overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

24 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 23/454. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.07.2017р. о 09 год. 17 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.07.2017р. о 09 год. 17 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не може самостійно задовольнити свої життєві потреби. Виявляє галюцинаторно-параноїдну симптоматику. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

24 липня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 жовтня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 814. До листопада місяця 2013 року вона проживала з відповідачем однією сімєю, але спільне життя не склалося та впродовж минулих років виникли труднощі у спілкуванні та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя, після чого вони стали проживати окремо. Спільне господарство ними не ведеться, дітей не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заява, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомленийчерез оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 814. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року у звязку з виникненням труднощів у спілкуванні та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

24 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 квітня 2014 року, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.10.2011 року. В шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозумінні та сварки, протягом одного року сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. З свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 969571 від 28.08.2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 жовтня 2011 року Навізькою сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 07, після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 5, 6). З довідки Навізької сільської ради від 24.07.2017 року № 480 вбачається, що сторони з дітьми зареєстровані в [INFO] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери, погляди на шлюб та сімю, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідача не надійшло заяви про відновлення свого дошлюбного прізвища, а тому після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище Матвійчук.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2013 року Виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 2, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить суд не стягувати з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 06.01.2012 року, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.05.2017 р. виникла заборгованість на суму 20789,36 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 06.01.2012 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.05.2017 р. виникла заборгованість на суму 20789,36 грн., яка складається з наступного: 299,27 грн. - заборгованість за кредитом; 15387,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3636,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 966,16 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком ( а.с. 4-5). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 13.06.2014 року, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.06.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 16674,70 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 13.06.2014 року отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 16674,70 грн., яка складається з наступного: 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 11704,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 770,22 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком( а.с. 4). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 22 400 грн. 97 коп. та судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщались у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для субєктів усіх форм власності, у тому числі і для споживачів за адресою: м. Чернігів, вул. Волковича, 5, кв. 34.5. Між ПАТ «Облтеплокомуненерго» та [PERSON], [PERSON] діє типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В порушення вимог чинного законодавства відповідачі не здійснювали оплату наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 22 400 грн. 97 коп. за період з 01.11.2012 року по 31.03.2017 року. Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини припинили в лютому 2013 року та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконкомом Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 8 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 29 травня 2012 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені в лютому 2013 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved