overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив що 24.09.1983 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб міськвиконкомом м. Моспине Пролетарського району м. Донецька, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 105. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені з 2008 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. На даний час сторони мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть. Спір відносно майна буде вирішений в судовому порядку. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Також пояснив, що строк на примирення надавати не має необхідності, оскільки сім'я розпалася та зберегти її не можливо. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, про що надала письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 24.09.1983 року, сторонами зареєстровано шлюб 24.09.1983 року, про що в книзі реєстрації шлюбів міськвиконкомом м. Моспине Пролетарського району м. Донецька зроблено запис № 105 (а.с.2). В попередньому судовому засіданні також встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2008 року, мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї не можливо. За наведених обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

26.03.2014року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядів на життя. Одночасно зазначає, що вони спільного господарства не ведуть, шлюбні - сімейні стосунки між ними припинені, проживають окремо з липня 2013 року, майнового спору немає. Таким чином вважає, що шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.08.2003року у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 501, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 109 п.3 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 12630,50 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CNXRRX04930215 від 26.10.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1181,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 26.03.2014 року виникла заборгованість в розмірі 12630,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1181,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 83,65 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 175,45 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 10112,38 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 577,64 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 12630,50 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів - заборгованості по кредиту в сумі 23821,97 грн. і судових витрат. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2013 року становить 23821,97 грн. і складається з заборгованості за кредитом 13201,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9009,46 грн., штраф ( фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1110,57 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів - заборгованості по кредиту в сумі 6014 грн. 20 коп. і судових витрат. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином і завчасно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №012-24517-271211, відповідно до якого банк надав відповідачу - держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної вікличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з лімітом в сумі 6000 грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2014 року становить 6014 грн. 20 коп. і складається з: тіло кредиту - 2054,20 грн., прострочене тіло кредиту - 1800 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 2160 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначив, що є власником ? частин пакету із 37 іменних акцій АТ «Мотор Січ» на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] року матері [PERSON] та свідоцтва про спадщину після померлого [INFO] року батька [PERSON] Власниками іншої частки є відповідачі - рідні племінниці [PERSON] та [PERSON], котрим належать по ? частині акцій. 15.11.2013 року між сторонами та зберігачем цінних паперів АТ «Мотор Січ» - ТОВ «Фірма «Мотор - Дилер» було укладено договір про обслуговування рахунків цінних паперів №841-Д, згідно якого позивачка є власницею ? частин акцій, а відповідачки кожна по ? частині. Посилаючись на ці обставини, позивачка просить виділити у натурі ? частину 37 іменних акцій. В подальшому позов було уточнено, позивачка поросить виділити їй у власність - 18 акцій, [PERSON] виділити - 9 акцій, [PERSON] виділити - 9 акцій, визнати за нею право власності на ? частку однієї акції, за відповідачками по ? частин однієї акції. Сторони у судове засідання не з'явилися, письмово повідомили суд про те, що не заперечують проти задоволення позову та просять розглядати справу на їх відсутність. Вивчивши, докази, що є у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить ? частка пакету з 37 акцій іменних простих АТ «Мотор Січ» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих матері та батька. Відповідачки є власницями по ? частині пакету з 37 акцій іменних простих АТ «Мотор Січ». 15.11.2013 року між сторонами та зберігачем цінних паперів АТ «Мотор Січ» - ТОВ «Фірма «Мотор - Дилер» було укладено договір про обслуговування рахунків цінних паперів №841-Д, згідно якого позивачка є власницею ? частин акцій, а відповідачки кожна по ? частині. Суд виходить з правил ст. 364 ЦК України, яка унормовує право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Пакет складає 37 акцій, на ? належить 18,5 іменних акцій, на ? належить 9,25 іменних акції, і тому запропонований розподіл відповідає загальній кількості акції. Відтак акції підлягають такому розподілу: [PERSON] - 18 цілих акцій, відповідачкам по 9 цілих акції, а одну акцію розподілити у такий спосіб - ? частину акції виділити позивачці, відповідачкам по ? частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 21.11.2007 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені наприкінці 2013 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 392. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити. Ухвалою суду від 28.03.2014 року сплату судового збору було відстрочено, до ухвалення судового рішення, тому необхідно стягнути судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 10314 грн 71 коп., та 243 грн 60 коп. у відшкодування судових витрат. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині повернення тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до положень частини другої статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.03.2011 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти [NUMBER], відповідно до якого позивач відкрив відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 30000 грн із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 14.99% річних, а також комісії в розмірі 2.99% (а. с. 5 - 9). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2014 року складає 10314 грн 71 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 4800 грн 70 коп., прострочене тіло кредиту - 1699 грн 30 коп., заборгованість по сплаті комісії - 3814 грн 71 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою позивача (а. с. 17), правильність якої відповідачем не спростована, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 16499 грн. 37 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 21.07.2011 року сторони уклали договір № 012-24505-210711 відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. з кредитним лімітом 10000 грн. (а.с. 5-12). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.02.2014 року складає 16499 грн. 37 коп., та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8200 грн. 63 коп., 2680,61 грн. - простроченого тілу кредиту, та 5618,13 грн. - заборгованості за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 17). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 10433,37 грн. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 020-24501-060711. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № 26250904815992 в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк відкриває кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7900 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 16.01.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 10433 грн. 37 коп., в тому числі: 3853 грн. 55 коп. - тіло кредиту, 4036 грн. 70 коп. - прострочене тіло кредиту, 0 грн. 0 коп. - заборгованість за відсотками, 2543 грн. 12 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 15) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

26.03.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 5821 грн. 07 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.05.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010-24503-230511. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4300 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 16.01.2014 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 5821 грн. 07 коп., в тому числі: 3270 грн. 83 коп. - тіло кредиту, 974 грн. 81 коп. - прострочене тіло кредиту, 1575 грн. 43 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 16) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved