Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

25.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальні збитки, спричинені злочином у сумі 70 440 грн. 23 коп., а також збитки з урахуванням індексу інфляції і трьох відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 572 грн. 79 коп., разом 73 013 грн. 02 коп.; завдану моральну (немайнову) шкоду у розмірі 10 000 грн.; скасувати рішення суду від 20.06.2019 року про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2019 року, посилаючись на те, що у провадженні судді Єрмак Н.В. Московського району м. Харкова знаходиться кримінальна справа, щодо обвинувачення громадянина [PERSON] , [INFO] , у вчинені злочину передбаченому ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України. У ході досудового слідства [PERSON] пред'явлено обвинувачення у привласнені коштів в розмірі 70440 грн. 23 коп., які були ним отримані з вкраденої в нього банківської картки « [INFO] Bank» в різних банкоматах м. Харкова. Таким чином, [PERSON] заподіяв йому матеріальні збитки у розмірі 70440 грн. 23 коп. За вказаними фактами 20.06.2019 суддею Єрмак Н.В. було винесено вирок по справі № 643/5075/19, пров. № 1-кп/643/980/19, № 40726. Беручи до уваги, що вина обвинуваченого [PERSON] доведена матеріалами кримінальної справи та те, що злочином позивачу заподіяно матеріальні збитки у розмірі 70440 грн. 23 коп., просив стягнути дану суму. Також, діями [PERSON] завдано йому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивача, які він оцінює у 10 000 грн. 00 коп. Крім того, звертає увагу на те, що він є інвалідом 2 групи і йому протипоказано психічні і емоційне навантаження. Одночасно, доводить до відома, що на момент його звернення з цим позовом, відповідач не сплатив жодної копійки в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої його діями та бездіяльністю. Позов просив задовольнити. 26.07.2019 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова провадження по зазначеній справі відкрито, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. У відкритті провадження щодо скасування рішення суду від 20.06.2019 року про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2019 року відмовлено. 13.02.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не визнає у зв`язку з тим, що гроші він брав, але не всі, які заявляє позивач. На даний час він відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова у ДУ «Темнівська виправна колонія» (№ 100) з 06.08.2019 року. Зустрічний позов подавати не буде. 17.03.2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкові від 20.06.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.07.2019 року (а.с. 16 - 19). Згідно з вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт вчинення злочину [PERSON] підтверджується вироком, який набрав законної сили та є обов`язковим для суду при розгляді даної справи. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує вирок Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року, який набрав законної сили 23.07.2019 року. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.05.2018 року (справа № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальні збитки, спричинені злочином у сумі 70 440 грн. 23 коп., а також збитки з урахуванням індексу інфляції і трьох відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 572 грн. 79 коп., а всього 73 013 грн. 02 коп. Крім того, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] завдану йому моральну (немайнову) шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved