Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

24 грудня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем який зареєстрований 06 серпня 2004 року у м. Харкові Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 713. В обґрунтування позову позивач вказала, що 06 серпня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає різність характерів та поглядів на життя. Шлюбно-сімейні відносини сторони наразі повністю припинили. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Майновий спір про поділ майна відсутній. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач з`явившись до суду, надала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач з`явившись до суду, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 06 серпня 2004 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »), [INFO] , у м. Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 713, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06 серпня 2004 року (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2009 року (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 червня 2013 року (а.с. 10). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 33_12 від 22 грудня 2020 року про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку щодо повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн. (50% від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн. (50% від загального розміру судового збору).

Outcome: approved