Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

26 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач належним чином не бере участі в матеріальному утриманні їх сумісної дитини - сина [PERSON], чим порушує його права на достатній рівень життя. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, в обґрунтування яких пояснила, що з 28 січня 2006 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, мешкають за різними адресами, мають окремий бюджет та не ведуть сумісне господарство. Син проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не виявляє до дитини достатньої і належної батьківської турботи і піклування, домовленості з ним про спосіб виконання його обов'язку по матеріальному забезпеченню сина не досягнуто, вважає за необхідне і бажає встановити стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину за рішенням суду. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, погодившись з поясненнями позивачки в суді та розміром, вказаних нею аліментів. У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що на теперішній час вони припинили з [PERSON] сімейні стосунки і проживають за різними адресами, мають окремий бюджет та не ведуть сумісне господарство. Він фізично здоровий, працює, аліментів нікому не виплачує, на його утриманні не перебувають непрацездатні члени родини. Не заперечує, щоб аліменти стягувались з нього за виконавчим листом і у розмірі, на якому наполягає позивачка. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 січня 2006 року у виконавчому комітеті Ясинівської селищної ради міста Макіївки Донецької області, актовий запис № 01. Від спільного проживання подружжя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і знаходиться на її вихованні. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З наданих сторонами документів убачається, що [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи - працює електрогазозварником у ТОВ «Мактеплобуд», проживає окремо від сім'ї, на його утриманні інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Зазначені обставини визнані відповідачем у судовому засіданні. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Згідно з приписами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи наведені обставини, сімейний та майновий стан відповідача, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частковому відношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, в установленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved