Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 17 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 82. Від спільного проживання у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги заявники обгрунтовують тим, що вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає із матірю, а батько має право бачитись з неповнолітнім сином в порядку, передбаченому укладеним 25 квітня 2017 року нотаріально посвідченим договором. Фактично сімя розпалася, та існує формально, подальше спільне проживання та перебування у шлюбі вважають недоцільним та неможливим. Просять розірвати шлюб між ними. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №052770 випливає, що з 17.04.2010 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 82 (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9). Між [PERSON] та [PERSON] 25.04.2017 укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, згідно якого неповнолітній [PERSON], [INFO], буде постійно проживати з матірю [PERSON] за адресою: м-н Шахтарський, 15/15, м.Нововолинськ Волинської області, батько [PERSON] зобовязується приймати спільну і рівну за обсягом з матірю участь у забезпеченні життя дитини. [PERSON] зобовязується не чинити перешкод у спілкуванні батька з неповнолітньою дитиною (а.с.10-11). Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей. Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та вказує на те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, тому розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved