Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

25.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 21.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» і [PERSON] укладено комплексний договір №2/1164762 (Кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців з 21.01.2013 до 20.01.2016 року (включно) на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги №14/УБК-14 від 02.04.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» (Первісний Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УРАЇНСЬКА БОРГОВА КОМПАНІЯ» (скорочено ТОВ «УБК») (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає за плату, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові відповідно до Контракту, укладеного між «Креді [PERSON]» та Боржником, а також відповідно до [PERSON] забезпечення. У свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно кредитного договору «Креді [PERSON]» на підставі договору відступлення прав вимоги за №03/14-111 від 31.03.2014 та додатку №1 до нього. Відповідно до додатку №1 до [PERSON] купівлі-продажу права вимоги №14/УБК-14 від 02.04.2014 року, реєстру прав вимоги №1 від 11.08.2014 року визначений перелік боржників та контрактів відносно яких виникло право вимоги, та право вимоги за якими відступаються до Нового Кредитора ТОВ «УБК», в тому числі за Кредитним договором №2/1164762 від 21.01.2013 та за яким ТОВ «УБК» набуло права кредитора відносно [PERSON] Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитором. Так, станом на 13.08.2015 загальна сума заборгованості по становить 56991,77 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору в сумі 569,92 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача, в якому просить провести судове засідання по справі без участі представника позивача. Зазначає, що повністю підтримує усі позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявилися, на адресу суду надавали письмові заперечення та доповнення до заперечень, в яких не визнають позовні вимоги ТОВ «Українська боргова компанія» до відповідача, посилаючись на те, що про зміну кредитора відповідача повідомлено не було, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Суд, дослідивши наявні у справі докази, які були додані позивачем до позовної заяви, а також сторонами в ході судового розгляду справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом, на підставі наданих позивачем копій документів, встановлено, що 21.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» і [PERSON] укладено комплексний договір №2/1164762 відповідно до якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців з 21.01.2013 до 20.01.2016 року (включно) на споживчі потреби, що не заперечує і відповідач, а Позичальник зобовязується повернути Кредит Банку, а також виплачувати Банку процентну винагороду за користування Кредитом, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, інші передбачені цим [PERSON] платежі у порядку, на умовах та в строки, визначені цим [PERSON] та Правилами та Умовами надання, обслуговування та погашення кредиту. Згідно п. 1.3 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує процентну винагороду (проценти): щомісячно, в розмірі 11% річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості, а також комісійну винагороду (комісію) щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць, від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 [PERSON]. Згідно п. 2.6 [PERSON] має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за цим [PERSON] будь-якій третій особі. 31 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер прайс» (Новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №03/14-ІІІ, згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених цим [PERSON], Первісний кредитор зобовязується відступити Новому кредитору право вимоги, наявне в Реєстрі прав вимог. (відповідно до Додатку №1). Згідно п. 4.1 [PERSON], право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, що складається з обовязковим зазначенням інформації (реквізитів), що містяться в Додатку №4 до цього [PERSON]. Відповідно до п. 4.3 [PERSON], приймання-передача такого Реєстру підтверджується відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін за формою, що наведена в Додатку т№6 до цього [PERSON]. 02 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер прайс» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» (Новий кредитор) укладений Договір відступлення права вимоги №14/УБК-14, згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених цим [PERSON], Первісний кредитор зобовязується відступити Новому кредитору право вимоги, наявне в Реєстрі прав вимог. (відповідно до Додатку №1). Згідно п. 4.1 [PERSON], право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, що складається з обовязковим зазначенням інформації (реквізитів), що містяться в Додатку №4 до цього [PERSON]. Відповідно до п. 4.3 [PERSON], приймання-передача такого Реєстру підтверджується відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін за формою, що наведена в Додатку №6 до цього [PERSON]. Позивачем ТОВ «Українська боргова компанія» не надано розрахунку суми заборгованості відповідача, на яку позивач посилався у позовній заяві, натомість, відповідно до Розрахунку заборгованості по кредиту, датованого 11.08.2014, складеного ПАТ «Креді [PERSON]» вже після відступлення права вимоги (Договір про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Купер прайс» 31.03.2014), за [PERSON] по кредитному договору №2/1164762 від 21.01.2013 наявна заборгованість в загальній сумі 39868,85 грн., що складається з: заборгованості по кредиту 33778,68 грн., заборгованості по процентам 1455,72 грн., заборгованості по комісії 4634,45 грн. У відповідності до вимог статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем вказаних вимог закону не дотримано. Відповідач не заперечує той факт, що він отримав кредит згідно Кредитного договору, зазначеного у позовній заяві, тому така обставина доказуванню не підлягає. Проте, позивач не надав суду належних доказів того факту, що позивачем на законних підставах набуто право вимоги від відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Креді [PERSON] банк» та відповідачем. Зокрема, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Купер Прайс» уклали договір відступлення прав вимоги за №03/14-111 від 31.03.2014 та додатку №1 до нього, згідно якого до ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2/1164762 від 21.01.2013. До позовної заяви додано копію [PERSON] відступлення прав вимоги за №03/14-111 від 31.03.2014. Вивченням тексту даного [PERSON] встановлено, що в ньому відсутні посилання на те, що [PERSON] уступив чи передав право вимоги ТОВ «Купер Прайс» саме за кредитним договором №2/1164762 від 21.01.2013. У [PERSON] наявні посилання на Реєстр заборгованостей (Додаток №1), а також п. 4.3 [PERSON] передбачено, що приймання-передача такого Реєстру підтверджується відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін за формою, що наведена в Додатку №6 до цього [PERSON]. Проте такі додатки, зокрема Акт приймання-передачі до суду не надано, у звязку з чим неможливо встановити чи входив відповідач до переліку Боржників, по яких перейшло право вимоги від Банку до іншої особи. Як зазначалося вище, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, у відповідності до статті 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. П. 1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III (з наступними змінами та доповненнями) фінансова установа юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Згідно п. 11 ч. 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III (з наступними змінами та доповненнями) факторинг віднесено до фінансових послуг. Згідно статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суду не надано доказів того, що Первісним кредитором чи Новим Кредитором, між якими було укладено [PERSON] про відступлення прав вимоги від 31.03.2014 та 02.04.2014, повідомляли боржника про відступлення права вимоги, хоча такий обов'язок закріплено Договорами. Позивач мав надати суду докази, які б підтверджували, що клієнтом було відступлено право грошової вимоги саме за кредитним договором №2/1164762 від 21.01.2013. Позивачем не надано доказів, що такий Кредитний договір був предметом договору відступлення прав вимог, так як у текстах договорів відступлення прав вимог посилань на Кредитний договір №2/1164762 від 21.01.2013 відсутні, а до копій [PERSON] додано Додатки у вигляді таблиці, з яких не зрозуміло, чи являється така таблиця витягом з Додатків до договору, чи була складена позивачем в іншій спосіб. Крім того, суду не надано доказів про те, що відповідач був повідомлений про відступлення права вимоги, у звязку з чим набув обовязку виконувати свої зобовязання саме перед позивачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом своє право на вимогу від відповідача грошових зобовязань, які виникли з кредитного договору №2/1164762 від 21.01.2013, укладеного між ПАТ «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON], тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed