Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

25.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та виготовлення проїзних документів дитини посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.12.1999року по 14.04.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS], якого вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний стан. 20.12.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінилось з [PERSON] на [PERSON]. На теперішній час Донецька область є активною зоною антитерористичної операції (АТО), де ведуться бойові дії, які створюють небезпеку для життя і здоров'ю її сина, тому їй необхідно тимчасово вивезти сина у місто Краснодар Російської Федерації, де вона отримала патент на роботу і забезпечена місцем проживання за адресою: [ADDRESS], приймаюча сторона [PERSON]. Її сина готові прийняти на навчання до середньої загальноосвітньої школи №42 м.Краснодар, що підтверджується довідкою. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина [PERSON] за кордон, чим чинить перешкодити у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тому вона просить суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] за кордон до 06.11.2015 року у її супроводі без дозволу (згоди) і супроводу батька [PERSON] та дозволити їй без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON], [INFO] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради Гергуленко Н.О. не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17.12.1999 року по 14.04.2009 року (а.с.5, 5 обор.стор.), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який в даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 20.12.2012 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінилось з [PERSON] на [PERSON] (а.с.14). У зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивач має намір тимчасово вивезти сина у місто Краснодар Російської Федерації, де вона отримала патент на роботу (а.с.12) і забезпечена місцем проживання за адресою: [ADDRESS], приймаюча сторона [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки загальноосвітньої школи №42 м.Краснодар від 27.11.2014 року №694 (а.с.7) сина позивача [PERSON], [INFO] буде зараховано до 9 класу МБОУ ЗОШ №42 після надання необхідних документів. Відповідач [PERSON], батько дитини, відмовляється надати згоду на виїзд дитини за межі України. Згідно ст.ст.2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 7 ч.ч.8,9 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як вбачається з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в присутності осіб, які уповноважені ними. Оскільки судом встановлено, що тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO], на територію Росії не суперечить його інтересам, батько дитини відмовився надати такий дозвіл матері дитини, суд вважає, що є всі необхідні підстави для того, щоб надати дозвіл на виїзд за межі України [PERSON], [INFO], який ще не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу батька [PERSON]. Стосовно вимог позивача про негайне виконання рішення суду, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ст.367 ЦПК України містить вичерпний перелік випадків, коли суд допускає негайне виконання рішення, серед яких надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та виготовлення проїзних документів дитини не передбачено

Outcome: approved