Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

26 листопада 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 15.12.2014 р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11023,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, таким чином [PERSON] \~ порушила зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 07.11.2019 р. за нею рахується заборгованість у розмірі 35825,44 грн., яка складається з наступного: - 10715,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 8095,41 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 17014,27 грн. заборгованість за пенею Тому, представник позивача\~ просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ\~ КБ «ПРИВАТБАНК»\~ заборгованість\~ за\~ кредитним договором б/н від15.12.2014 р. у розмірі 35825,44 та понесені судові витрати у сумі 1921,00 гривень. Ухвалою\~ Кобеляцького\~ районного суду\~ Полтавської\~ області від 5 грудня 2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 30 листопада 2020 року до суду, від представника відповідача - адвоката Яременка О.Є. надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що позовні вимоги банку мотивовані тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та Правил надання кредитних карт від 15.12.2014 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 11023,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, позивач вказує, що підписана відповідачем Генеральна угода разом з Умовами та Правилами і Тарифами банку складає між нею та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Однак надана суду угода про реструктуризацію від 15.12.2014 р. та анкета-заява від 28.02.2008 р. не складають кредитного договору виходячи з наступного. Правочин, зовнішньою формою якого є Генеральна угода є недійсним у зв`язку з нікчемністю, оскільки угода підписана [PERSON] власноруч, а зі сторони банку, його представником головою правління [PERSON] власноруч угода не підписна, натомість використано факсимільне відтворення підпису, а відбиток печатки відтворено механічним способом, що підтверджується п. 1.8 даної Генеральної угоди та відповіддю банку на ухвалу суду про витребування доказів. Всупереч ч. 3 ст. 207 ЦК України, жодної угоди, письмової згоди сторін на використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису, у яких мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, між [PERSON] та банком, в особі Голови правління [PERSON] , не укладалося, а тому Генеральна угода зі сторони банку не підписана. За таких обставин банком не дотримано вимоги ч.3. 2 ст. 207 ЦК України щодо письмової форми правочину, таким чином він є нікчемним через недотримання письмової форми. Крім того, анкета-заява не стосується [PERSON] ( [PERSON] ), а містить відомості іншої особи [PERSON] . Оскільки, Генеральна угода є нікчемною, а банк прохав суд стягнути заборгованість із відповідача на підставі саме цієї угоди, то його вимоги задоволенні не підлягають. Також, представник відповідача, адвокат Яременко О.Є., у відзиві зазначив, що з преамбули Генеральної угоди вбачається, що вона є додатковим договором до кредитного договору, який є основним зобов`язанням по сплаті кредиту, тому на її підставі не виникають кредитні зобов`язання, вона лише може їх змінювати. У справі відсутній будь-який кредитний договір чи анкета-заява, які були б підписані між позивачем та відповідачем, а також відсутні підписані [PERSON] .\~ Умови та правила надання банківських послуг. Отже, надані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» документи не свідчать про існування між сторонами кредитних зобов`язань. Банком не надано жодного належного доказу щодо підтвердження отримання відповідачем грошових коштів у готівковій чи безготівковій формі,\~ а також факту користування нею кредитними коштами, адже в угоді про реструктуризацію вказано, що списання коштів відбувається автоматично без згоди на те відповідача. Відповідно перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, тому у позові прохає відмовити повністю та стягнути із позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 513,11 грн. 15.01.2021 року, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію та Умов та Правил надання кредитних карт [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11023,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто, відповідач маючи невиконане зобов`язання, за яким неодноразово порушені строки та порядок погашення заборгованості, за власним бажанням звернувся до Банку з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язань\~\~ по вищевказаним кредитним договорам. У зв`язку з підписаним договором реструктуризації сума боргу становить 11733,94 грн. з урахуванням суми першого внеску в розмірі 710,00 грн. та погоджено сторонами\~ новий строк погашення заборгованості, а саме з 15.12.2014 року по 31.12.2017 р. Протягом 6 років після підписання даної угоди, відповідач жодного разу не зверталася із запереченнями чи претензіями щодо відсутності у неї кредитних зобов`язань, що підтверджує хибність тверджень [PERSON] на яких ґрунтується позов. Тобто Генеральна угода укладена правомірно, крім того відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, оскільки дана інформаціє є загальнодоступною та розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті. Також, представник позивача, вказав, що надали суду виписку з банківського рахунку про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на укладення договору та всі операції із зазначенням суми на балансі рахунку, що є належним та допустимим доказом по справі та відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості. Крім того, доводи відповідача щодо недійсності Генеральної угоди не заслуговують на увагу, оскільки позов про визнання кредитного договору недійсним відповідачем не подавався, тому дана угода є дійсним окремим кредитним договором відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі укладеної Генеральної угоди відповідачу було видано кредитну картку, що підтверджується довідкою наданою суду. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем до певного періоду виконувалося зобов`язання належним чином, що свідчить про його обізнаність з договором та умовами кредитування, тому в позові прохали відмовити. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] \~\~ та її представник, адвокат Яременко О.Є., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, у задоволенні позову прохав відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Крім того, адвокат Яременко О.Є, прохав суд залишити без розгляду питання щодо стягнення із позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд, розглянувши\~ та вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості на підставі якої позивач зменшив заборгованість [PERSON] за попереднім договором кредиту від 01.02.2008 року та встановив новий кредитний ліміт у сумі 11 733,94 та нові строки його погашення, тому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку\~ з невиконанням [PERSON] вищевказаних умов за даною Генеральною угодою\~ прохає суд стягнути на його користь заборгованість у розмірі 35825,44 грн. яка складається з наступного: - 10715,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 8095,41 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 17014,27 грн. заборгованість за пенею.\~ [PERSON] \~ після\~ укладення\~ шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 52-53). Пунктом 1.8 Генеральної угоди від 15 грудня 2014 передбачено, що при заключенні Генеральної угоди Банк використовує\~ факсимільне відтворення підпису Голови Банку, а також відтворення відбитку печатки механічним способом. З даної угоди вбачається, що вона підписана власноруч [PERSON] , а зі сторони банку, його представником головою правління Дубілетом А.В. за допомогою використання факсимільного відтворення підпису, відбиток печатки відтворено механічним способом (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно до ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Статтею 207 ЦК України встановлено вимоги до письмової форми правочину, а саме: при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.Позивач не надав суду підтвердження, що при підписанні Генеральної угоди від 15 грудня 2014,\~ [PERSON] надала письмову згоду на використання банком\~ факсимільного відтворення підпису, як того вимагає ст. 207 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги Генеральну угоду від 15 грудня 2014 року як належний та допустимий доказ на підтвердження виникнення у відповідача [PERSON] зобов`язання перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо сплати суми грошових коштів (заборгованості), оскільки дана угода є нікчемною в силу закону. Крім того, у доданій до Генеральної угоди від 15 грудня 2014 року,\~ заяві про відкриття рахунку та встановлення кредитного ліміту відсутні відомості про [PERSON] , натомість дана заява укладена та підписана\~ між Банком та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо доводів позивача про ознайомлення та погодження [PERSON] із Умовами та правилами обслуговування кредитних карт та\~ надання банківських послуг в ПриватБанку при підписанні Генеральної угоди від 15.12.2014 року, суд не бере до уваги, оскільки, у матеріалах справи відсутні докази про те, що [PERSON] було підписано вищевказані Умови та правила банку, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того, суд не бере до уваги надану позивачем анкету-заяву від 22.02.2008 року, яка підписана [PERSON] , оскільки позивач прохав стягнути із [PERSON] заборгованість на підставі Генеральної угоди від 15.12.2014 року, тобто анкета-заява від 22.02.2008 року не є предметом розгляду даної цивільної справи (а.с. 236). У відповідності до частини 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Суд, враховуючи вищевикладене, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про існування між сторонами кредитних зобов`язань. Також, слід відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача судового збору.

Outcome: dismissed