overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

25 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, також зазначила, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини припинили з 29 грудня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 355, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.7). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Сторони спільний побут не ведуть з 29 грудня 2017 року, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

25 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалою суду від 06.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є учнем Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2020 року. Син знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, то з відповідача підлягають стягненню аліменти на період його навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

25 липня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, за змістом цієї заяви позивач підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи видно, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області туленко [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

25 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В своїй заяві позивач зазначила, що вони з [PERSON] з 09 листопада 1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей, які вже досягли повноліття. Вони з відповідачем з квітня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Подружнє життя суперечить її інтересам, примирення та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Градизькій селищній раді 09 листопада 1991 року, актовий запис №72 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду в порядку, встановленому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 09 листопада 1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим Градизькою селищною радою народних депутатів 09 листопада 1991 року, актовий запис №72 (а.с. 8). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей, які досягли повноліття (а.с.6-7). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу на надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

25 липня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 18 грудня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 18 грудня 2015 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

25 листопад 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Топчине, вул. Пушкіна, 14. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.11.2016р. о 12 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.11.2016р. о 12 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотокова лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює скарги на тривогу. Чує «голос Бога», який керує діями. До свого стану не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

25 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має. Позивач посилаючись те, що він з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору, щодо виховання дитини між сторонами немає. Представник позивача наполягає на позовних вимогах. Відповідачка до суду не з'явилась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З пояснень сторін видно, що з січня 2010 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має. Спору щодо виховання дитини між сторонами відсутній. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо виховання дитини та майнового спору між сторонами не має. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсязі, вини відповідача в подані позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

25 листопада 1995 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося в силу суб'єктивних причин. Фактично їх сім'я розпалася і 2 роки вони проживають окремо. Примирення неможливе, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але телефонограмою повідомила, що прибути до суду не зможе. Просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

25 листопада 2000 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25 листопада 2000 року виконкомом Дружбівської сільської ради ради Криничанського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Протягом останнього часу сімейні відносини сторін погіршувалися, погляди сторін на шлюб та сім`ю стали протилежними і сторони припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо. Тому позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач письмово повідомив суду прпосьбу слухати справу без його присутності, проти задоволення позову не заперечує. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і у відповідності зі ст.ст.105, 110 СК України підлягають задоволенню, бо сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, відновлення сім`ї не бажають. Тому суд вважає, що сім`я сторін зруйнована повністю і відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

25 листопада 2008 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 листопада 2008 року виконкомом Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Протягом останнього часу сімейні відносини сторін погіршувалися, погляди сторін на шлюб та сім`ю стали протилежними і сторони припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо. Тому позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, причини своєї неявки суду не повідомив. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і у відповідності зі ст.ст.105, 110 СК України підлягають задоволенню, бо сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, відновлення сім`ї не бажають. Тому суд вважає, що сім`я сторін зруйнована повністю і відновлена бути не може. А задоволення позову за правилами ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судового збору на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

25 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9000 гривень. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 24 лютого 2021 року в сумі 10653,90 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту 8528,04 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 2125,86 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 2270 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 25 листопада 2010 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9000 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 24 лютого 2021 року в сумі 10653,90 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту 8528,04 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 2125,86 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 2270 гривень судового збору.

Outcome: approved