Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

26 липня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, погодилась на заочний розгляд справи (а.с. 42). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с. 41). Частина 4 ст. 169 ЦПК України встановлює, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, за письмовою згодою позивачки, суд постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сторони перебували у шлюбі. Шлюб між ними розірвано 27 березня 2013 року, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 110842, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Як видно з копій свідоцтв про народження серії І-ЖД № 316442, серії І-ЖД № 012908 та серії І-ЖД № 012909, виданих Мирнопільською сільською радою Саратського району Одеської області, та серії І-ЖД № 368165, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, позивачка та відповідач є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-7). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 255 від 25 липня 2016 року Мирнопільської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.9). Відповідач постійної роботи не має, суду не надано доказів щодо наявності на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін та приписів ч.2 ст.182 СК України, суд визначає аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття найстаршої дитини, тобто до 19 вересня 2018 року; після цієї дати у розмірі по 1500 гривень щомісячно до повноліття сина [PERSON], тобто до 07 листопада 2019 року; після чого у розмірі по 1000 гривень щомісячно до повноліття синів [PERSON] та [PERSON], тобто до 27 квітня 2023 року. Вимоги позивачки про стягнення аліментів в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, у звязку з чим, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтверджені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 120 гривень (а.с. 40).

Outcome: partial