Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

24.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем фактично проживала з квітня 2015 року. [INFO] у них народилась дитина син [PERSON] , який проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. З червня 2020 року сторони у справі проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку проведення судового засідання позивач надала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, але просить здійснити стягнення аліментів з відповідача з 01 травня 2021 року, так як останній добровільно до цього часу надавав матеріальну допомогу. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій вказав на визнання позову [PERSON] , в тому числі про стягнення аліментів з 01 травня 2021 року. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В період фактичних відносин між [PERSON] та [PERSON] , у них народилась дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданою 20 лютого 2018 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.3). Позивач [PERSON] надала суду довідку виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 18.12.2020 року, про те, що за адресою: [ADDRESS] , вона проживає разом із сином [PERSON] , 2017 року народження, і він знаходиться на її утриманні (а.с.6). Статтею 180\~СК України\~передбачено,\~що батьки\~зобов`язані утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття.\~Способом виконання\~батьками цього\~обов`язку відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~є в\~тому числі\~й присуджені\~за рішенням\~суду кошти\~(аліменти)\~у частці\~від доходу\~матері,\~батька,\~або у\~ твердій\~грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~а також\~ст.\~182\~СК України,\~вирішуючи питання\~щодо розміру\~аліментів,\~суд повинен\~ураховувати:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене вище, суд, враховуючи визнання відповідачем позову, зважаючи, що обов`язок по утриманню дітей має кожен з батьків, вважає доцільним та необхідним здійснити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини у зазначеній позивачем [PERSON] ј частці, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме гарантованому мінімальному розміру аліментів, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст.\~179\~СК України\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня\~дитина має\~право брати\~участь у\~розпорядженні аліментами,\~одержаними на\~її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Але, враховуючи позицію сторін, суд вважає за можливе здійснити стягнення аліментів з 01 травня 2021 року, виходячи з добровільної їх сплати відповідачем, про що позивач вказала у своїй письмовій заяві. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України,

Outcome: approved