Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

26.01.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків. При цьому позивач посилається на те, що 02.11.2016 року з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача було пошкоджено. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 110 210,43 грн. з яких 49 500 було сплачено позивачу, як страхове відшкодування, так як цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у страховій компанії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відтак позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 60 170 грн. 43 коп. та сплачений судовий збір. У судове засіданні представник позивача та третьої особи не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та третьої особи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 02.11.2016 року о 13.10 годині [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Дніпрі на перехресті вул. Макарова та вул. П. Чубинського, скоїв зіткнення із автомобілем «Тайота Камрі» д.з. [NUMBER], під керуванням позивача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до звіту № 48/11/16 про оцінку автомобіля [NUMBER], складеного 27.11.2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля станом на 27.11.2016 року складає 110 210,43 грн. (а.с. 8-11). Встановлено, що на момент ДТП автомобіль відповідача був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу серії [NUMBER], у зв'язку із чим, вказана компанія виконала свій обов'язок перед позивачем у повному обсязі та 11 січня 2017 року сплатила на його користь страхове відшкодування у розмірі 49 500 гривень. Також встановлено, що розмір невідшкодованого матеріального збитку, який має відшкодувати відповідач складає: 110 210 грн. 43 коп.(загальний розмір матеріальної шкоди) - 49 500 грн. (розмір страхового відшкодування) = 60 710 грн. 43 коп. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 та п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] зобов'язаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 60 710 грн. 43 коп., а відтак позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити у повному обсязі Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved