Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] подав до Самарського районного суду м. Дніпропетровська зазначений позов. У своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер його дід [PERSON]. 07 лютого 19978 року [PERSON] залишив заповіт, який був засвідчений Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Цим заповітом [PERSON], все своє майно залишив [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда в порядку, встановленому законом. 18.08.2012 року Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,00 га на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку Серія №030790. Згідно наказу №20-ЗЕМ по радгоспу імені Леніна Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 08 липня 1983 року [PERSON] була виділена присадибна земельна ділянка для будівництва жилого будинку [ADDRESS], розміром 0,06 га (шість соток). Рішенням виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 22.07.1983 року №586 [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS]. Згідно акту від 20.01.1995 року відділом архітектури та містобудування виконкому Самарської районної ради народних депутатів було проведено відведення земельної ділянки в натурі забудовнику [PERSON] загальною площею 600 кв.м. [ADDRESS]. Також [PERSON] були надані план відведеної земельної ділянки та довідка про землекористування. На виділеній земельній ділянці в 1985 році [PERSON] розпочав будівництво житлового будинку. Був збудований фундамент з фундаментних блоків, а також стіни з фундаментних блоків та цегли. Перекриття з будинку залізобетонні. Більше ніякі будівельні роботи з будівництва будинку [PERSON] не проводилися. За замовленням [PERSON] Фізичною особою підприємцем [PERSON] станом на 20.12.2013 році був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок. Була проведена інвентаризація будівлі, а саме житлового будинку [ADDRESS] та встановлено, що його готовність складає 30 відсотків. З документами на ім'я [PERSON] щодо виділення земельної ділянки, надання дозволу на будівництво житлового будинку та з технічним паспортом на незакінчений будівництвом будинок він звернувся у Восьму Дніпропетровську державну нотаріальну контору з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на незакінчений будівництвом будинок. Але постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2014 році, йому було в цьому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок на ім'я [PERSON] Крім того, нотаріусом йому було роз'яснено, що він може звернутися з позовом до суду про визнання за ним прав та обов'язків забудовника житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить визнати за ним права та обов'язки забудовника житлового будинку [ADDRESS] з правом закінчити будівництво будинку, ввести його в експлуатацію та отримати правовстановлюючий документ в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.2-3) В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради проти позовних вимог заперечувала, оскільки вважає, що померлий не мав права на будівництво, відсутній кадастровий номер земельної ділянки, земельна ділянка на час початку будівництва не була виділена на місцевості. Представник третьої особи: Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори надала суду пояснення в яких зазначила, що у [PERSON] відсутні на руках правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] на ім'я померлого [INFO] [PERSON], тому видати свідоцтва про право на спадщину на майно не можливо, згодні з будь-яким рішенням, просили розглядати справу без їх участі (а.с. 24). Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис 24 (а.с. 4). 07 лютого 1998 року [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 07.02.1998 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-227, серії № НВ 0651059 (а.с. 5). 15 серпня 2012 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 6,000га у межах згідно з планом, розташованої на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та передану для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Хорішко О.М. Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 522/2012, зареєстровано в реєстрі за № 1-1597 (а.с. 6). Відповідно до наказу № 20-ЗЕМ по радгоспу імені Леніна Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 08 липня 1983 року про виділ присадибної земельної ділянки для будівництва житлового будинку на підставі рішення робочого комітету виділено присадибну земельну ділянку для будівництва житлового будинку [ADDRESS], громадянину [PERSON] 0,06 га (шість соток) (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 22.07.1983 року №586 [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно акту від 20.01.1995 року відділом архітектури та містобудування виконкому Самарської районної ради народних депутатів було проведено відведення земельної ділянки в натурі забудовнику [PERSON] загальною площею 600 кв.м. [ADDRESS] (а.с. 9). Також [PERSON] були надані план відведеної земельної ділянки у [ADDRESS] та довідка про землекористування. (а.с. 10-11) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2014 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що у [PERSON] відсутні на руках правовстановлюючі документи на це майно на ім'я спадкодавця (а.с. 12). Як вбачається з технічного паспорту від 20 грудня 2013 року, на земельній ділянці [ADDRESS] знаходяться житловий будинок [ADDRESS] незавершене будівництво, який складається з фундаментних блоків та цегли, готовністю 30 %, висота 2,5м, площа основи (забудови) 117,0 кв.м, об'єм 293 куб.м. (а.с. 13-15). Відповідно до нотаріально засвідченої копії спадкової справи № 522/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON], початої та закінченої 15 серпня 2012 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після смерті діда в порядку, встановленому законом (а.с. 29-58). Згідно з п. 30 Положення про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 квітня 1958 року № 514, між забудовником, якому виділяється земельна ділянка для житлового будівництва, та виконкомом міської (районної) Ради депутатів трудящих укладається договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування і будівництво жилого будинку. Наведене свідчить про те, що дід позивача право власності на вказаний будинок за свого життя не набув, як у відповідності до норм законодавства, що діяли на момент спорудження будинку, так і у відповідності до норм законодавства, що діяли на момент його смерті. Проте статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Також і пунктом восьмим Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо будівництво здійснювалося згідно закону, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Отже зазначені права та обов'язки увійшли до складу спадщини після померлого [PERSON] визнання їх за позивачем [PERSON] буде підставою для продовження та завершення розпочатого спадкодавцем будівництва, звернення до органів, у повноваження яких входить прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, дасть можливість належним чином зареєструвати нерухоме майно, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved