Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

26 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 108 будинку № 164 по вул. робочій у м. Дніпропетровську, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка є його рідною сестрою. За проханням відповідачки у 2001 року мати позивача зареєструвала відповідачку у вищезазначеній квартирі. До 2003 року відповідачка проживала разом з матірю позивача у квартирі, після чого вона виїхала зі спірної квартири та до теперішнього часу в ній не зявляється. Особистих речей у квартирі немає. Оскільки, відповідачка зареєстрована в спірній квартирі, на неї нараховуються платежі за воду, електроенергію, каналізацію та інші комунальні послуги, які доводиться оплачувати позивачу. Відповідачка не є членом сімї позивача. Наявність реєстрації відповідачки у належній позивачу квартирі, чинить перешкоди йому в праві вільного користування та розпорядження своєю власністю. Тому, вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~\~ ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У\~відповідності\~до ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа\~має\~право\~на\~захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 травня 2014 року [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки про склад зареєстрованих від 19.02.2015 року, у вищезазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] (а.с.8). Однак, відповідачка у вищезазначеній квартирі не проживає з весни 2003 року, її особистих речей у квартирі немає. У звязку з реєстрацією відповідачки у вищезазначеній квартирі, на неї нараховуються комунальні послуги, які сплачує позивач. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового приміщення також визначені\~ст. 150 ЖК України\~ зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Водночас відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що перешкоди створені відповідачкою [PERSON], позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди [PERSON] у користуванні належним йому нерухомим майном, а саме: квартирою № 108 будинку № 164 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved