Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними щодо незаконного розголошення персональних даних [PERSON] та стягнення моральної шкоди, яку він оцінює у 10000грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21.05.2010 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №001-095501-210510 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого він відкрив рахунок в зазначеній установі і яким користувався. У травні 2014року відповідачем ТОВ «Боргова агенція «Пристав» здійснювались неправомірні дії по стягненню кредитної заборгованості, яку він нібито заборгував ПАТ «Дельта Банк», проте останній його не повідомляв про наявну у нього заборгованість. Вважає, що ПАТ «Дельта Банк» не мав підстав звертатись до третіх осіб для захисту своїх нібито порушених прав, розголошуючи при цьому конфіденційну особисту інформацію всупереч вимогам законодавства. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду направив заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 18.12.2014 року проводити за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду направив письмові заперечення, згідно яких просив розглядати справу без його участі та одночасно зазначив, що заперечує проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача послався на те, що 21.05.2010року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, згідно якого, позивачу відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. 00 коп. та відповідно до п.5.9. вказаного договору Банк має право запитувати та надавати інформацію про Держателя та про порядок виконання ним зобов'язань за цим Договором в будь-які бюро кредитних історій. Крім того, зауважив суд про те, що згідно відомостей ЄДР юридичних осіб ДП «Інформаційно-ресурсного центру», відповідач ТОВ «Боргова агенція «Пристав» здійснює діяльність агенств зі стягування платежів і бюро кредитних історій. Таким чином, маючи дозвіл позивача на передачу його персональних даних бюро кредитних історій, визначеним умовами Договору, відповідачем не було порушено вимог чинного законодавства, що регулюють вказані відносини. Також зазначив, що персональні дані позивача були передані відповідачу ТОВ «Боргова агенція «Пристав» для здійснення діяльності щодо захисту законних прав Банку, спрямованих на виконання умов Договору та повернення заборгованості, тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки жодних дій, які б спричинили моральні страждання позивачу з боку Банку вчинено не було. Представник відповідача ТОВ «Боргова агенція «Пристав» в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду направив письмові заперечення, згідно яких просив розглядати справу без його участі та одночасно зазначив, що заперечує проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача послався на те, що 21.05.2010року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, згідно якого, позивачу відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. 00 коп. 12.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Боргова агенція «Пристав» було укладено договір доручення № 31.4-08/7270/13, відповідно до умов якого останній надає послуги по досудовому стягненню простроченої заборгованості Боржників-фізичних осіб, застосовуючи при цьому обрані на власний розсуд засоби та методи в межах чинного законодавства та, при укладенні якого сторони керувались вимогами закону України «Про захист персональних даних». Крім того, послався на п.5.9. договору від 21.05.2010 року, відповідно до умов якого Банк має право запитувати та надавати інформацію про Держателя та про порядок виконання ним зобов'язань за цим Договором в будь-які бюро кредитних історій, про що було відомо позивачу. Відтак вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки жодних дій, які б спричинили моральні страждання позивачу з боку відповідачів вчинено не було. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 21.05.2010року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №001-095501-210510 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого позивачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію в розмірі кредитного ліміту 30000грн. (а.с.12-14). Як зазначив в позовній заяві позивач, в травні 2014року відповідачем ТОВ «Боргова агенція «Пристав» здійснювались неправомірні дії по стягненню боргу, яку позивач нібито заборгував ПАТ «Дельта Банк». Крім того, позивач зазначив, що цим подіям передували постійні телефонні дзвінки останнього з вимогою сплатити борг, проте будь-яких повідомлень від відповідача ПАТ «Дельта Банк» про наявну у позивача заборгованість останньому не надходило. В зв'язку з чим, вважає, що відповідач ПАТ «Дельта Банк» всупереч вимогами чинного законодавства та умов кредитного договору розголосив конфіденційну інформацію ТОВ «Боргова агенція «Пристав» стосовно особистих даних позивача. Вказаними діями відповідачів вважає, що позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 10000,00грн. Згідно умов кредитного договору, у відповідача ПАТ «Дельта Банк» відсутній обов'язок повідомляти боржників про існуючу заборгованість. Як встановлено судом, позивач не звертався до відповідача ПАТ «Дельта Банк» із заявою про надання йому інформації щодо наявної у позивача заборгованості за кредитним договором. Суд не приймає до уваги доводи позивача про відсутність підстав у ПАТ «Дельта Банк» звертатись до третіх осіб для захисту своїх нібито порушених прав, розголошуючи при цьому конфіденційну особисту інформацію всупереч вимогам законодавства, оскільки спростовується договором, зокрема, п.5.9., відповідно до якого Банк має право запитувати та надавати інформацію про Держателя та про порядок виконання ним зобов'язань за цим Договором в будь-які бюро кредитних історій. Закон України «Про захист персональних даних» визначає, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Окрім того, визначене поняття «згода суб'єкта перснальних даних», як добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. Закон України «Про інформацію» визначає, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я , а також адреса, дата і місце народження. Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що володілець персональних даних може доручити обробку персональних даних розпоряднику персональних даних відповідно до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб ДП «Інформаційно-ресурсного центру», ТОВ «Боргова агенція «Пристав» здійснює діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історії. Таким чином, маючи дозвіл позивача на передачу його персональних даних бюро кредитних історії, визначеним умовами договору ПАТ «Дельта Банк» не було порушено вимоги чинного законодавства, що регулюють дані відносини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальнсті обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в її заподіянні. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивач не довів порушення відповідачами його законних прав та інтересів, оскільки останніми не було вчинено жодних протиправних дій, які б суперечили чинному законодавству та умовам кредитного договору. Та обставина, що дзвінки та пропозиції відповідача ТОВ «Боргова агенція «Пристав» сприймались певним чином позивачем, не може бути достатньою підставою для стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed