Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

25 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно сина ткача [PERSON], [INFO], призначити її [PERSON] опікуном онука - [PERSON] та передати хлопчика її на виховання, стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання онука [PERSON], в розмірі 300 грн до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований наступним. Позивачка, [PERSON], є бабою [PERSON], [INFO]. Матір'ю хлопчика є відповідачка у справі [PERSON] , яка являється донькою позивачки. Батько хлопчика записаний відповідно до ст. 135 СК України. З 2006 року [PERSON] проживає разом з бабкою - позивачкою у справі [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні, а відповідачка по справі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме з дитиною не спілкується, не провідує її у школі, участі у вихованні не приймає, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в зв'язку з чим вона звернулася до опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради про доцільність позбавлення останньої батьківських прав. 19 квітня 2017 року було проведено засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради де було розглянуто питання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її сина [PERSON] і прийнято рішення про позбавлення батьківських прав з винесенням даного питання для затвердження на засіданні виконавчого комітету сільської ради. 20 квітня 2017 року виконавчим комітетом Липівської сільської ради було прийнято рішення за № 17 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. 25 травня 2017 року служба у справах дітей Томашпільської РДА зробила висновок про можливість виконувати позивачкою обов'язків опікуна. Разом з тим позивачка [PERSON] вказує, що відповідачка [PERSON] має нерегулярний та мінливий дохід. Також вона зобов'язана нести витрати по утриманню дитини, однак добровільно відповідачка коштів на утримання дитини не надає. В зв'язку з вищевказаним позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ст.. 224-225 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Липівської сільської ради Томашпільського району в судове засідання не з'явився, однак голова опікунської ради Лук»янова Л.Й. направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була класним керівником [PERSON] до п'ятого класу. За час навчання, матері хлопчика вона не бачила. Навчанням та вихованням дитини завжди займалася бабуся [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він є сусідом [PERSON] Зазначив, що [PERSON] є онуком заявниці [PERSON] та від самого народження хлопчик проживає з нею. [PERSON] піклується про розвиток дитини та забезпечує всім необхідним. Мати хлопчика не приїжджає та не цікавиться долею дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ч.2 ст. 258 СК України, баба та дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яришівка, Томашпільського району Вінницької області, народився [PERSON]. В його свідоцтві про народження матір'ю записано [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з свідоцтва про одруження [NUMBER], 4 лютого 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7) Згідно довідки сільського голови Липівської сільської ради № 216 від 3 квітня 2017 року, [PERSON] та неповнолітній [PERSON], [INFO] прописані та проживають за адресою [ADDRESS], [PERSON] в даному будинку зареєстрована, але не проживає. (а.с. 14). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], встановлено, що сім»я [PERSON] проживає у житловому будинку, що рахується за нею, будинок знаходиться в задовільному стані, за господарством рахується присадибна земельна ділянка. (а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання від 5 квітня 2017 року складеного депутатом Липівської сільської ради, було проведено обстеження умов проживання [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] встановлено, що у вказаному будинку проживає [PERSON] та внук [PERSON], 2005 року народження, який перебуває на утриманні баби. Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] вихованням свого сина не займається, матеріально не допомагає (а.с. 17). Як вбачається з характеристики виданої директором НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія» на ім'я учня 6-Б класу [PERSON]., останній зарекомендував себе як старанний, працелюбний учень, має навчальні досягнення середнього рівня , навчається не в повну міру, не виявляє зацікавленості до навчання, до виконання громадських доручень ставиться дбайливо, веселий, товариський, має друзів та підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню сина, протягом навчання в 5-6 класах вона не цікавиться його навчанням і поведінкою, не брала участь у вихованні дитини. Батьківські обов'язки виконує бабуся, яка створює умови для навчання та розвитку учня, забезпечує матеріально і дбає про всебічний його розвиток. (а.с.19) Рішенням засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Липівської сільської ради від 19 квітня 2017 року № 3 вирішено вважати за доцільне клопотання про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], 2005 року народження; вважати за доцільне призначити опікуном над [PERSON] його бабусю [PERSON] (а.с.11) Рішенням виконавчого комітету Липівської сільської ради Томашпільського району від 20 квітня 2017 року № 17 вирішено: вважати доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], 2005 року народження, вважати за доцільне призначити опікуном над [PERSON] його бабусю [PERSON] (а.с.10). Відповідно до висновку виконавчого комітету Липівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] 2005 року народження, опікунська рада вважає, що оскільки [PERSON] відмовилася від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманні дитини тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав останньої по відношенню до малолітнього сина [PERSON], 2005 року народження.( а.с.12) Згідно висновку служби у справах дітей Томашпільської РДА про можливість громадянина виконувати обов'язки опікуна, піклувальника від 25 травня 2017 року вбачається, що служба у справах дітей Томашпільської РДА вважає, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна, піклувальника. (а.с.22) Як вбачається з довідки - характеристики виданої Липівською сільською радою Томашпільського району на ім'я [PERSON], остання по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє ( а.с.16) Згідно довідки виданої Міністерством внутрішніх справ України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до ст. З Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При цьому відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Перелічені факти свідчать про те, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], не виявляє щодо неї батьківської турботи, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Отже, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що відповідач [PERSON] не цікавляться долею дитини [PERSON], [INFO], не спілкується з нею, не беруть участі в її вихованні та житті, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дитина відповідача - [PERSON], зважаючи на вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Оскільки відповідачка ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме: стягувати з [PERSON], [INFO], яка проживає по [ADDRESS] на користь особи, що буде виконувати або виконують обов'язки та функції з опіки (піклування) над [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 25 травня 2017 року. Відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, зокрема, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її дитини [PERSON], [INFO], стягнути аліменти та передати дитину під опіку позивачки [PERSON] Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач у справі звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, таким чином,

Outcome: approved