Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 червня 1993 року Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис №49, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2014 року, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття поваги та любові. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву у якій просить справу розглядати за її відсутності, зазначає, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду на судове засідання, призначене на 18.02.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 12 червня 1993 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 12 червня 1993 року Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис №49. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved