Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

25.08.2020 [PERSON] звернулася до суду із заявою, яка подана стосовно заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме: заборонити наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що вона є колишньою дружиною [PERSON] . Після розірвання шлюбу 13.05.2019, заявниця разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживає у будинку своєї матері у с. Лука Золочівського району, а [PERSON] залишився проживати у [ADDRESS]. [PERSON] регулярно та протягом тривалого часу вчиняє щодо неї психологічне насильство. Вказує, що відносно [PERSON] органами поліції було винесено терміновий заборонний припис, його було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, проте він продовжує вчиняти дії насильницького характеру. Заявниця та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги викладені у заяві. Заявниця пояснила, що [PERSON] регулярно та протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, яке виражається у образах, приниженні, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого у неї погіршується стан здоров`я, їй встановлено третю групу інвалідності. [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити. Пояснив, що бажає спілкуватися із своїми дітьми, а заявниця у такий спосіб намагається завадити йому у цьому. Представник Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.05.2019. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Довідкою Струтинської сільської ради від 17.08.2020 №444 доводиться, що [PERSON] разом матір`ю [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Окрім того, судом встановлено, що постановою Золочівського районного суду Львівської області від 23.05.2017 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Згідно цієї постанови суду, 06.05.2017 близько 15:00 год. [PERSON] знаходячись за місцем свого проживання у селі Підлипці Золочівського району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] , зокрема ображав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 19.04.2018 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Згідно цієї постанови суду, 14.04.2018 близько 13:00 год. за місцем проживання дружини в селі Лука Золочівського району [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] , зокрема ображав її нецензурними словами. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 10.07.2019 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно цієї постанови суду, 28.06.2019 близько 12:00 год. [PERSON] вчинив домашнє насильство, а саме психологічне насильство виражене у образах, що могло спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої [PERSON] . 21.05.2020 відносно [PERSON] органами національної поліції було винесено терміновий заборонний припис у зв`язку з вчиненням домашнього насильства. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 04.06.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно цієї постанови суду, [PERSON] 03.06.2020 о 14:09 год. за місцем свого проживання у [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що викликало у неї побоювання за свою безпеку. Як зазначено у ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон України № 2229-VIII) рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Як видно з фактичних обставин справи, що відповідає приписам пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII, [PERSON] вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON] . Ця обставина встановлена на підставі судових рішень, які набрали законної сили, а також не заперечується всіма учасниками справи. Оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно своєї колишньої дружини, суд враховує, що оскільки [PERSON] тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства і після винесення термінового заборонного припису продовжив його вчиняти, то ризик наступного вчинення аналогічних дій достатньо високий. Враховуючи, що заявниця [PERSON] є особою з інвалідністю, в судовому засіданні вказувала, що після вчинення відносно неї неправомірних дій у неї різко погіршується стан здоров`я, вона втрачає свідомість, суд приходить до висновку про наявність ризику настання тяжких наслідків для потерпілої. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Частиною 2 статті 26 цього Закону визначено, заходи тимчасового обмеження прав кривдника, які визначаються обмежувальним приписом, такими зокрема є: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Розглянувши визначені законом заходи протидії домашньому насильству, а також вимоги заявниці, суд дійшов висновку, що такі підлягають до часткового задоволення, оскільки є належними та адекватними заходами обмеження прав кривдника. Проте, суд вважає, що такі заходи доцільно застосувати на три місяці, а не на шість, як просить заявниця, виходячи з того, що у такий спосіб [PERSON] буде частково обмежений у можливості спілкуватися з дітьми, а тому, суд визначає такий строк дії обмежувального припису і вважає його достатнім та співмірним. За таких обставин, заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial