Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

24.12.2019 року заявник через свого представника звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування якої вказує, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2019 року у справі № 756/13680/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено, розірвано шлюб з [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва, актовий запис № 09. Заявник планує найближчим часом звернутися до [PERSON] з позовом про поділ майна подружжя, набутого у шлюбі. Ціна позову приблизно складатиме 3120 000 грн. і буде більш точно зазначена позивачем у позовній заяві. Оскільки все майно, набуте за час спільного проживання у шлюбі, було зареєстровано на [PERSON] , а тому зазначає, що у заявника є підстави побоюватися, що майно буде відчужене колишньою дружиною без його відома. Вказує, що за час проживання у шлюбі з 10.01.1997 року [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] ) на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27.12.2006 року, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення № 031596 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 15.03.2007 р. Оскільки відомості про даний об`єкт нерухомого майна не внесені до Єдиного реєстру прав власності, то представник заявника звернувся з адвокатським запитом до КП «Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» У відповідь листом від 10.12.2019 підтверджено інформацію про те, що за даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 15.01.2007 . Набутим у власність [PERSON] за час спільного проживання у шлюбі, є автомобіль Mazda CX, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н. [NUMBER] , що підтверджується листом Головного сервісного центру МВС від 17.12.2019. Також [PERSON] за час перебування у шлюбі набула майнові права на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32, 79 кв.м. Сума внесених коштів на дату укладення договору становить 539553 грн., що підтверджується Свідоцтвом про участь у ФФБ виду А «Еврика» за програмою ТОВ «Аркада-будівництво» (Договір № 80544 від 07.08.2017 року). Будинок [ADDRESS] на даний час в експлуатацію не введено. Пропозиції заявника щодо зустрічного позову не висуваються. Посилаючись на ст.149-152 ЦПК України просить суд забезпечити позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме: -накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] ; -накласти арешт на автомобіль Mazda CX, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] ; Накласти арешт на інше майно, яке належить [PERSON] та було набуте нею у шлюбі з [PERSON] , зокрема, на майнові права [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32,79 кв.м. Дослідивши подану заяву суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково виходячи з наступного. Як визначено у ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України. В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу. З наданих суду разом з заявою матеріалів убачається, що між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя, придбаного під час шлюбу, і саме на спірне майно, яке буде предметом позову, який планує подати заявник і просить накласти арешт. Суд також враховує, що на час подання заяви про забезпечення позову спірне майно зареєстроване на праві власності за [PERSON] і договір купівлі-продажу майнових прав квартири також укладено на її ім`я, а тому [PERSON] , як власник спірного майна, може у будь-який час розпоряджатися цим майно, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. У зв`язку з чим, суд вважає, що слід накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] ; Накласти арешт на автомобіль Mazda CX, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] д.н. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] ; Накласти арешт на майнові права [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 32, 79 кв.м. В задоволенні заяви про накладення арешту на інше майно , яке належить [PERSON] та було набуте нею у шлюбі з [PERSON] , слід відмовити, оскільки не конкретизовано яке саме майно придбане в шлюбі, на яке просять накласти арешт та де воно знаходиться. Враховуючи викладене,

Outcome: partial