Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

26.11.2019 [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 03.07.2004 сторони перебувають у шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON] , 2005 р.н., та дочку [PERSON] , 2015 р.н. Проте протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, на даний момент між подружжям взагалі відсутнє порозуміння та повага, які повинні бути притаманні сім`ї, у кожного з них власні погляди на життя, що не співпадають, вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, шлюб носить формальний характер та суперечить їх інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 03.02.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вказала на те, що вона, позивач та їх діти на даний час продовжують проживати однією сім`єю в одній квартирі, жодних розмов щодо розірвання шлюбу позивач з нею не проводив. 20.02.2020 від представника позивача [PERSON] - адвоката Ковбаси О.С. надійшла відповідь на відзив, в якому він вказав, що спільне проживання дружини та чоловіка не є перешкодою у розірванні шлюбу, наслідком розірвання шлюбу є припинення скандалів між позивачем та відповідачем, які на даний час трапляються при дітях. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви сторони відповідача про надання строку на примирення. В судовому засіданні позивач повідомив, що 15.03.2020 він переїхав проживати за місцем своєї реєстрації, зазначив, що вжиття заходів щодо примирення подружжя не виправить стан шлюбних відносин, категорично заперечував щодо надання строку для примирення, зазначив, що з боку відповідача заходи щодо примирення не вживались, позов підтримав та просив задовольнити. Представник позивача наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд надати строк для примирення. Представник відповідача наполягав на відмові у позові та наданні строку на примирення. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.07.2004 сторони зареєстрували шлюб, у якому в них [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] [PERSON] (а.с. 9-11). Між сторонами відсутнє порозуміння та повага, які притаманні подружжю, вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності, кожен з них живе окремим життя та своїми інтересами, внаслідок чого з 15.03.2020 сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, та шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача і малолітніх дітей сторін. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: approved