Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

25.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та уточнивши свої вимоги, просить усунути перешкоди в користуванні належною йому квартирою, розташованою в [ADDRESS], шляхом зобовязання [PERSON] звільнити її, та передати йому ключі від квартири, посилаючись на те, що він являється власником зазначеної квартири, відповідачка без його дозволу замінила вхідні двері і замок на них, вселила квартирантів. Відповідач в добровільному порядку звільнити квартиру не бажає та до цього часу незаконно користується всім його майном, тому він вимушений звернутися до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила суду що квартира дійсно належить позивачу, там ніхто більше чотирьох років не проживає, до цього в ніх проживали квартиранти, а ключів від квартири вона не має. Крім цього, пояснила, що у них з позивачем є спільна донька, та вони вирішили, що коли їй виповниться 16 років вони цю квартиру віддадуть їй. Відповідачка за власний рахунок зробила в квартирі ремонт, та увесь цей час сплачувала усі комунальні платежі, для того щоб квартира залишилася доньці. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.02.1997 року за № 703, виданого державним нотаріусом Болградської державної контори (а.с.9). Шлюб між сторонами було розірвано, про що 16.01.1996 року складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим повторно 16.05.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10). Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі відповідачка не зареєстрована, та не проживає. Крім цього, судом встановлено, що в спірній квартирі більше чотирьох років і до цього часу, ніхто не проживає, до цього, в ній проживали квартиранти, що в судовому засіданні не заперечувалося сторонами. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вимоги позивача про зобов'язання відповідачку повернути йому ключі від квартири задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких яких доказів щодо наявності у відповідачки ключів від спірної квартири, що створює перешкоди у користування позивачем належної йому квартири, позивачем до суду не надано. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд відмовляє позивачу у позові так як, будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач [PERSON] проживає в належній йому квартирі, чим створює йому перешкоди у користуванні спірною квартирою до суду не надано, і обставини на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. \~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed