Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

25 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 69062 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову він зазначив, що 27 лютого 2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130227-171509, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. та зобов'язався сплатити проценти і повернути кредитні кошти у строк до 12 березня 2013 року. Відповідач 12 березня 2013 року пролонгував кредитний договір до 26 березня 2013 року, потім знову пролонгував договір до 09 квітня 2013 року, однак знову сплатив лише відсотки по кредиту, а основну суму за кредитом не погасив. 14 квітня 2013 року він знову сплатив відсотки та пролонгував кредитний договір строком до 28 квітня 2013 року. Після чого більше ні разу не сплачував зобов'язання за кредитним договором та на телефоні дзвінки не відповідав. Позивач свої зобов'язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Але у порушення умов договору, позичальник [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, починаючи з моменту отримання кредитних коштів перестав належним чином сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого станом на 16 листопада 2016 року за кредитом виникла заборгованість у розмірі 69062 грн. 40 коп., з яких: -основний борг - 2000 грн., -проценти за договором - 604 грн. 80 коп., -пеня за договором - 66457 грн. 60 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до змісту ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріалами справи встановлено, що 27 лютого 2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130227-171509, згідно з умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 2000 грн., з процентною ставкою 2 % за кожен день користування кредитом на строк до 12 березня 2013 року (арк.с.4). Відповідач 12 березня 2013 року сплатив відсотки за користування кредитом у сумі 560 грн. та пролонгував договір на строк до 26 березня 2013 року, потім 26 березня 2013 року він знову сплатив відсотки за кредитним договором у сумі 560 грн. та пролонгував його до 09 квітня 2013 року. 14 квітня 2013 року він знову сплатив відсотки у сумі 760 грн. та пролонгував його до 28 квітня 2013 року, зобов'язавшись повернути кредит разом з відсотками у розмірі 2560 грн. Але відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 16 листопада 2016 року за кредитом виникла заборгованість у розмірі 69062 грн. 40 коп., з яких основний борг становить 2000 грн., проценти за договором становлять 604 грн. 80 коп. та пеня за договором становить 66457 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п.6.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту сплачувати Кредитодавцю неустойку з розрахунку 2 (два) відсотки за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне повернення суми кредиту та/чи плати за користування кредиту пеню з розрахунку 1 (один) відсоток від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. 10 грудня 2015 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про відступлення прав вимоги (арк.с.31). Відповідно до п.1 зазначеного договору - Первісний кредитор передає належні йому право вимоги згідно з Договорами, що наведені у додатку № 1 до цього договору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основними Договорами. Також з цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з Основних Договорів в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору. Відповідно до вищезазначеного Договору право вимоги по кредитному договору № 130227-171509 від 27 лютого 2013 року перейшло до ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, процентами та пенею у сумі 69062 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1378 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved