Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

26 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 15 вересня 2012 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, прояви неповаги, приниження, різні погляди на життя та несумісність характерів. Через непорозуміння в сімї постійно напружена ситуація, через що часто виникають сварки, як результат сімя припинила існування, з відповідачем вже 3 місяці спільно не проживає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Бібік». В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду її представником по довіреності [PERSON] заяві, вона та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Просили розгляд справи проводити у їхню відсутність, позов задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечила. Відповідач [PERSON], належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить картка реєстрації телефонограми від 14 березня 2018 року, в судове засідання не зявився. Крім того, відповідач [PERSON] був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) зазначеної фізичної особи. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №327. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Так, статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, що свідчить про небажання зберегти сімю. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved