Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

25.10.2017 позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою,\~ у якій\~ з просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 до досягнення дитиною повноліття.\~\~ В обґрунтування позову зазначила, що з квітня 2004 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. [PERSON] фактично проживає із сімєю, проте не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, пояснюючи це тим, що в нього є син від іншого шлюбу, який вже повнолітній, має свою родину, але навчається, у звязку з чим відповідач допомагає сину та не може утримувати доньку. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, позивач вимушена була звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засіданняне прибув, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності. У звязку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №040017 від 10.02.2006, актовий запис №86. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою:\~м. Харків, вул. Курилівська, 79 і знаходиться на її повному забезпеченні. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобовязання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] працює фрезувальником на Харківському протезному заводі. Стан здоровя відповідача задовільний, інших непрацездатних осіб відповідач на утриманні не має, може та бажає надавати матеріальну допомогу. За таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з\~ відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved