overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

25.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 24.11.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися через втрату взаєморозуміння, між ними часто виникають сварки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть, тривалий час проживають окремо. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Відповідач заперечень проти вимог позивача не надав ( а.с. 8,9,10,11). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~[PERSON] (а.с. 12 \~ \~заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~\~24.11.2000 року, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 1039 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини і його слід розірвати. Відповідно до ст. ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити її шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

25.12.2015 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гірській, 6 в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області за набувальною давністю, так як вказаний будинок належав [PERSON], яка померла 29.03.2004 року, і між нею та позивачем 21.07.2003 року була усна домовленість про купівлю-продаж ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гірській, 6 в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, а інша ? частина вказаного будинку належала позивачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17.05.1989 року Лисогірською сільською радою. Позивач зайняв вказану ? частину будинку і користується нею до теперішнього часу та присадибною земельною ділянкою. В судове засідання позивач не зявився, а надав заяву в якій підтримав позов і просив його задовольнити, а справу розглядати у його відсутність. Лисогірська сільська рада Первомайського району Миколаївської області в судове засідання надала листа в якому вказала, що проти задоволення позову не заперечує, а справу просить слухати у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії довідки Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 21.08.2015 року ( а.с.5) видно, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO] з 2003 року. Довідкою Первомайського МБТІ від 30.09.2015 року ( а.с.6) підтверджено, що право власності на житловий будинок № 6 по вул. Гірській в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області за [PERSON] на ? частину на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Лисогірської сільської ради Первомайського району від 17.07.1989 року та ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Лисогірської сільської ради Первомайського району від 17.07.1989 року. Копією актового запису про смерть №30 від 01.04.2004 року ( а.с.12) підтверджено, що [PERSON] померла 29.03.2004 року. На підставі викладеного та враховуючи, що проти позовних вимог відповідач не заперечував, то відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню згідно вимог ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

25.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Своєю заявою відповідач повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2007 року, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як убачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

25.12.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 07.12.2012 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання дочки є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

25.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що вона тривалий час проживала з відповідачем однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є пенсіонером та має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно тривалий час проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

25.12.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 01.03.1997 року зареєстрували шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до грудня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що з листопада 2013 року відповідач став їй зраджувати, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, пояснила, що чоловік знайшов іншу жінку, тому зберегти шлюб вона не бажає. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 01.03.1997 року зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області серії [NUMBER], актовий запис №25 (а.с.5). Проживали однією сім'єю до грудня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові, поваги, взаєморозуміння один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

25.12.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 22.02.1997 року зареєстрували шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до жовтня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що між ними, як подружжям, постійно виникали розбіжності з різних питань. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, пояснила, що між ними як подружжям давно відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 22.02.1997 року зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Докучаєвська Донецької області серії [NUMBER], актовий запис №13 (а.с.8). Проживали однією сім'єю до жовтня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові, поваги, взаєморозуміння один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

25.12.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про встановлення факту що має юридичне значення, в якому прохала встановити, що [PERSON], [INFO], уродженка смт. Диканька, Полтавської області за національністю є «болгаркою», встановити, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), [INFO] за національністю є «болгаркою» та зобов'язати Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), змінивши у графі національність батька з «українець» на «болгарин». У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), народилась 30 травня 1978 року, її батьками відповідно є [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) та [PERSON]. Мати позивачки - [PERSON] народилась 19 листопада 1952 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія ЯД № 920669 батьками [PERSON] є мати - [PERSON] та батько [PERSON]. Жодних інших письмових даних про діда Якова не має. Зі слів позивачки, встановлено, що прізвище її діда - [PERSON], який народився та виріс у Болгарії, з 1951 року останній працював на Україні, де і познайомився з [PERSON] бабусею позивачки. 19 листопада 1952 року у них народилась донька, [PERSON]. Так як, [PERSON], був болгарином та на той час було практично не можливо оформити шлюб з іноземцем та записати дитину на імя батька іноземця, то у свідоцтві про народження [PERSON] не зазначено відомості про батька, а тільки зазначено його імя [PERSON] та в усіх офіційних документах вказано національність останнього - «росіянин». Позивачка неодноразово намагалася документально довести факт, що її дід [PERSON] є болгарином та зверталася до різних інстанцій з питанням надання даних про національність батьків однак, архівні документи про це не збереглись. Згідно вимог\~ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2\~ст. 256 ЦПК України\~передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки законом не встановлено окремого порядку встановлення факту щодо встановлення національності фізичної особи, вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

25.12.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір KTH3R392656090 від 08.01.2013 року. Згідно договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 8144,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12%. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.12.20015 року має заборгованість 12067,26 грн., яка складається з наступного: 5135,23 грн. заборгованість за кредитом; 5,89 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 2736,30 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 3139,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 550,82 грн.- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12067,26 грн., а також судові витрати: 1218,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою KTH3R392656090 від 08.01.2013 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25.12.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 24.08.1984р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з червня 2001 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

25.12.2015 р. позивачка звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON], просить розірвати шлюб зареєстрований у Переможненській сільській раді Городоцького району Львівської області 26.04.2005 р., актовий запис № 03, мотивуючи тим, що подружнє життя не склалося, основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння і довіри, зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникають постійні сварки, які негативно впливають на психічний розвиток дитини. Просила задоволити позов. В судове засідання позивачка [PERSON] не явилася, подала заяву про задоволення позову та розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів, так як до листопада буде перебувати закордоном (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання явився, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши позовну заяву, матеріали справи, заслухавши відповідача суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З долученого до справи свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 011007 (а.с.7), свідоцтва про народження серії І-СГ № 023870 від 25.08.2005 року (а.с.10), видно, що сторони в шлюбі з 26.04.2005 р., мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] Ухвалою суду від 24.09.23.02.2016 р.(а.с.20) сторонам надавався строк на примирення, проте таке не відбулося. Як убачається зі змісту позову, сторони з весни 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їхніх дітей, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями, відсутність бажання у позивача будувати сімейні відносини, небажання проживати разом.\~ На підставі вищезазначеного, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved