overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 вересня 2008р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З вересня 2013р. вони припинили шлюбні відносини, по причині непорозуміння один одного, у них різні погляди на сімейне життя, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, а також вказував що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 14 березня 2014 року. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 124, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26.09.2008р. (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 25 листопада 2013 року та до ухвалення рішення позивачкою не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги за теплопостачання в розмірі 11082 грн. 18 коп., яка утворилась за період з 01.10.2010 року по 01.11.2013 року. Представник позивача в судове засіданні не з’явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з’явилася про час і місце розгляду справи сповіщалася в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). За відомостями адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області від 28.11.2013 року, [PERSON] змінила прізвище на Аппел [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 64, 66 – 68, 160-162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» власник, наймач (орендар) квартири зобов’язаний своєчасно оплачувати надані житлово – комунальні послуги. Відповідач за надані позивачем послуги не розраховується, в зв‘язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2010 року по 01.11.2013 року в сумі 11082 грн. 18 коп., що підтверджується листом-розрахунком (а. с. 5). Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.10 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року плата за теплопостачання вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Рішенням Чернігівської міської ради від 21.08.2006 року № 203 було встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги КЕП «ЧнТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова». Відповідачем порушено зобов’язання щодо обов’язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на грібний човен «Язь», заводський № 373, 31.08.1990 року випуску. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся із заявою до державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті Укрморрічінспекції із заявою про реєстрацію човна «Язь», заводський № 373, 31.08.1990 року випуску. Позивачу у задоволенні заяви було відмовлено, оскільки внаслідок спливу часу у нього не збереглися документи, які підтверджують право власності на згаданий вище човен (квитанція торгівельної організації). Відповідно до пояснень позивача походження човна підтверджується експлуатаційним керівництвом на грібний човен «Язь» ЛАМ 130-070-001 Р та талоном на його гарантійний ремонт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила суду, що позивач, який є її чоловіком, придбав човен «Язь» у магазині «Спорттовари» у м. Чернігові влітку 1991 року. З того часу цей човен вони використовують для рибальства. Вона була присутня в магазині під час придбання човна, зараз він зберігається в гаражі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що знайомий з позивачем з 1991 року, з того часу він має човен «Язь», який вони використовують під час риболовлі. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON]В.у належить грібний човен марки «Язь», заводський № 373.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплопостачання в розмірі 2265 грн. 12 коп., що виникла за період з 01.04.2010 року по 01.11.2013 року. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2012 року ТОВ Фірма «ТехНова» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з заявою про видачу судового наказу. 10.01.2013 року було постановлено ухвалу суду про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу, мотивуючи тим, що згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 10.01.2013 року місце проживання боржника у м. Чернігові та області не зареєстровано. Комунальний енергогенеруючий підрозділ «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ Фірма «ТехНова» надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення у відповідності до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Згідно копії особового рахунку про склад сім'ї і реєстрації, виданої КП «Деснянське» Чернігівської міської ради власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідачу централізовано надавались послуги з опалення житлової площі, але плату за отримані послуги своєчасно не вносила, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 2265,12 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ фірма «ТехНова» судові витрати в розмірі 2265,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 30.04.2011 року, від якого мають неповнолітнього сина. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на повну відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, дитину просить залишити на виховані з нею та стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею при подачі позову. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року /а.с.4/, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, сина [PERSON] суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, які складають 229,4 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

25.11.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтовування свого позову [PERSON] посилається на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 01.09.2012 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 45. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: -згідно свідоцтва про одруження (а.с. ) видно, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON] - згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. ) видно, що відповідач по справі - [PERSON] є його батьком, а позивачка [PERSON]- матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу, та не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до дня його повноліття, тим самим позов задовольнити повністю. Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

25.11.2013 року позивачка звернулася до суду з дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову вказала наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року, який був зареєстрований Валуйською сільською Радою, Станично-Луганського району, Луганської області, актовий запис № 42. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, питання про виплату аліментів на їх утримання між сторонами буде вирішене окремо. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що шлюбні відносини фактично припинилися декілька місяців тому, спільного господарства не ведуть. Відповідач прагне жити окремо і має намір створити іншу сім'ю. Родина розпалась, оскільки у них різні погляди і плани на життя, вони стали фактично чужими людьми. Спору про розподіл майна не існує. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутность відповідача за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Стаття 112 вказаного кодексу наголошує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільно життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

25.11.2013 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 160744,17 грн. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту, умови договору порушено відповідачем, за яким, станом на день звернення до суду, склалась заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором нараховано пеню. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина не явки суду не відома. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для з'ясування обставин у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

25.11.2013 року представник ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 20 536,07 грн. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту, умови договору порушено відповідачем, за яким, станом на день звернення до суду, склалась заборгованість зі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина не явка суду не відома. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для з'ясування обставин у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

25.11.2013 року представник ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 21 193,37 грн. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту, умови договору порушено відповідачем, за яким, станом на день звернення до суду, склалась заборгованість зі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина не явка суду не відома. Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для з'ясування обставин у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

25.11.2013року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 8410,28 гривень. У позові зазначили, що 26.08.2008р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по процентам, суми штрафу, на загальну суму 8410,28 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 26.08.2008р. [PERSON] на підставі заяви, Умови і правила надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підпис відповідача [PERSON] на Заяві від 26.08.2008р. свідчить про те, що останній ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 31.10.2013р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 8410,28 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 2296,90 грн., заборгованість по процентам - 3560,00 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1914,80 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 388,59 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved