Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

26.10.2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, позивач із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 1995 року про що в книзі реєстрації шлюбів відділом РАГС Орджонікідзевського міськвиконкому Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 40. Від даного шлюбу подружжя мають двох дітей, неповнолітньою є [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження доньки. Сумісне життя у позивача з відповідачем не склалось, оскільки вони перестали розуміти один одного та мають різні погляди на подружнє життя. З серпня 2017 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні відносини остаточно і з цього часу вони проживають окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться. На думку позивача її примирення з відповідачем та збереження сімї неможливе. Відповідач, згідно поданої до суду письмової заяви, проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ст.105 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Ст.109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Враховуючи наведені обставини, а також відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved