Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

25 травня 2018 року, позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.04.2017 року помер її батько, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] Позивач звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину останній відмовлено у зв'язку з тим, що крім, заявника спадкоємцем першої черги є також дружина померлого - [PERSON], яка прийняла спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] року [PERSON] померла, за життя склавши заповіт щодо всього свого майна на ім'я [PERSON] Позивач посилаючись на те, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], за життя між її батьками було досягнуто усної домовленості щодо належності спірної квартири після їх смерті саме позивачу, остання просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, та роз'яснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред'явити зустрічний позов (а.с. 33). 14.06.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 82-93). Окрім того, судом були витребувані належним чином звірена спадкова справа відносно [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 48-79), належним чином завірений витяг (інформаційна довідка) зі спадкового реєстру про внесення реєстраційного запису (реєстрацію спадкової справи) про смерть відносно [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 46-47), [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 44-45), належним чином завірена спадкова справа відносно [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.109-145), залучено до участі в справі в якості співвідповідача - [PERSON] (а.с.150) 17.10.2018 року до суду від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON], в якій вона просить суд: визнати за нею право власності на ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що спірна квартира була придбана [PERSON] та [PERSON] у період шлюбу та є спільною сумісною власністю останніх, а отже, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась щодо 1/2 частини у праві власності на спірну квартиру. [PERSON] як спадкоємець першої черги нарівні з [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, за життя заповівши все своє майно [PERSON] Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась щодо 3/4 часток у праві власності на спірну квартиру. [PERSON] звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] за життя не оформила своїх спадкових прав на спірну квартиру. На підставі викладеного [PERSON] просила суд: визнати за нею право власності на ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2018 року зустрічну позовну заяву зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміна Т.В. про визнання права власності в порядку спадкування прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя Дмитрієва Н.П. про визнання права власності в порядку спадкування за законом, об'єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер № 333/2699/18 (номер провадження № 2/333/1714/18). У судове засідання з'явилася позивача за первісним позовом, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд частково задовольнити її позовні вимоги, а саме: визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Додатково зазначила, що зустрічну позовну заяву [PERSON] визнає в повному обсязі. У судове засідання з'явилася відповідача за первісним позовом та її представник, просили суд зустрічний позов задовольнити, оскільки він ґрунтується на вимогах закону. Додатково зазначили, що первісний позов визнають частково, а саме: не заперечували проти визнання за позивачем за первісним позовом права власності на1/4 частки у праві власності на спірну квартиру. У судове судове засідання відповідач за первісним позовом - [PERSON] не з'явився, проте від нього надійшли нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 158, 168). У судове засідання представник третьої особи - Шоста Запорізька державна нотаріальна контора не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовом, кожного в окремості, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши копію спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON], перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 48, що міститься в матеріалах справи (а.с. 16). Після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, та його діти - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», а в подальшому - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та розірвання шлюбу (а.с. 6-10), та [PERSON] 28.04.2017 року [PERSON] звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори № 866/02-31 від 28.04.2017 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на [ADDRESS] у зв'язку з тим, що крім заявника спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця - [PERSON], яка прийняла спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 5). 10.10.2018 року [PERSON] звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори № 2006/02-31 від 10.10.2018 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на [ADDRESS] у зв'язку з тим, що хоча [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 182-184). Відповідно до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та мали право на спадкування квартири [ADDRESS] При цьому спірна квартира придбана [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.04.2008 та свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] За приписами ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Той факт, що спірна квартира оформлена лише на ім'я [PERSON], не змінює правового режиму цього майна, оскільки останнє придбане в період його шлюбу з [PERSON] За таких обставин та враховуючи положення ст. 70 СК України щодо рівності часток жінки та чоловіка у майні, що належить до спільної сумісної власності, спадщина після [PERSON] відкрилась щодо 1/2 частки у праві власності на спірну квартиру. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.10.2017 № 04-07/3/20744, свідоцтво про право на спадщину не отримала. [PERSON] 29.09.2017 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, а отже прийняла спадщину, проте, у видачі свідоцтво про право на спадщину їй відмовлено. [PERSON] протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а в подальшому подав нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], а отже спадщину не прийняв. За таких обставин та з огляду на приписи ст. 1278 ЦК України [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/4 частки у праві власності у спірній квартирі кожна. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 262 (а.с. 15). За життя [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт від 06.07.2016, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось та яке буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] Згідност.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли 3/4 частки у праві власності на [ADDRESS], з яких 1/2 частки належали останній як подружня частка, а 1/4 - успадкована після смерті [PERSON] [PERSON] 29.09.2017 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, а отже прийняла спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України від 30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачі за первісним та зустрічним позовом не мають можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню - за нею має бути визнано право власності на 1/4 частки у праві власності на [ADDRESS], а зустрічні позовні вимоги [PERSON] мають бути задоволені повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial