overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

26 листопада 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року. Спільне життя з відповідачкю не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, психологічну несумісність та періодичність та виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 314 (а.с. 4). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини, з'явилась психологічна несумісність. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідачка не заперечує проти позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

26 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.03.2008 в розмірі 18445,74 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не зявився, у поданій письмовій заяві просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.03.2008 ЗАТ «ПриватБанк» (перейменовано у ПАТ КБ «ПриватБанк») надало [PERSON] кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 8). Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, до яких приєдналася відповідач, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 9-14). За розрахунком позивача, станом на 31.10.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.03.2008 становить 18 445грн. 74 коп., з яких 11 904грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 4 875грн. 17 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом,550 грн. 00 коп. заборгованість по комісії, а також: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 866 грн. 46 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4-7). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання за кредитним договором № б/н від 29.03.2008, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розм ірі 18 445 грн. 74 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 218 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 листопада 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 18, між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки, не знаходять спільного у вирішенні сімейних проблем. Вказує, що відповідачка порушує подружню вірність а тому примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання неповнолітнього сина немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Також просить не стягувати з відповідача на його користь судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідна. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 03 листопада 1998 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 18 (а.с.6). Від шлюбу у сторін є двоє дітей: повнолітня [PERSON] [INFO] та неповнолітній [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Подружніх стосунків вони не підтримують. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання неповнолітнього сина немає, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дитини, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2008 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося, оскільки ще до народження дитини у них погіршилися взаємовідносини через подружню зраду відповідача. Останні півтора року сторони взагалі не проживають разом, не підтримують жодних стосунків та навіть не спілкуються, спільного господарства не ведуть, коштів на утримання сімї відповідач не надає, фактично створив сімю з іншою жінкою. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 жовтня 1998 року у виконачому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 16 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають біля позивача. Вказує, що в останні роки між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Шлюбні стосунки між сторонами припиненні. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить не стягувати з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 13 жовтня 1998 року, зареєстрованому у виконачому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 16. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають біля позивача. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач [PERSON] Шамсаддін Нізамі огли звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 11.04.2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 11.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.10.2008 року, актовий запис № 362, серії 1-БВ № 057509. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини вони припинили, разом не проживають. Неповнолітніх дітей в них немає, але розірвати шлюб в органах РАГСу відповідачка не бажає. Позивач та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.5). В даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення не досягли, кожен з них не бажає зберегти сім'ю. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 27 січня 2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та втрату взаємних почуттів. На даний час спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Позивач має нову родину, має намір зареєструвати інший шлюб, відповідач, в свою чергу, також має іншу родину, в якій проживає майже два роки, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 329 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 21 липня 2011 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5) та 19 травня 2012 року народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved