Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

26.05.2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області за актовим записом №142. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Сімейне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя та сімейні обов'язки, що призвело до того, що вже тривалий час сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Син проживає з матір'ю. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.05.2016 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області та повернути їй дівоче прізвище [PERSON]. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач, [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.05.2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області за актовим записом №142, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, який проживає з матір'ю. Судом з'ясовано, що спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. Ст. 113 цього ж кодексу визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу поділу майна та визначення місця проживання та утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved