Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

24 березня 2016 року Колінковецька сільська рада звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Хотинського районного відділу ДВС про визнання права комунальної власності на транспортний засіб та зняття з нього арешту. Зазначають, що сільський голова - [PERSON], як представник територіальної громади с. Колінківці Хотинського району мав на меті здійснити реєстрацію автомобіля ЗИЛ-130, 1989 р. в., д. н. СЕ 7359 АР, оскільки на транспортний засіб (далі - ТЗ) видано тимчасово реєстраційний талон. При реалізації таких повноважень виникли труднощі, з'ясувалося, що даний транспортний засіб перебуває під арештом та оголошено заборону про його відчуження. Проте автомобіль тільки зареєстрований на ім'я [PERSON], а фактично був переданий на баланс сільській раді і транспортний засіб протягом всього часу розміщений у місцевій пожежній частині с. Колінківці. Зазначають, що право власності, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Вважають, що дане майно належить територіальній громаді, а автомобіль був придбаний за кошти жителів села Колінківці для місцевої пожежної охорони. Як свого представника, для оформлення відповідних документів, жителі обрали [PERSON], оскільки мали на меті придбати автомобіль з торгів. В подальшому [PERSON] передав автомобіль на баланс Колінковецької сільської ради. У свою чергу територіальна громада рішенням XXV сесії V скликання №25/25/10 від 25.05.2010 р. прийняла безкоштовно на баланс сільської ради такий автомобіль. За таких обставин, вважають, що територіальна громада є власником автомобіля, а тому просять визнати за ними право власності на вказаний автомобіль та зняти з нього арешт. Представник Колінковецької сільської ради в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надали суду заперечення, в якому зазначили, що встановлені обмеження на беззастережне розпорядження боржником зазначеним автомобілем вчинені та не суперечать положенням ЗУ «Про виконавче провадження». Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно тимчасового реєстраційного талону, [PERSON] належить автомобіль марки Зил-130, державний номерний знак СЕ 7359АР (а.с.12). Згідно постанови від 17.10.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на транспортний засіб марки Зил-130, 1989 року випуску, державний номерний знак СЕ 7359АР (а.с.8). Згідно заяви [PERSON] від 25.05.2010 року, останній передав безкоштовно на баланс сільської ради автомобіль марки ЗИЛ-130 (а.с.9). Згідно зі ст. 392 ЦК України особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою договору дарування автомобіля є письмова, що відповідає положенню п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Згідно з п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції, забороняється. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведенні огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Таким чином, до вчинення вищевказаних дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець - набути право власності на транспортний засіб. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишається зареєстрованим за відповідачем. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався. Суд вважає, що заява [PERSON] про безкоштовну передачу на баланс Колінковецької сільської ради автомобіля, а також рішення сільської ради про прийняття на баланс автомобіля, на відміну від належно оформленого договору, не є правовим оформленням переходу права власності на вказаний автомобіль. Оскільки, позивач не набув у встановленому законом порядку права власності на спірний автомобіль, то він не набув й права на звернення до суду з позовом про зняття арешту з вказаного автомобіля, оскільки таким правом наділений тільки власник такого майна. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed