Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з названим позовом, в якому зазначили, що їм в рівних частках на праві власності належить жилий будинок, що розташований в смт Овідіополі, вул. Добровольського,30. В цьому будинку з 18.07.2005 р. зареєстрована колишня дружина [PERSON] [PERSON] При цьому [PERSON] з липня 2010 року в будинку не проживає. Реєстрація відповідачки тягне для них додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, перешкоджає в розпорядженні цим майном. З наведених підстав позивачі просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку та зобовязати Овідіопольську селищну раду зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в житловому будинку. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. З наведених вище норм цивільного законодавства слідує, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні право користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, позбавлення права на користування житловою площею та зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Право власності позивачів на жилий будинок підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. (а.с. 17) З будинкової книги слідує, що [PERSON] зареєстрована в належному позивачам жилому будинку з 18.07.2005 р. (а.с. 13-15) Реєстрація [PERSON] в житловому будинку позивачів тягне для них додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, перешкоджає в розпорядженні цим майном. З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved