Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

24 жовтня 2017 року представник позивачки звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03 квітня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та позивачкою був укладений кредитний договір № 1501/0407/71-048 банк надав, а позивачка отримала кредит у розмірі 181 000 доларів США для придбання дачного будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , зобов`язалася повернути кредит до 02.04.2027 р. та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі і на умовах, передбачених кредитним договором. У зв`язку з тим, з боку банку під час пропонування кредитної продукції, вів в оману позивачку так як кредитний договір був укладений в іноземної валюті, що порушують права та інтереси позивачки, а тому позивачка просить визнати вищевказаний договір удаваним з боку банку під час пропонування продукції, як споживача. Представник позивачки в ході судового розгляду надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та на підставі ст. 211 ч.3 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідач - ТОВ «Кредитні ініціативи» фактично позов не визнає, представник відповідача позов не визнав і просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності. Відповідач - ПАТ «Омега Банк» до суду не з`явився, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором № 1501/0407/71-048 від 03.04.2007 р., укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] , з подальшим внесенням до нього узгоджених та підписаних між правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» публічним акціонерним товариством «Сведбанк» і відповідачкою змін та доповнень до кредитного договору, банк надав, а відповідачка отримала кредит у розмірі 181 000 доларів США для придбання дачного будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , зобов`язалася повернути кредит до 02.04.2027 р. та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі і на умовах, передбачених кредитним договором. Як встановлено судом, позивачка перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту з 17 серпня 2009 року, що підтверджується наданими сторонами суду копіями квитанцій. Згідно пункту 8.5. кредитного договору від 03.04.2007 р. сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають з цього договору, встановлюється тривалістю десять років. В наступному змінами від 25.09.2009 р. до кредитного договору ПАТ «Сведбанк» та позивачка домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають з цього договору, встановлюється тривалістю три роки. (а.с. 13 зв.) Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Позов до суду позивачка заявила 24 жовтня 2017 року тобто з пропуском, встановленого законом та договором, строку позовної давності - три роки. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) Відповідачка заявила про застосування строків позовної давності. (а.с.189). З наведених підстав суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативі», ПАТ «Омага Банк» слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов не є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed