Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

26.10.2015 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обов`язків. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що неодноразово звертався до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявами про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень-злочинів, проте отримував відповіді про відмову у внесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Червонозаводський районний суд м. Харкова зобов`язав внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що протиправними діями/бездіяльністю відповідача - Прокуратури Харківської області було порушено його права та свободи, а тому просить суд стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду у розмірі 328 860 грн., що була спричинена прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обов`язків. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 року позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, спричиненої прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обов`язків задоволено частково. Стягнуто з прокуратури Харківської області на користь [PERSON] спричинену моральну шкоду у розмірі 32 886 грн. Прокуратурою Харківської області на рішення суду 1 інстанції подано апеляційну скаргу. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 27.09.2016 року апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові [PERSON] до прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди відмовлено. [PERSON] на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 27.09.2016 року подано касаційну скаргу. Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27.09.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду 1 інстанції. 29.05.2017 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву до відповідачів- прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади та його посадових осіб , в якій просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 576 000 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що неодноразово звертався до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявами про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень-злочинів, проте отримував відповіді про відмову у внесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Червонозаводський районний суд м. Харкова зобов`язав внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що протиправними діями та бездіяльністю відповідача в особі прокуратури Харківської області було порушено його права та свободи, тому просить стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду , що була спричинена прийняттям незаконних рішень та протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обов`язків.Внаслідок вказаних неправомірних дій відповідача, був порушений його звичайний лад життя, що призвело до погіршання та позбавленню можливості в реалізації своїх звичок та бажань, принизило його честь, гідність та ділову репутацію, що в свою чергу вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, з вини відповідача тривалий час позбавлений впевненості в безпеці та справедливості . В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав, на які він посилається в обґрунтування своєї позовної заяві. При цьому наголошував на тому, що на протязі всього 2015 року неодноразово звертався до до відповідача в особі прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України з заявами про злочин, останній навмисно не вчиняв дій, передбачених вимогами вказаної статті, що змушувало його свої права захистити в судовому порядку шляхом звернення до суду зі скаргами на бездіяльність прокуратури Харківської області. Наголошує на тому, що до теперішнього часу триває порушення відповідачем його прав та інтересів, як потерпілого. Представник відповідача - прокуратури Харківської області Мельничук О.А., яка діє на підставі відповідної довіреності , в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та заперечувала в задоволенні з підстав того, що позивачем не надано суду достатніх даних, які б свідчили про те, що діями посадових осіб органу державної влади, йому заподіяна моральна шкода в вказаному ним в прозові розмірі. Нормативною основою для відшкодування шкоди, завданою громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю саме органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду є стаття 1176 Цивільного кодексу України та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а не стаття 1172 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, оскільки правовідносини, які виникли між ним та відповідачем врегульовані кримінально-процесуальним законодавством України. Посадовими особами прокуратури Харківської області будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності дій відповідача при розгляді його заяв про злочини останнім не надано. Сам факт зобов`язання прокурора слідчим суддею внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може свідчити про протиправність дій відповідача, наявність моральної шкоди та причинного зв`язку між ними. Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Суд, враховуючи позиції позивача та представника відповідача в особі прокуратури Харківської області, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача - Державної казначейської служби України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача - прокуратури Харківської області Мельничук О.А. , дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги законними та частково обгрунтованими , такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судовим розглядом справи встановлено, що 19.06.2015 року позивач [PERSON] звернувся до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу - [PERSON] кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом . Суд звертає увагу на те, що в уточненій позовній заяві від 29.05.2017 року позивач вказує на аналогічні звернення до відповідача в період часу з 04.04.2015 року по 18.06.2015 року, однак до суду відповідних доказів не представлено. Прокуратурою Харківської області на адресу позивача була направлена відповідь про те, що заява позивача розглянута, у зв`язку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення прокурором відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури Харківської області [PERSON] кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим. 30.06.2015 року позивач [PERSON] звернувся до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу - [PERSON] кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом ( докази долучено до матеріалів даного провадження). Прокуратурою Харківської області на адресу позивача направлена відповідь про те, що заява позивача розглянута, у зв`язку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення прокурором відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури Харківської області [PERSON] кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим. 01.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу - представником прокуратури Полтавської області [PERSON]. кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом , тобто підтверджено документально. Прокуратурою Харківської області на адресу позивача була направлена відповідь про те, що заява позивача розглянута, у зв`язку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення представником прокуратури Полтавської області [PERSON]. кримінального правопорушення-злочину, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим . 28.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до прокуратури Харківської області в порядку ст.. 214 КПК України із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу - працівником державної служби охорони ГУМВС України в Харківській області [PERSON] кримінального правопорушення-злочину, що підтверджується заявою із вхідними реєстраційним штампом . Прокуратурою Харківської області на адресу позивача була направлена відповідь про те, що заява позивача розглянута, у зв`язку з тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення-злочину не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення працівником державної служби охорони ГУМВС України в Харківській області [PERSON] кримінальних правопорушень-злочинів, внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування на даний час не виявляється можливим . З наданих позивачем матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04.04.2015 року: зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою [PERSON] від 04.04.2015 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.05.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Червонозаводського району м. Харкова щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань: зобов`язано уповноважену особу прокуратури Червонозаводського району м. Харкова внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою [PERSON] від 27.04.2015 року про кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, посадовою особою правоохоронного органу - старшим дільничним інспектором міліції Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON]., що полягає у внесенні завідомо неправдивих відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 08.06.2015 року: зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за його заявою від 08.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.07.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.06.2015 року: зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою [PERSON] від 30.06.2015 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року задоволено скаргу [PERSON] : зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 13.07.2015 року про вчинення кримінального правопорушення прокурором прокуратури Дзержинського району м. Харкова [PERSON]. під чс судового розгляду цивільної справи №638/22211/14-ц Дзержинським районним судом м. Харкова. Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.07.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 22.07.2015 року: зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою [PERSON] від 22.07.2015 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.08.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.08.2015 року: зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за його заявою від 14.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2015 року задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 28.09.2015 року: зобов`язано уповноважену особу прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою [PERSON] від 28.09.2015 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року задоволено скаргу [PERSON] : зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою [PERSON] від 20.11.2015 року . Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 року задоволено скаргу [PERSON] про зобов`язання уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань: зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 14.12.2015 року щодо можливого вчинення кримінального правопорушення щодо невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, за що передбачена відповідальність за статтею 382 Кримінального кодексу України . Прокуратурою Харківської області на адресу позивача були направлені відповіді про те, що на підставі ухвал суду першої інстанції зареєстровані кримінальні провадження . Вказані обставини не заперечувались у судовому засіданні представником відповідача . Таким чином, зазначені обставини не підлягають доказуванню, як такі, що визнаються учасниками справи, відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача з приводу того, що позивачем суду не надані дані які б свідчили про заподіяння йому моральної шкоди з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. У судовому засіданні встановлено факт порушення посадовими особами відповідача конституційних прав позивача, як потерпілого по кримінальному провадженню, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, права на всебічне, повне та неупереджене дослідження слідчим обставин кримінального провадження, виявлення та встановлення всіх необхідних обставин, надання правової оцінки та забезпечення прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, про що свідчать відповідні судові рішення. Порушення посадовими особами прокуратури зазначених прав позивача [PERSON] , як потерпілого по кримінальному провадженню, встановлені дослідженими в судовому засіданні вищевказаними доказами. Вказані обставини, а також подальша необхідність в судовому порядку захищати свої конституційні права, які до теперішнього часу продовжуються порушуватися відповідачем, на думку суду безумовно привели до моральних та фізичних страждань позивача, який крім того, є особою похилого віку, при цьому у зв`язку з наявністю тяжких, хронічних захворювань визнаний інвалідом 2 групи безстроково. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до вимог ст.ст. 1173-1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 у справі № 6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Аналогічна правова позиція викладена у висновку Верховного Суду у постанові від 15.05.2019, прийнятої за наслідками розгляду справи № 638/876/17-ц. Зазначені висновки підлягають врахуванню з огляду на приписи ст. 263 ч. 4 ЦПК України, за якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних глрм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 6 статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього ( досудового ) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » ( далі - Постанова ) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття i реєстрацію заяв i повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язанi прийняти i зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Вiдмова в прийнятті i реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Невиконання вимог вказаної статті свідчить про наявність бездіяльності з боку посапдових осію прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за чисельними заявами [PERSON] . У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння позивачу [PERSON] неправомірними діями прокуратури Харківської області моральної шкоди, що привело до тривалих моральних страждань. Отже, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди діями відповідача - прокуратури Харківської області, а саме несвоєчасний, необґрунтований, необ`єктивний розгляд його чисельних заяв про внесення відомостей про кримінальні правопорушення-злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань , однак, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 576 000 грн завищеними, тому що їх розмір не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду . Так, позивачу дійсно спричинені моральні страждання, що дійсно привело до зміни його нормального сталого життєвого ритму, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) суду не представлено . В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] наголошує на тому, що внаслідок неправомірних дій відповідача - прокуратури Харківської області йому була заподіяна моральна шкоді, розмір якої ним визначено в сумі 576 000 грн. Суд вважає, що позивач [PERSON] достатньо не обгрунтував, з чого саме він виходив при визначенні вказаної суми відшкодування , чому саме така сума , яка ним заявлена, є достатньою для компенсації спричинених йому фізичних та моральних страждань. Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд врахувавши характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач [PERSON] їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у його житті ,

Outcome: partial