Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

24.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути відповідно до часток у праві власності з [PERSON] та [PERSON], які є власниками квартири [ADDRESS], заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами, за період з 01.02.2013 року по 01.02.2014 року в сумі 6194,26 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути суму індексу інфляції 975,06 грн. та 3% річних в сумі 652,27 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками, зареєстрованими та проживають у [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2004 року [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, [PERSON] є власником 2/3 частини квартири. Борг відповідачів за період з 01.02.2013 року по 01.02.2014 року становить 6194,26 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Отже, загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 6194,26 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів відповідно до часток у праві власності, а саме з [PERSON] підлягає стягненню борг в сумі 2064,75 грн., з [PERSON] підлягає стягненню борг в сумі 4129,51 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, сума індексу інфляції становить 975,06 грн. та 3% річних становить 652,27 грн. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідачів на його користь підлягає стягненню, відповідно до часток у праві власності, сума заборгованості, з урахуванням індексу інфляції в сумі 975,06 грн. та 3% річних в сумі 652,27 грн., а саме з [PERSON] підлягає стягненню індекс інфляції в сумі 325,02 грн. та 3% річних в сумі 217,42 грн., з [PERSON] підлягає стягненню індекс інфляції в сумі 650,04 грн. та 3% річних в сумі 434,85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 81,20 грн., та з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору 162,40 грн.

Outcome: approved