Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

25 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Волгодонськ Ростовської області 20 вересня 1987 року, актовий запис №743. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 вересня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Волгодонська Ростовської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], 2005р.н. та [PERSON], 1998р.н. Подружні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довір'я, різних поглядів на життя, сімю та подружні відносини. На цьому підґрунті між сторонами все частіше стали виникати конфліктні ситуації, а потім сварки та скандали. Сторони всіляко намагалися створити сімю, налагодити стосунки. Все думали, що з часом все налагодиться, але в результаті нічого хорошого так і не вийшло, створити міцну сімю їм не вдалося. У звязку з цим, позивач прийшов до висновку, що розірвання шлюбу є єдиним виходом з ситуації, що склалася. Подальше сумісне життя й збереження шлюбу є неможливим, сімя фактично розпалася й подальше формальне збереження шлюбу позивач вважає недоцільним та таким, яке перешкоджатиме його інтересам, як чоловіка, тому вважає недоцільним надавати строк для примирення. У судове засідання позивач не зявився. Від нього надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 20 вересня 1997 року відділі реєстрації актів цивільного стану м.Волгодонська Ростовської області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №743, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Від шлюбу у сторін є двоє дітей [PERSON], 11 лютого 2005р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7) та [PERSON], 07 березня 1998р.н. (а.с.8). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2015 року, що підтверджується заявою позивача. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved