Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

24.12.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має двох малолітніх дітей. З 2012 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, а 03.09.2014 року шлюб між подружжям розірваний за рішенням суду. Позивачка вказує, що відповідач ухиляється від утримання дітей і добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і тому дуже складно забезпечити дітей одягом, їжею та сплачувати комунальні послуги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі половини мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на те, що на даний час він не працює і не зможе сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2014 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4) та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Діти проживають разом з позивачкою, що визнано сторонами в судовому засіданні та щодо доньки [PERSON] підтверджується довідкою ЖРЕО №407 від 05.12.2014 року (а.с. 2). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки як встановлено в судовому засіданні на даний час відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дітей, суд враховує: матеріальне становище дітей, безпосередній негативний вплив на яке має знаходження позивачки у відпустці по догляду за дитиною; майновий стан відповідача, який офіційно не працює, не має на утриманні інших осіб, здійснення стягнень за виконавчими листами з відповідача судом не встановлено, а також те що відповідач є молодою, здоровою особою працездатного віку. Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є не відповідним, враховуючи розмір встановленого законом мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (1032,00 грн.) та рівність обов'язків батьків по утриманню дитини і враховуючи, що позивачка перебуває у декретній відпустці, при цьому, не заявляла вимог до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку про необхідність дещо відступити від рівності обов'язків батьків по утриманню дитини та стягнути з відповідача аліменти на утримання його дітей у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, що не позбавляє відповідача права при зміні обставин якими керувався суд визначаючи розмір аліментів, звернутись з заявою про їх зменшення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial