Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

24 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 01 грудня 2012 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Провіта» (далі СК) був укладений договір ОСЦПВВНТЗ № АВ 9959354 строком дії з 02.12.2012 до 01.12.2013 (далі - Договір). Відповідно до Договору СК взяла на себе зобов'язання у разі нанесення пошкоджень майна третім особам автомобілем ГАЗ 2705-14 СПГ, д.н. [NUMBER], відшкодувати Постраждалому в межах страхової суми, прямі збитки, що виникли протягом строку дії Договору, повної загибелі або втрати застрахованого ТЗ в цілому або окремих його деталей та частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). 02 лютого 2013 року відбулось дорожня-транспортна пригода між [PERSON] (водій ГАЗ 2705-14 СПГ) та [PERSON] (водій та власник Опель Віваро) довідка видана слідчим відділом ДМУ ГУМВС майором Лебідь В.В. від 02.02.2013 (Винуватець - [PERSON], що підтверджує постанова суду №199/4192/13-п від 24.04.2013 Амур-Нижньодніпровського районного суду А.НД району), що вважається страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. На виконання умов надання документів ним було повідомлено страхову компанію про настання страхового випадку та подано відповідну письмову заяву у строк, встановлений договором. 04 лютого 2013 року було проведено оцінювання пошкоджень автомобіля Опель Віваро. Ушкодження було оцінено на суму в 48 984,51 грн. З оцінкою ушкоджень і відповідним рахунком він погодився. Згідно закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (редакція від 04.11.2012 року) Страховик МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявносте документів зазначених у статті 35 цього закону, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування заява потерпілого про страхове відшкодування була надана 16.05.2013 року, копія додається) зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Таким чином, виплата страхового відшкодування повинна була бути здійснена Відповідачем у строк не пізніше 16.08.2013 року. Станом на 16 серпня 2013 року він не отримав будь-яких документів щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або прийняття рішення про відмову у прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Враховуючи вищенаведене, Відповідач навмисно затягує виконання своїх обов'язків за Договором страхування та ухиляється від виплати страхового відшкодування. Відповідно Договору страхування Відповідач за кожен день затримки виплати страхового відшкодування зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,04 % від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 1371,30 грн. Просив: стягнути з Відповідача на користь Позивача основну суму боргу з урахуванням пені у розмірі 50355,81 грн.; стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення в якому зазначив, що частково заперечує проти позовних вимог, повідомив що позов визнає в частині яка складає 47984 грн. 51 коп. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, 01 грудня 2012 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Провіта» був укладений (договір) ПОЛІС № АВ/ 9959354 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 02.12.2012 до 01.12.2013. Відповідно до ПОЛІСУ № АВ/ 9959354 від 01 грудня 2012 року ТДВ «СК «Провіта» взяла на себе зобов'язання у разі нанесення пошкоджень майна третім особам автомобілем ГАЗ 2705-14 СПГ, д.н. [NUMBER], відшкодувати Постраждалому в межах страхової суми, прямі збитки, що виникли протягом строку дії Договору, повної загибелі або втрати застрахованого ТЗ в цілому або окремих його деталей та частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2013 року встановлено, що 02.02.2013 року близько 12-30 годин в м. Дніпропетровську на вул. Космічній в районі перехрестя з пров. Мандриківським водій [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ 2705, д/н [NUMBER], під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування автомобілем, у разі чого скоїв зіткнення з автомобілем Опель Віваро, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Після зіткнення Опель Віваро, д/н [NUMBER] відкинуло вперед та він скоїв зіткнення з автомобілем Рено Кенгу, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Під час ДПТ автомобілі отримали механічні ушкодження, заподіяна матеріальна шкода, водій [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження (а. с. 7). Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Звіту № 05-02-13-1 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Opel Vivaro per. № [NUMBER], пошкодженого в ДТП від 02.02.2013 вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vivaro становить 48984,51 грн. (а.с.10-15). Судом встановлено, що відповідач у своїх письмових запереченнях проти позову [PERSON], визнає позов частково у сумі 47 984 грн. 51 коп. за вирахуванням 1000,00 грн. франшизи та не визнає пеню у сумі 1371,30 грн. (а. с. 45-47). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ПОЛІСУ № АВ/ 9959354 від 01 грудня 2012 року, розмір безумовної франшизи становить 1000 грн. 00 коп. Таким чином, за вирахуванням безумовної франшизи у сумі 1000 грн. 00 коп. від суми 48984 грн. 51 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 47984 грн. 51 коп. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 1371 грн. 31 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про страхування» негативне фінансове становище страховика не є основою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина друга статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений Договором або Законом. Відповідно Договору страхування Відповідач за кожен день затримки виплати страхового відшкодування зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,04 % від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Суд, перевіривши розрахунок пені позивача, вважає за необхідне провести власний, а саме враховуючи те, що виплата страхового відшкодування повинна була бути здійснена відповідачем у строк не пізніше 16 серпня 2013 року. Таким чином з 16 серпня 2013 року по 24 жовтня 2013 року (день звернення позивача до суду) за відповідачем рахується 71 днів затримки виплати страхового відшкодування за які відповідно до Договору страхування ТДВ «СК Провіта» зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,04 % від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Подвійна облікова ставка НБУ, що діяла на день виникнення прострочення 17 серпня 2013 року відповідно до Постанова НБУ від 09.08.2013 р. № 315 становила 6,500 %. Таким чином, пеня за період з 16.08.2013р. по 24.10.2013р. складає (71 днів х 19,19 грн. (0,04 % від суми страхового відшкодування 47984 грн. 51 коп.) = 1362 грн. 49 коп. та підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «СК Провіта» про стягнення страхового відшкодування, майнової шкоди, а саме стягнути з Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА» (п/р 26507300000777 в ПАТ «БАНК ФОРУМ» м. Києва, МФО 322948, ЄДРПОУ 31704186, 02100, Україна, м. Київ, вул. Дубового,18) на користь [PERSON] суму страхового відшкодування з урахуванням пені у розмірі 49347 грн. 00 коп. та на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам судові витрати по сплаті судового збору у сумі 380 грн. 25 коп., а всього 49727 грн. 25 коп. В решті заявлених позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial