Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

24 травня 2021 року [PERSON] в особі його представника - адвоката Кінах Я.В. звернувся до суду з цивільним позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2020р. о 08 год. 15 хв. в смт. Цумань, по вул. Васильєва, Луцького району Волинської області відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] прави дорожнього руху. Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.07.2020р. водія [PERSON] , який на момент ДТП керував транспортним засобом марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] » визнано винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Вказаний транспортний засіб на праві власності належить [PERSON] , цивільно - правова відповідальність якого відповідно до полісу обов`язкового страхування АО/01891432, була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон». З метою відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] », в результаті ДТП, що мала місце 22.03.2020р. в смт. Цумань, по вул. Васильєва, Луцького району Волинської області, позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Еталон». 13.07.2020р. ПрАТ «СК «Еталон» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки транспортним засобом марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] » на момент ДТП керувала особа, яка не мала на те законних підстав, а відтак страховик у відповідності із п. 32.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. З метою встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » ПрАТ «СК «Еталон» замовила проведення оцінки матеріального збитку вищевказаного транспортного засобу суб`єктом оціночної діяльності, аварійним комісаром [PERSON] . Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №17573 від 20.04.2020р. проведеного суб`єктом оціночної діяльності на замовлення ПрАТ «СК «Еталон» встановлена утилізаційна вартість транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » на дату оцінки становить 11 200.00 грн., а ринкова вартість становить 25 401,60 грн. Після проведення оцінки [PERSON] за власні кошти відремонтував транспортний засіб марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] », на що витратив кошти в сумі 38 566, 00 грн., що стверджується рахунками та актом виконаних робіт від 15.07.2020р. ФОП [PERSON] 23.11.2020р. [PERSON] , який є представником [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 22.03.2020р. 17.12.2020р. МТСБУ відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки після ДТП, яка мала місце 22.03.2020р. транспортний засіб марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » було відновлено, що позбавляє можливості МТСБУ зафіксувати пошкодження отримані транспортним засобом в результаті ДТП з метою виплати страхового відшкодування. Вважає, що [PERSON] безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як останнім дотримано вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надано відповідачу усі необхідні документи для здійснення даної виплати. Діями відповідача позивачу по справі [PERSON] завдано моральні страждання, які призвели до душевних хвилювань, що в свою чергу вплинуло на особисті, сімейні стосунки. Окрім того, в результаті даної ДТП, син позивача [PERSON] - [PERSON] , отримав тілесні ушкоджень, що також призвело до душевних хвилювань та перенесення стресу. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача по справі - Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь позивача [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 38 556, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., а також понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.05.2021р. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 17.08.2021р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки, представник позивача по справі - [PERSON] з повідомленням про ДТП, яка мала місце 22.03.2020р. та виплату страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ лише 19.11.2020р. За дорученням МТСБУ аварійним комісаром Гуль В.І., який мав оглянути пошкоджений транспортний засіб та скласти відповідний звіт подано рапорт від 30.11.2020р. про неможливість виконання доручення по причині відновлення даного транспортного засобу, що відповідає вимогам п. 33.3 ст. 33 Закону №1961-IV від 1 липня 2004 року, а саме не збережено пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, що унеможливлює зафіксувати представника МТСБУ зафіксувати пошкодження. Крім того зазначає, що витрати понесені позивачем на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » є економічно необґрунтованими, оскільки у відповідності до п. 30.1 ст. 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що узгоджується із висновком автотоварознавчого дослідження №17573 від 20.04.2020р., згідно якого утилізаційна вартість транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » становить 11 200.00 грн., ринкова вартість на дату оцінки становить 25 401,60 грн. Також вказує, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). 26.08.2021р. від представника [PERSON] - адвоката Кінах Я.В. надійшла відповідь на відзив у якій позовні вимоги підтримує в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві. Висновок автотоварознавчого дослідження №17573 від 20.04.2020р. складений суб`єктом оціночної діяльності, аварійним комісаром [PERSON] вважає належним доказом, що дає підстави для виплати позивачу страхового відшкодування. Просить позов задовольнити в повному об`ємі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Як вбачається з постанови судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.07.2020р., 22 березня 2020р. о 08 год. 15 хв. в смт. Цумань, по вул. Васильєва, Луцького району Волинської області сталась ДТП за участю транспортного засобу марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху та його визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 16-18). Судом встановлено, що після ДТП, яка мала місце 22 березня 2020р., після повідомлення [PERSON] про вказану подію 20.04.2020р. ПрАТ «СК «Еталон» звернулась із заявою до суб`єкта оціночної діяльності, аварійного комісара [PERSON] про встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] », яким відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №17573 від 20.04.2020р. встановлена утилізаційна вартість транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » в сумі 11 200.00 грн., ринкова вартість на дату оцінки становить 25 401,60 грн. (а.с. 33-35). 26.07.2019р. між ПрАТ «СК «Еталон» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобі АО/01891432, відповідно до якого забезпеченим є транспортний засіб марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] ». Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 29.04.2020р. [PERSON] керував транспортним засобом марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] » не на законних підставах, так як був викрадений ним із стоянки, що й стало підставою для відмови ПрАТ «СК «Еталон» у виплаті [PERSON] у відповідності до п. 32.1 ст. 32 Закону №1961-IV страхового відшкодування (а.с. 23, 42). Факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] » також підтверджується вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2020р. Вирок суду набрав законної сили (а.с. 43-45). У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п. 32.1 ст. 33 Закону України №1961-IV передбачено, що шкода не відшкодовується яка заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Пунктом 1.4 ст. 1 Закону №1961-IV зазначено, що до осіб, відповідальність яких застрахована належить страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2020р., який набрав законної сили [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме за незаконне заволодіння транспортним засобом - марки «Iveco» д.н.з. « [NUMBER] », при керуванні яким, з вини останнього і сталася дана ДТП. Таким чином вина [PERSON] є доведеною. За таких умов, ПрАТ «СК «Еталон» правомірно відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 23.11.2020р. представник позивача по справі [PERSON] - [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 22.03.2020р., яка відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з недотриманням вимог п. 33.3 ст. 33, п. 34.2 ст. 34, п.п. 37.1, 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 47). Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону №1961-IV, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону №1961-IV, після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) МТСБУ протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, в результаті ДТП, яка мала місце 22.03.2020р. за участю транспортного засобу марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] », 30.11.2020р. МТСБУ направило представника, незалежного експерта - аварійного комісара Гуля В.І. до місцезнаходження пошкодженого майна, який рапортом від 30.11.2020р. повідомив МТСБУ про неможливість виконання доручення, оскільки транспортний засіб марки «ГАЗ 5301» д.н.з. « [NUMBER] » повністю відновлено (а.с. 46). Пунктом 37.1, 37.1.3 ст. 37 Закону №1961-IV передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. За таких обставин, суд вважає, що відповідач МТСБУ правомірно відмовив представнику позивача [PERSON] - [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову щодо виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування, а відтак й відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, яка є похідною. Судові витрати, в силу ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем по справі. Окрім того, варто зазначити, що у відповідності до положень ст. 1166 ЦК України, позивач має право звернутись з цивільним позовом до фізичної особи, діями якої заподіяна шкода майну позивача.

Outcome: dismissed