовій сумі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення на підставі ст. 192 СК України розміру стягуваних з позивача аліментів за рішенням суду від 21 червня 2018 року позивач фактично просить змінити спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України в редакції Закону №2037-VIII від 17 травня 2017 року, що набрав чинності 08 червня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз наведених вище норм свідчить, що правом на зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, наділений лише одержувач аліментів, тобто відповідач, що узгоджується з положеннями ст. 181 СК України у новій редакції, якому закон і надає право вибору способу стягнення аліментів, а не платнику аліментів. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що покликання позивача на ст. 192 СК України, як на підставу зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів, є помилковим, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed