Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

26.06.2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], Виконавчий комітет Іллічівської міської ради, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання свідоцтва на право власності недійсним, поновлення строку позовної давності. Позивач повідомив що 03.06.1986 року від зареєстрував шлюб із [PERSON] у відділі РАЦС Сновидівської сільської ради Бучачського району Тернопільської області, актовий запис №19. Також позивач зазначив що він став проживати у дачному будинку за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Чорноморська дорога №2 ряд 9, будинок 3-В, який був побудований з 1996 року. 22 жовтня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси. 07 листопада 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на дачний будинок за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Чорноморська дорога №2 ряд 9, будинок 3-В. 31 липня 2013 року [PERSON] уклала два договори дарування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на 1/2 частину дачного будинку під номером 3-В ряд 9, та на 1/2 частину зазначеного будинку що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Чорноморська дорога №2, яка в цілому складається з дачного будинку під № «А», житловою площею 40,0м.кв., загальною площею 79,3 м.кв. зі спорудою №1 вигріб, розташований на земельній ділянці площею 35 м.кв., за фактичним користування [PERSON]. Договір дарування №042540 серія ВТК №042541, що зареєстровані в реєстрі реєстрації речових прав на нерухоме майно № 1156 та 1159. Таким чином [PERSON] подарований весь будинок за двома угодами. Позивач в свої позовній заяві зазначає, що його права були нарушені, що вищевказаний будинок був побудований до 2004 року, тобто до розірвання шлюбу та має бути розділене як майно подружжя. Виходячи с цього позивач просить суд наступне: - визнати недійсними укладені 31 липня 2013 року [PERSON] договору дарування у приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на 1/2 частину дачного будинку під №3-В ряд 9, та 1/2 частину зазначеного будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Чорноморська дорога №2, яка в цілому складається з дачного будинку під № «А», житловою площею 40,0м.кв., загальною площею 79,3 м.кв. зі спорудою №1 вигріб, розташований на земельній ділянці площею 35 м.кв., за фактичним користування [PERSON]. Договір дарування №042540 серія ВТК №042541, що зареєстровані в реєстрі реєстрації речових прав на нерухоме майно № 1156 та 1159; - визнати недійсним від 07 листопада 2012 року свідоцтва про право власності на дачний будинок за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Чорноморська дорога №2 ряд 9, будинок 3-В, видане на імя [PERSON], видане Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області; - визнати право власності на 1/2 частину дачного будинку за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Чорноморська дорога №2 ряд 9, буд. 3-В, видане на імя [PERSON], видане Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області. - поновити строк позовної давності для звернення до суду, вважаючи його пропущеним по поважності причин, у звязку із зверненнями його з позовами щодо права. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник відповідачів в судовому засідання заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи виконавчого комітету Іллічівської міської ради до суду не зявився, надав письмову заяву, згідно якої зазначив підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірний дачний будинок немає, посилаючись на те що право власності на дачний будинок відповідач набув не за час шлюбу з позивачем, а після його припинення, а саме 07.11.2012 року. Від відповідачів надійшли письмові заперечення щодо позову та заява про застосування позовної давності вказуючи на те що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний у 2004 році, свідоцтво про право власності вона отримала у 2012 році але позивач звернувся до суду лише у 2015 році. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2004 року, яке набрало сили 27 вересня 2004 року шлюб між [PERSON]І та [PERSON] розірваний, та згідно якого вбачається що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з 1999 року. Позивач надав до суду копії квитанцій та накладних з яких вбачається, що тесля І.І. купував будівельні матеріали, але в матеріалах справи відсутні будь які товаро-транспортні накладні на будівельні матеріали із вказанням місця та дати доставки, а також відсутня угода, підписана замовником та підрядником на виконання будівельних робіт, кошторисна документація до неї та акти прийняття виконаних робіт. Також в однієї із копії листів голови правління дачного товариства «Клуб рибалок-аматорів» вказується що будівництвом спірного дачного будинку, в основному, займалася [PERSON]. [PERSON] просить суд визнати недійсним свідоцтво про вправо власності на спірний дачний будинок видане на імя [PERSON], але з матеріалів справи вбачається що на теперішній час власником вищевказаного дачного будинку є [PERSON] та що остання не була позбавлена в передбаченому законом порядку права власності на спірне майно. Також позивач не надав суду жодних доказів щодо поновлення строків позовної давності. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України\~визначено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає, що обставини якими позивач обґрунтовує пропущення строку позовної є безпідставними та необґрунтованими, так як не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому строк позовної давності не підлягає поновленню.

Outcome: dismissed