Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

26.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 14.10.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №443. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка за домовленістю між батьками проживає з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з січня 2013 року, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально - побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги за наведених обставин. Просила справу розглядати без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову до суду не надіслав. Суд, дослідивши докази подані сторанами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 14.10.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №443. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №122569, видане 14.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 25.09.2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції м. Кременчука Полтавської області. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з січня 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Сторони домовились, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], буде проживати з матір'ю [PERSON] Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved