overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

25 грудня 2013 року Скадовським районним судом було ухвалено рішення у цивільній справі №663/3603/13-ц за позовом Скадовської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], зацікавлена сторона прокурор Скадовського району про позбавлення батьківських прав та стягнення алментів на утримання малолітніх дітей. Вказаним судовим рішенням позовні вимоги задоволено повністю. [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не вказано строк, з якого необхідно нараховувати аліменти. Представник позивача в судове засідання з'явилася, просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Прокурор в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що при ухваленні рішення суд не зазначив строк, з якого необхідно нараховувати аліменти, заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08 травня 2013 року в Денисівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, оскільки відповідач після народження дитини створив сім'ю з іншою жінкою, їхній шлюб носить формальний характер, а тому спільне їх проживання як подружжя є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що з червня 2013 року з відповідачем не проживає, проживає окремо з дитиною у своїх батьків, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 травня 2013 року в Денисівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з червня 2013 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дочки, яка залишилася проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 10 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 234. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з листопада 2014 року не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини, в зв'язку із сварками, непорозуміннями, різними поглядами на життя, небажання чоловіка утримувати сім'ю, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. Між нею та чоловіком досягнута згода щодо майна, а також місця проживання дитини, яка буде проживати з нею. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін, оскільки при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 234, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з листопада 2014 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] - [INFO], який мешкає з позивачем. Відповідач з жовтня 2014 року не проживає разом з сім'ю. Працездатний, інших утриманців не має та не бажає добровільно надавати допомогу на утримання дитини. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала письмову заяву. Просить справу розглядати у її відсутність та згодна на заочний розгляд справи. Окреме доручення відповідно до ст.132 ЦПК України судом за місцем проживання відповідача не виконано. Оскільки останній до суду на виклик не з'являвся, про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з матірю позивачем по справі. Відповідач з жовтня 2014 року разом з сім'ю не проживає, працездатний, інших утриманців не має та добровільно не надає допомоги на утримання сина. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

25 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1518. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна та про місце проживання дитини між ними немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 15 листопада 2003 року. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з восени 2006 року. Спору про розподіл майна - немає. Спору про розподіл майна - немає. Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

25 грудня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з заявою і просила суд ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON], [INFO], проживала із [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та вели спільне господарство. В судовому засідання 12 березня 2015 року представник заявниці [PERSON] просила уточнити позовні вимоги та ухвалити рішення, яким установити той факт, що [PERSON], [INFO], проживала із [PERSON], який помер [INFO] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини , а саме до [INFO]. Розглянувши матеріали справи, зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів, на що може бути витрачений значний час, та виключні обставини, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~25 грудня 2014 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 27 квітня 2016 року має заборгованість 40845,98 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 23390,33 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3120,55 грн; заборгованості за пенею та комісією 1608,47 грн; штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 12726,63 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 25 грудня 2014 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 27 квітня 2016 року 40845,98 гривень, які складаються із заборгованості за кредитом 23390,33 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3120,55 грн; заборгованості за пенею та комісією 1608,47 грн; штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди штраф 12726,63 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

25 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали разом у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2002 року. Під час шлюбу у них народилися троє дітей, а саме: дві дочки [PERSON] і [PERSON] та син [PERSON], які на даний час перебувають на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про те, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю і просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участи та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

25 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 09 жовтня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що її матеріальний стан є незадовільний, а так як відповідач може сплачувати аліменти, інших утриманців у відповідача немає, батьки відповідача на його утриманні не знаходяться, тому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.01.2014 року (а.с.5), яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON]. Із довідки 661 від 01.12.2014 року виконкому Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає та знаходиться на утриманні у своєї матері [PERSON] (а.с.7). Відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги дитині добровільно не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду не надано. Як встановлено судом відповідач не працює, але є працездатним, а отже може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак добровільно її не надає. Суд враховує, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

25 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 21 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевечнківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1393. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 21 листопада 2008 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

25 грудня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 22 вересня 2000 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2011 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved