Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

25\~жовтня 2019\~року начальник\~філії Полтавського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк»\~звернувся до\~Миргородського міськрайонного\~суду Полтавської\~ області\~з вищевказаною\~позовною заявою,\~ де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит від 21 листопада 2018 року №2203/535946 в розмірі 21667,30 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 листопада 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №2203/535946. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 21500,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21 листопада 2023 року. Позичальник зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 358,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи із грудня 2018 року. Відповідно до договору банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку позичальника одночасно з нарахуванням на поточний рахунок суми кредиту, для чого позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Однак, відповідач взяті на себе договором зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 15 жовтня 2019 року, розмір загальної суми заборгованості становить 21667,30 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом 18615,63 грн., процентів за користування кредитом - 2925,82 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 114, 01 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 11,84 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, між позивачем та відповідачем 21 листопада 2018 року укладено договір про споживчий кредит №2203/535946, згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 21500,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 21 листопада 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буду встановлено згідно з умовами цього договору (а.с.8-13). Відповідно до п.2.4.1. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п.3.2.1. Договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно із п.3.3.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 358,33 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п.3.3.4. Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту ста сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Згідно із п.3.9.1. та п.п.3.9.1.1. Договору, банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Таке ж право банку зафіксовано і у п.4.2.1. Договору. Відповідно до п.4.3. Договору, позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання (п.п.4.3.1); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим Договором на поточному рахунку (п.п.4.3.10.). Згідно із п.8.3. Договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та\\або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Договір підписано обома сторонами. Разом з тим, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав. Станом на 15 жовтня 2019 року, розмір загальної суми заборгованості становить 21667,30 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом 18615,63 грн., процентів за користування кредитом - 2925,82 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 114, 01 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 11,84 грн. (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, розмір якої станом на 15 жовтня 2019 року, розмір загальної суми заборгованості становить 21667,30 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом 18615,63 грн., процентів за користування кредитом - 2925,82 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 114, 01 грн., загальної суми 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 11,84 грн. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved