Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

25.06.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з відповідачем з листопада 1996 року по січень 2000 року перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON]. У січні 2000 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були розірвані в судовому порядку. За час перебування у шлюбних відносинах, у них народився син - [PERSON] та донька [PERSON]. Постановою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2000 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача та на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], у розмірі 1/12 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 17 березня 2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а далі по 1/4 частині усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] повноліття на користь [PERSON]. За часів перебування працевлаштованим, відповідач сплачував аліменти регулярно, з листопаду 2014 року, тільки на доньку у сумі вказаній у виконавчому листі, але в сумі, яка далеко не відповідає 50 % розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 2017 року відповідач втратив роботу, а платежі стали нерегулярними. Тому позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами, оскільки вважає , що на даний час сума стягнутих аліментів є недостатньою для утримання дітей, а відповідач добровільно, крім визначеної судом суми сплати аліментів, допомоги на утримання дітей не надає та участі у додаткових витратах не бере, внаслідок чого їй важко матеріально утримувати дітей. За таких обставин, просила змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, збільшивши їх до встановленого законом мінімуму, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, згідно якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає частково, а саме заперечує в частині стягнення 16 000 гривень в зв'язку з матеріальною спроможністю. Решту позовних вимог визнає. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом з достовірністю встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданого Вищетарасівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис від 02.01.1997 № 3 (додаток 3), та доньки [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], виданого Вищетарасівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис від 10.05.2005 №15. Відповідно до постанови судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2000 року з відповідача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01квітня 2011 року було стягнуто з [PERSON], уродженця с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, який мешкає по [ADDRESS], працюючого, на момент винесення рішення, в Томаківському відділенні «Райавтодор», аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/12 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 17 березня 2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а далі по 1/4 частині усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] повноліття на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За частиною третьою ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Судом встановлено, що з відповідача на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2011 року стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей. Однак, вказаної суми аліментів, на теперішній час не достатньо для утримання та виховання дітей, оскільки діючим законодавством, а саме ст.182 СК України, передбачений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що значно перевищує стягнуту судом суму аліментів. Що стосується позовних вимог позивача в частинні разового стягнення 16000.00 грн. суд, вважає за доцільне відмовити, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем відповідача, який наданий час безробітній. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України судовий збір по даній справі стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial