Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

26.11.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 22. 09.2007 року \~між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого народилася дитина, [PERSON], [INFO]. У листопаді 2008 року [PERSON] виїхав на заробітки. До 2011 року вони спілкувалися, згодом спілкування припинилося, після чого ніяких відомостей про нього немає. 04.07.2012 року шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано, аліменти за рішенням суду останній не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, на виклики державного виконавця не зявляється, за що його було оголошено у розшук. На час припинення шлюбних відносин [PERSON] працевлаштований не був. У зв'язку з відсутністю батька дитини заявниця не може зареєструвати дитину, посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Ухвалою від 04.12.2018 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у повному обсязі підтримали заявлені вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] надала до суду письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні, просила суд ухвалити рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника та її представника, думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і надані докази суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти\~\~та відповідні їм правовідносини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.03.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 22.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 201 (а.с. 10). Від зазначеного шлюбу\~\~народилася дитина [PERSON], [INFO], батьком дитини зазначений [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КГ № 068644 від 08 липня 2008 року (а.с. 9). Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.07.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) 3 25.05.2012 року до повноліття дитини (а.с. 11). Згідно довідки Державного виконавця Чаплинського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області станом на 01.10.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 27123,00 грн. Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 05.03.2014 року [PERSON] оголошено у розшук через органи внутрішніх справ (а.с. 12). Пояснення допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] зводяться до того, що дійсно мешкав разом із заявницею, виїхав на заробітки , дитині не допомагає з дружиною не спілкується. В судовому засіданні у якості свідка допитана заявник [PERSON] її пояснення, надані як свідком за своїм змістом аналогічні тим, що викладені нею у поданій до суду заяві. Відповідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявник повязує з неможливістю реєстрації дитини без згоди батька. В судовому засіданні встановлено і підтверджується паспортом громадянина України ВР 307276 та витягом з протоколу № 6 від 14.06.2016 року, що заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [PERSON], вул. Миру, 33 разом із своїм сином \~\~[PERSON], [INFO] (а.с. 6-7, 16.) Відповідно до ч.1\~ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце п роживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. З довідки Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 700, датованої 18.10.2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [INFO] та на території сільської ради не проживає. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду\~\~від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2\~ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Оцінюючі зібрані\~по справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що відсутні\~підстави для\~визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Посилання заявника\~[PERSON]\~на факт\~не проживання\~[PERSON]\~за місцем\~його реєстрації,\~необізнаність про\~його місце\~перебування,\~а також\~оголошення останнього\~у розшук\~за поданням\~державного виконавця\~не є\~безумовною підставою\~для визнання\~[PERSON]\~безвісно відсутнім. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed