Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

26.01.2015 на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява позивачки [PERSON] до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування ШРДА в м.Києві, Прокуратура Шевченківського району м.Києва, про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач вихованням сина не займається, не відвідує його, не цікавиться його здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує, в зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним цивільним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Органу опіки і піклування ШРДА в м.Києві в судовому зсіданні підтримала позов, просила його задовольнити, надала суду висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Прокуратура Шевченківського району м.Києва подала заяву про розгляд позовної заяви у їх відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, заслухавши покази свідків, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 28.02.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що було зроблено актовий запис №177 (а.с.8). В шлюбі у сторін [INFO] року народився син, [PERSON], свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27.07.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Відповідно до довідки форми №55 від 14.01.2015 року, виданою ТОВ «КИЙГРАДСЕРВІС» малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку ШРДА в м.Києві від 24.04.2015 року №109/02/40-3270, Орган опіки та піклування ШРДА в м.Києві вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносного його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Комісією з питань захисту прав дитини ШРДА в м.Києві встановлено, що батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі до 27.07.2012 року. Дитина проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. В квартирі створені належні умови для проживання повноцінного та всебічного розвитку дитини. Громадянин [PERSON] не провідує сина та не виявляє бажання до спілкування з ним, не вітає його з днем народження та іншими святами, не приймає участь у виховані, не цікавиться його долею та успіхами, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання та підготовку до самостійного життя, матеріальної допомоги не надає. Батько самоусунувся від виховання сина та нехтує батьківськими обов'язками. Крім того, свідок [PERSON] повідомила суду, що позивачка з малолітнім сином є її сусідами, дружні відносини підтримують з 2012 року, на момент знайомства сім'я [PERSON] була досить дружньою, згодом позивачка почала проводити час з дитиною без чоловіка, з моменту розлучення батько дитини приблизно пів року ще приходив до сина. Дитини про батька нічого не говорить. Свідок один раз випадково зустріла відповідача в стані алкогольного сп'яніння. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає сім'ю [PERSON] з 2010 року, раніше разом гуляли з дітьми, останній раз бачила відповідача у 2012 році, приходив позичати у неї гроші. На даний момент батько додому не приходить. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] ухиляється від виховання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], жодним чином не забезпечує утримання сина, його належний розвиток, у його вихованні участі не приймає, дитину не відвідує, чим свідомо уникає виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позбавляє батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,6 грн. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved