Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

25.06.2021 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і [PERSON] є власниками житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки за кадастровим номером 53104366100:06:001:0437, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, як член сім`ї колишнього власника [PERSON] . Вважає, що оскільки попередній власник будинку [PERSON] втратила право власності на вказаний будинок, то право відповідача на користування будинку має бути припинено. Просить суд визнати [PERSON] , 1996 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.08.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. По справі призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. У позові просила судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Просив позов задовольнити. Відповідно до статей 200, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у підготовчому засіданні рішення, оскільки відповідачем визнано позов, та розглянути справу за відсутності учасників справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є власниками земельної ділянки, площею 0,0692 га, кадастровий номер 5310436100:06:001:0437, цільове призначення - для обслуговування будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташованого на ній житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу, 04.06.2021 посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №856. З домової книги вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , 1996 року народження. Згідно з довідкою №11232/01-32 від 27.07.2021, виданою Автозаводською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог частини 1 статті 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Згідно із частиною 2 статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] перейшло від [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 04.06.2021, право відповідача на користування вказаним будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України. Враховуючи те, що реєстрація відповідача обмежує право позивача на розпорядження своєю власністю, суд вважає, що є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved