Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

26.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні її та дитини не приймає, хоча має таку можливість. Уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути аліменти: на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач уточнений позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання (перебування) (а.с. 10), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками не з'явився. Згідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, але вони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає разом з матір'ю (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Тягар доказування виконання обов'язку з утримання дитини покладений на відповідача. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Сімейного кодексу України. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у матері дитини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення батька дитини. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач і її дитина мають таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Доказів на підтвердження того, що відповідач розділяє разом з матір'ю дитини всі тяготи піклування за ним, не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дитину і її матір. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved