Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

26 грудня 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 53105грн.) посилаючись на те, що 01 липня 1988 року в с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області помер її батько [PERSON] та відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, інших спадкоємців майна померлого, які би прийняли спадщину та претендували на неї, немає. Спадковим майном після смерті батька являється також і житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області по вул. Весняна,10. На теперішній час позивачка бажає оформити свої спадкові права на житловий будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину на нього, з приводу чого звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], однак у неї відсутній правовстановлюючий документ про право власності на будинок на імя батька [PERSON], так як він втрачений. Що ж по правовстановлюючих документів на будинок, то позивачка звернулась в Дунаєвецьке КП «Інвентарбюро», їй видали довідку про те, що дійсно за померлим [PERSON] зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності від 03.07.1987 року №1-19678 домоволодіння за адресою: с.Міцівці, вул.Весняна,10 та видали копію другого примірника вказаного свідоцтва. Також КП «Інвентарбюро» було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння та виданні зведений акт вартості будинку. Однак, коли позивачка звернулася із вказаними документами до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на своє імя, то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2017 року з посиланням на таке: відмовити спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с.Міцівці, вул.Весняна,10Дунаєвецького району Хмельницької області, який належав [PERSON], який помер 01.07.1988 року, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно, а тому позивачка змушена звернутися до суду. Представник позивачки по договору про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про задоволення позову та слухання справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.1988 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в .Міцівці, вул.Весняна,10 Дунаєвецького району Хмельницької області. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року справа №674/453/17 встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області є рідною дочкою померлого 01 липня 1988 року [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO]. Рішення набрало законної сили 07.07.2017 року. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] , як дочка померлого за законом першої черги, яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548,548 ЦК УРСР, оскільки проживала та була зареєстрована з померлим за однією адресою, що підтверджується копією спадкової справи № 7--2017, заведеної після смерті [PERSON], померлого 01 липня 1988 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу. Судом встановлено, що позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області по вул.Весняна,10, що належав [PERSON] було відмовлено, оскільки позивачкою не надано оригіналів правовстановлюючих документів, оскільки вони втрачені, дані обставини викладені в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 12.12.2017 року. Належність [PERSON] житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 03 липня 1987 року, яке зареєстровано в Дунаєвецькому КП «Інвентарбюро» виданого на імя [PERSON] ,записаного в реєстрову книгу за №1-67, виданого на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №108а від 21 травня 1987 року, технічним паспортом КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради від 09.02.2016 року, виданого на імя [PERSON] на житловий будинок розташований в с.Міцівці по вул.Весняна,10 Дунаєвецького району Хмельницької області, зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд від 12.12.2017 року, відповідно до якого інвентаризаційна вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами складає 53105 грн., та довідкою №176 від 24.11.2016 року, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро», з якої слідує, що в с. Міцівці по вул.Весняна,10 Дунаєвецького району Хмельницької області за [PERSON] зареєстровано домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 03 липня 1987 року за №1-67, але дане свідоцтво втрачене. Крім того, позивачкою в приводу втрати свідоцтва про право власності на житловий будинок в с.Міцівці по вул.Весняна,10 Дунаєвецького району Хмельницької області виданого на імя [PERSON] було подане оголошення в газету «Дунаєвецький вісник» №50 (10958) від 14 грудня 2017 року, про визнання вказаного правовстановлюючого документа недійсним, в зв'язку з його втратою. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року,\~\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п.1 ч. 2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В\~статті 316 цього Кодексу\~зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно чч.1 ст.86 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже,\~враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, є спадкоємцем майна померлого за законом, остання не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, з причин його втрати, що є перешкодою для набуття права нею власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно в нотаріуса, тому\~за нею, як єдиним спадкоємцем, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 22 червня 2011 року № 703\~(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved