Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

26 квітня 2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області про визнання фізичної особи такою, що не прийняла спадщину. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті вона прийняла спадщину та 11 жовтня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/2 частки від 1/4 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . В вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом спадкоємцями майна померлого є вона та її син [PERSON] , що на думку нотаріуса, проживає і зареєстрований в зазначеній квартирі та посилається на довідку про склад сім`ї та реєстрацію від 17 серпня 2016 року, а тому спадщину прийняв, з чим вона не може погодитись. Вказує, що 20 серпня 2004 року її син вибув із квартири на навчання і з того часу не повертався, де він знаходиться їй не відомо. З телефонної розмови в 2015 році син їй повідомив, що знаходиться Криму і повертатись не бажає, свою адресу не вказав та більше не телефонував. Тобто в даній квартирі відповідач не проживає вже 15 років, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Оскільки спадщина померлого складається з 1/4 частки трикімнатної квартири, а державний нотаріус видав їй свідоцтво про прийняття спадщини на 1/2 частку від 1/4 частки квартири, а інших спадкоємців не залишилося, вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва на всю спадщину, тобто на 1/4 частку квартири. Однак нотаріусом їй було відмовлено. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, погодилась з поясненнями представника. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що після смерті чоловіка [PERSON] , остання прийняла спадщину на 1/2 частку від 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Однак в спірній квартирі був зареєстрований син позивача, відповідач по справі. З заявою про прийняття спадщини останній до нотаріуса не звертався, незважаючи на це, нотаріус відмовив в прийнятті всієї частки спадщини позивачем. При цьому нотаріус вказав, що відповідач фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований в вказаній квартирі. Але син позивача проживає в Криму і повідомив останній, що повертатись до м. Южноукраїнська не збирається. Тому просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на сайті «Судова влада України». Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав суду лист з проханням розглядати справу без представника нотаріальної контори, вимоги позивача підтримує. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні суд постановив відповідну ухвалу. Заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що на підстав свідоцтва про право власності на житло /а.с . 43/ квартира, розташована в [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожному по 1/4 частці. [INFO] помер [PERSON] /а.с. 9/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 квітня 2017 року /а.с. 11/ встановлено факт, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с. 14/ від 11 жовтня 2017 року спадкоємцями 1/4 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , по 1/2 частці. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку від 1/4 частки квартири видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 від 1/4 частки квартири ще не видано. Згідно роз`яснення завідувача Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 26 грудня 2018 року /а.с. 15/ [PERSON] має право звернутись до суду для усунення від права на спадкування спадкоємцем [PERSON] . Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 27/ [PERSON] зареєструвала право власності на 1/8 частку успадкованої після смерті чоловіка квартири. Відповідно до спадкової справи №173/2016, що заведена після смерті [PERSON] /а.с. 30-49/ спадщину подала, подавши заяву, дружина померлого [PERSON] та згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 17 серпня 2016 року син померлого [PERSON] . Відповідно до заяв про відмову від прийняття спадщини, спадщину не прийняли дочка померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що сина позивача - [PERSON] не бачила вже близько 15 років, як він поїхав на навчання в АР Крим. Їхні дачі знаходяться поруч, тому в них добрі стосунки і вона часто бувала вдома у сім`ї [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] Брат в 2004 році поїхав на навчання в м. Севастополь, після цього вони перестали спілкуватись. Спілкувались тільки по Інтернету, а в 2013 році [PERSON] взагалі перестали спілкуватись. До 2018 року вона проживала в м. Миколаїв, а з 01 листопада 2018 року проживає разом з матір`ю. [PERSON] в Южноукраїнську немає з 2004 року. Сварок в їх сім`ї не було. Їх батько помер в 2016 році, брат на той час в Южноукраїнську не проживав, на поховання не приїжджав, про смерть вона повідомила через Інтернет. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік майна, що не включається до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч. 1 та ч. 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджуються факт не проживання відповідача близько 15 років в квартирі [ADDRESS] , та небажання останнього звертатись протягом передбаченого законом строку до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті свого батька, а тому відповідач вважається таким, що не прийняв спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає є судовий збір в розмірі 768,40 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. № 1/.

Outcome: approved