Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

25 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області № 734/2494/14 від 12.09.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Її син [PERSON] 2005 року народження, знаходиться в Краснохутірській загальноосвітній школі-інтернат. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без присутності представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Козелецького районного суду від 12 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], уродженку с. Євминка Козелецького району Чернігівської області позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2-3). Згідно довідки виданої директором Краснохутірської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради за вих. № 334 від 16.10.2014 року [PERSON] [INFO] дійсно навчається в Краснохутірській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради з 28.08.2012 року і по даний час, та знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с. 24). Відповідно до ст. 193 Сімейного кодексу України питання щодо стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі та ч. 2 вказаної статті визначає, що якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року якщо дитина постійно проживає в державному закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право подати до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна й піклувальника відповідно до ст.245 Сімейного кодексу України . Адміністрація установи в такому випадку виступає одержувачем аліментів. В даному випадку адміністрація школи-інтернат, де перебуває постійно неповнолітній [PERSON] у відповідності до ст. 243 СК України правомірно та обґрунтовано ставить питання в інтересах дитини, про стягнення з матері аліментів на утримання та забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволено чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved