overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 23 квітня 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає їй достатню матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі ? частини з усіх видів доходів батька, щомісяця. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим обставинам, про явку був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] (актовий запис № 624 від 23 грудня 2002 року, вчинений Відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецьку) є [PERSON] (а. с. 5). Як видно з довідки від 24 лютого 2014 року КП «Керуюча компанія Пролетарського району м. Донецька», [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] (а. с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина. З огляду на викладені вище обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від доходів батька щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 24 лютого 2014 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн 60 коп., вказаний судовий збір, згідно зі статтею 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача, на користь держави. На підставі статей 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом, в якому вказала, що з 08.11.2003 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, щомісяця, в розмірі 1000 гривень, з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджено Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08 листопада 2003 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.3) та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивач зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідач у судовому засіданні вказав, що позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 гривень на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] визнає частково та вказав, що просить стягнути з нього меншу суму аліментів на утримання дітей, оскільки має нестабільний та малий заробіток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 1975 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає судові підстави для застосування положень статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 24.10.1975 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 2000 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

24 лютого 2014 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відразу після укладення шлюбу між ними почали виникати постійні непорозуміння, сварки та скандали, під час яких відповідач обзивав її нецензурними, образливими словами, намагався вигнати з будинку своїх батьків. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, неодноразово наносив їй побої. [PERSON] безвідповідально відносився до своїх подружніх обов'язків. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що миритися з чоловіком не бажає. Термін для примирення просить не надавати. Відповідач позов визнав та погоджується на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

24 лютого 2014 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15 січня 2005 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 05. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки, оскільки являється наркозалежною особою. Це призвело до того, що позивачка втратила почуття любові та поваги. Тривалий час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. В судове засідання позивач не зявилась подавши 23.03.2016 року на адресу суду заяву в якій зазначила, що поданий позов підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи у її відсутності. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] позов підтримав, надавши аналогічні пояснення вищенаведеним. Доповнив, що за час розгляду справи у суді примирення між сторонами не настало, відновлення та збереження сімї не відбулось, його довірителька категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому просить позов задоволити. Відповідач в режимі відеоконференцзв'язку в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Пояснив, що на його погляд збереження сімї є можливим, вважає, що у них є шанси для примирення та відновлення шлюбних відносин. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. У відповідності до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.01.2005 року, який був зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 05. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

24 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2009 року. Від шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], дитина знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоров, працює, має достатній дохід, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком дитини. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав, на сплату аліментів згодний. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьком дитини є відповідач. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоров, працює, має постійний доход, не має аліментних зобов'язань перед іншими особами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до повноліття дитини. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 04 вересня 2004 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує (а.с.11). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позов визнає в повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має (а.с.10). Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року (а.с.2), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

24 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 04 червня 2003 року, який зареєстрований Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 07. Даний факт підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 04 липня 2003 року виданим Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, відсутня належна увага з боку чоловіка, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, проте через канцелярію суду надала заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

24 лютого 2014 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,- позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Під час прийняття рішення суд не в повній мірі вирішив питання про судові витрати. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Оскільки в рішенні не вирішено питання про судові витрати, тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинилися з січня 2015 року, відповідачка відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачем та знаходяться на повному його утриманні, тому [PERSON] вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивач [PERSON] підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір`ю якої є відповідачка згідно свідоцтва про народження (л.с. 7), виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 592. Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з січня 2015 року і відповідачка перестала надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка проживає з позивачем та знаходяться на повному його утриманні, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідачки (л.с. 15) вона позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення дитиною віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved