Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

26 липня 2016 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 14 вересня 2009 року, б/н, відповідач отримав кредит у розмірі 6500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір. Відповідно до п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість, відповідач станом на 30.06.2016 порушив зобов'язання за кредитним договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 14929,39 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 29.03.2017 подовжено розгляд справи. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, позивач в судове засідання сторони повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, представник позивача направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він дійсно отримав кредитну картку та користувався кредитними коштами, йому була відома процентна ставка. Приблизно рік не погашав кредиту, тому виникла заборгованість. З моменту, коли він повідомив позивача про перебування в АТО, штрафні санкції йому не нараховувались. Після цього відповідач попросив надати йому час з метою мирного врегулювання спору та з'ясування механізму погашення боргу. Проте в подальшому в судові засідання не з'явився. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 14 вересня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, б/н, який складається із заяви позичальника,Умов, Правил та Тарифів Банку, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти шляхом видачі кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою 2,5% в місяць на залишок заборгованості за кредитом (а.с.7, 8-13- копії заяви, Умов). Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до змісту п. 8.6 Умов при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 30.06.2016 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 14929,39 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 6308,86 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 7471,51 грн, заборгованість за пенею та комісією - 200,00 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов: 250,00 грн - фіксована частина, 699,02 грн - процентна складова (а.с.4 - розрахунок заборгованості). При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1378 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із нього заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved