Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

24 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Свій позов обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1991 року. В зазначеному будинку зареєстрований її син [PERSON], який не проживає в ньому з березня 2012 року. На неодноразові пропозиції знятись з реєстрації відповідач не відреагував, не приймає участі в утриманні будинку і оплаті комунальних послуг, у зв'язку з чим своїми діями перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, зокрема вона не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник [PERSON] просили позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду справа розглянута заочно за наявних в справі доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Малихіною О.Д. 22.03.1991 року та зареєстрованого 07.10.1991 року в КП БТІ м. Краматорська за №2482. Згідно Довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради за №6304 від 12.10.2017 року, відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. В судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2012 року. Будь-яких перешкод в користуванні будинком з боку позивачки [PERSON] відповідачу не створювалось. Крім того, факт не проживання [PERSON] в будинку за місцем реєстрації з 2012 року підтверджується Актом від 13.10.2017 року, складеним депутатом Біленьківської селищної ради по виборчому округу №8 Плужник Ю.І.. У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON], як встановлено в судовому засіданні, зареєстрований в будинку, який належить позивачці [PERSON] на праві власності як член сім'ї, в даному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, а саме з 2012 року, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованим в будинку, то цим порушує право позивачки як власника, вона сплачує комунальні послуги які припадають на нього, що становить її у скрутне становище та не має можливості отримати субсидію. Таким чином, право позивачки як власника будинку порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved