Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

25 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] з позовом про захист прав споживачів та відшкодування шкоди, вказавши наступне. 20 серпня 2013 року він уклав договір послуги № 259 із [PERSON], фізичною особою підприємцем, про надання йому послуги по утепленню балкона за місцем його проживання: [INFO]. Вартість заказу склала 1800 грн., передоплата склала - 1200 грн.. Згідно цього договору [PERSON] повинен був виконати роботи по утепленню балкона. Строк виконання послуги складає 45 робочих днів. Але починаючи з дня укладення договору, й до цього часу, ніяких робіт по утепленню балкона зроблено не було, у звязку з чим [PERSON] постійно телефонував до [PERSON], розшукував його, але нічого зроблено не було. 09 червня 2015 року позивач надіслав поштою пропозицію щодо мирової угоди, але відповідь так і не надійшла. Внаслідок цього, [PERSON] звертався до прокуратури та міліції, але кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито. Таким чином, [PERSON] порушив права позивача як споживача та не виконав свої обовязки по договору № 259 від 20 серпня 2015 року, чим заподіяв йому шкоду на суму 1200 грн. Крім того, [PERSON] ввів [PERSON] в оману, у звязку з чим позивач зазнав моральний біль, неспокій, є інвалідом 1 групи, стан його здоровя значно погіршився, йому необхідно було відновлення стану здоровя з придбанням необхідних ліків. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 3000 грн., яка потрібна йому для відновлення стану здоровя. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. На його адресу судом направлялась судові повістки, які повернуті до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». У відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~\~ ст. 3 ЦПК України\~\~\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, звернуться до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], фізичною особою підприємцем, було укладено договір послуги № 259, згідно до якого відповідач зобовязався виконати послуги по утепленню балкона за адресою: [ADDRESS] (.а.с. 8). Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно п. 1.1 вказаного договору виконавець бере на себе зобовязання виконати послугу по утепленню балкона. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 2.1 договору вартість замовлення становить 1800 грн., а згідно п. 2.2 виконавець починає виконувати роботи після отримання передоплати в сумі 1200 грн. Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Так, 22 серпня 2013 року позивачем було сплачено 1200 грн. в якості передоплати за надання послуг по утепленню балкона. Пунктом 3.1 даного договору встановлено, що строк виконання послуги становить 45 днів. Відповідно до ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Позивач вказує, що до теперішнього часу ніяких робіт по утепленню балкона зроблено не було. Внаслідок цього, [PERSON] звертався до прокуратури та міліції, але кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито (а.с. 11, 12). 09 червня 2015 року позивач [PERSON] направив на адресу [PERSON] пропозицію щодо мирової угоди, в якій вказав, що пропонує розірвати договір про надання послуг по утепленню балкона від 20 серпня 2013 та повернути кошти у розмірі 1200 грн., сплачені за договором в якості передоплати, але відповідь так і не отримав (а.с. 9). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Згідно ч.1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Суд враховує, що відповідач, як виконавець, який порушив договір про надання послуг при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, враховуючи положення ст. 906 ЦК України та ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено взяті на себе зобов'язання за договором про надання послуг, у зв'язку з чим, кошти у сумі 1200 грн., сплачені позивачем за договором про надання послуг в якості передоплати підлягають стягненню з [PERSON] Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь 3000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, яка виявляється у погіршенні стану його здоров'я через постійне напруження та стресовий стан. Частиною 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній\~\~особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,\~\~за наявності\~\~її вини,\~\~крім\~\~випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях,\~\~яких\~\~фізична особа\~\~зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною\~\~шкодою\~\~слід\~\~розуміти\~\~втрати\~\~немайнового характеру\~\~внаслідок\~\~моральних\~\~чи фізичних страждань,\~\~або інших негативних\~\~явищ,\~\~ заподіяних\~\~ фізичній\~\~ чи\~\~ юридичній\~\~ особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~\~підлягають:\~\~наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини\~\~останнього\~\~в\~\~її\~\~заподіянні. Згідно витягу із амбулаторної картки [PERSON] від 15 травня 2015 року, та пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого 21 січня 2015 року він є інвалідом 1 групи та неодноразово звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря та невропатолога, йому призначалось лікування (а.с. 4, 6,). Таким чином, суд дійшов висновку, що неправомірними діями відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в\~\~ емоційних переживаннях, хвилюваннях,\~\~які останній\~\~\~зазнав у звязку\~\~ з\~\~ невиконанням\~\~\~\~відповідачем\~\~ своїх\~\~ зобовязань. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги ст. 23 ЦК України\~\~щодо застосування принципу розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що\~\~ моральна шкода, завдана позивачу підлягає стягненню на користь останнього з відповідача у сумі 3000 грн., яку суд визначив з урахуванням вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, встановлений ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved