Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

26.12.2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 1998 року. Шлюб було розірвано в 2014 році. В подальшому вони з відповідачкою знову зареєстрували шлюб в 2015 році. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, різності характерів, уподобань. Шлюб мав формальний характер. В кожного з них самостійне життя. В наданий судом строк до примирення вони не прийшли. Наразі в нього є інша жінка з якою він бажає оформити свої стосунки. Після подачі ним позову про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою виникли майнові суперечки, що також погіршило їх відносини. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду відзив на позов, з якого вбачається, що позов нею не визнається. Зазначає, що прожила з позивачем протягом тривалого часу. Шлюб вже розривався, після чого за пропозицією позивача шлюбні відносини були поновлені. Бажання позивача розірвати шлюб з її точки зору пов`язано з впливом на нього іншої особи жіночої статі, яка хоче зруйнувати їх сім`ю. Вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, а тому в задоволені позову просить відмовити. Представник відповідачки адвокат Сидоренко Ю.В. просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Зазначив, що відповідачка вважає, що у позивача тимчасове захоплення іншою жінкою, що мало місце неодноразово і раніше. Підстав для розірвання шлюбу немає. В наданий судом строк відповідачка була позбавлена можливості спілкуватися з позивачем, оскільки перешкодою цьому була інша жінка. Відповідачка вважає, що зможе налагодити відносини з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). Спільних дітей не мають. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). В наданий судом з ініціативи відповідачки строк , сторони до примирення не прийшли. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, в наданий судом строк сторони до примирення не прийшли, позивач має іншу жінку з якою бажає оформити свої відносини, суд приходить до переконання, що шлюб за таких обставин, не може бути збереженим та підлягає до розірвання. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved