Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про продовження строку прийняття спадщини. Зазначив, що 17 листопада 2007 року у Російській Федерації померла його тітка [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є позивач. Інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач не зрозумів розяснення працівників сільської ради та через незнання законів, не подав у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Окрім того, у позивача не було коштів для оформлення спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті тітки пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте 24 травня 2017 року від його представника адвоката [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництво від 25 квітня 2017 року, до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві від 24 травня 2017 року секретар Писарівської сільської ради [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 17 листопада 2007 року в станиці Отрадная Отрадненського району Краснодарського краю, Росія померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-АГ № 816657 (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка (пай) площею 2,32 га на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0509876 (а.с. 110). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є позивач, що підтверджується копією заповіту від 03.03.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №16. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.8,9). Із довідки виконкому Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 24.02.2017 року №26 вбачається, що на день смерті 17.11.2007 року [PERSON] була зареєстрована у [INFO]. Згідно з записом у погосподарській книзі №5, особовий рахунок № 273 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав. Спадкоємцем померлої за заповітом є племінник [PERSON] (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] від 09.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, оскільки він не зрозумів розяснення працівників сільської ради та через незнання законів, не подав у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved