overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 17.09.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та зазначає, що з відповідачем з березня 2016 року спільно господарство не ведуть, просить строк на примирення не надавати, оскільки вважає, що шлюбні відносини зберегти не можливо. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 17.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 1766. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 13 грудня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2015 року, спору щодо поділу майна не мають, спір щодо утримання дітей вирішений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 13 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис за № 538 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народились доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) та [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 9). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що у червні 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір виконання робіт, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобовязання виконати доручені позивачем роботи з монтажу гаража та з монтажу даху. На виконання умов договору позивачем було сплачено передоплату у розмірі 10\~245 грн. Позивач вказує, що відповідач на даний час так і не приступив до виконання взятих на себе зобовязань, передоплату не повернув. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь передплату у розмірі 10 45 грн., три проценти річних у розмірі 370,61 грн. та інфляційні збитки у розмірі 6269,83 грн. Позивач в своєю заявою просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвали заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що 22.06.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про виконання робіт, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобовязання виконати роботи по монтажу гаража та монтажу даху. Згідно п. 2.1 вказаного договору, він набирає чинності з 22.06.2014 року і діє до 22.07.2014 року. Відповідно до п. 5.2.1 договору, підрядник зобовязаний виконати в строк та на умовах, передбачених цим договором роботи. П. 4.1 вказаного договору передбачено, що загальна вартість робіт складає 13\~245 грн., а відповідно до п. 4.2 договору, передоплата на виконання робіт становить 10\~245 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. \~Згідно зі статєю 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом. \~Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною - відповідачем по справі - 09 жовтня 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачкою складалося, проте на протязі останніх років з-за різних поглядів на сімейне життя між ними стали виникати спори та сварки, які поступово призвели до втрати любові, прихильності і поваги одне до одного, в результаті чого вони стали зовсім чужими людьми. Можливості та бажання зберегти сім'ю немає. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, тому просить шлюб між ним і відповідачем у справі розірвати. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.10). У судове засідання відповідач надала письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в її відсутність, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] (а.с.15). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області 09 жовтня 1999 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), від подружнього життя мають двох дітей: сина [PERSON] народження [INFO] року (а.с.7) та дочку [PERSON] народження [INFO] року (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач колишня дружина, яка проживала з ним у шлюбі з 1995 р. по 2014 рік та до цього часу зареєстрована в належному йому будинку [ADDRESS], хоча не проживає в ньому з липня 2014 року. Зазначив, що після розірвання шлюбу відповідач виселилася з будинку і до цього часу не з'являється. Реєстрація її в належному йому будинку змушує сплачувати за неї комунальні послуги. З посиланням на ці обставини та стверджуючи, що відповідач як бувший член сім'ї не проживає у будинку більше одного року просить визнати її такою, що втратила право користування в ньому. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин двічі, 05.05.2016 р. і 20.05.2016 р. не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Позивач у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1995 року, який розірвали у судовому порядку 04 листопада 2014 року. У спірному будинку відповідач зареєстрована з 10 квітня 2013 року, про що свідчить довідка Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Судом з'ясовано, що відповідач не проживає у будинку з липня місяця 2014 року. Викладене підтверджується як змістом Акту обстеження по факту проживання, складеного комісією на чолі з депутатом Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. . Отже на час звернення позивача до суду з цими вимогами до відповідача, остання не проживає у спірному будинку більше року. Наведене свідчить про наявність у суду правових підстав щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим будинком з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1990 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.08.1990 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не бере участі матеріально в житті сім'ї, всю свою заробітну плату він витрачає на свій розсуд та свої потреби, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. На даний момент вони не проживають однією сім'єю та спільне господарство не ведуть. Спір щодо поділу майна буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 378 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, неналежне матеріальне забезпечення сім'ї відповідачем, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги, довіри та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені 01 квітня 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 19 червня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON]. Сімейні відносини між ними фактично припинені з причини усунення відповідача від виконання обовязків батька та чоловіка. Вважає, що шлюб розпався остаточно та не бачить сенсу у подальшому його існуванні. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне Ширшова. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що на примирення не згодна, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дівоче - Ширшова. Відповідач також у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 133. У шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Про наявність спору майнового характеру, а також щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи доводи позивача та надані нею докази, суд дійшов висновку, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються, сторони разом не проживають та наміру зберегти сімю не мають, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. У звязку з задоволенням позову у повному обсязі, відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 25 жовтня 2008 року шлюбу, в якому вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], яка народилась 05 квітня 2009 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з грудня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втратити почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримавїла в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дітей - не виконує свого обов'язку по їх вихованню та не утримує матеріально, останні перебувають на утриманні матері. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечую щодо винесення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 07.03.2007 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки судом встановлено, що діти проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти розмірі 1/2 частини всіх видів доходу. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved