overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2005 року. В шлюбі в них з відповідачем народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року вони проживають окремо та дочка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач на даний час не має офіційного місця працевлаштування, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно починаючи з часу їх окремого проживання.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що на даний час вона не працевлаштована, дочка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний платити аліменти на утримання дітей у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони з 15 жовтня 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованим виконкомом Шепетинської сільської ради Дубенського району, актовий запис №11, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3) Від спільного життя вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 4). Дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою №806 від 31.03.2014 року виданою Шепетинською сільською радою (а.с.5) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в саме в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.08.1993 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, а також скандали та погрози фізичною розправою відповідача, зловживання ним спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними припинились і поновлення їх неможливе. Спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак, враховуючи згоду позивача слід провести заочний розгляд справи. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується паспортом [NUMBER] (а.с.7) та свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями, його сварки та бійки. Шлюбні відносини між ними припинились. Спільне господарство не ведеться. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

24 березня 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява, в якої заявниця просить суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] була матерею заявниці. Заявниця в судовому засіданні свою заяву підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник зацікавленої особи: Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з»явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, не заперечують проти задоволення заяви заявниці та просять розглянути справу без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити заяву з наступних підстав. Так судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серією [NUMBER] від 26 липня 1963 року видане Ройлянською сільською радою Білгород - Дністровського району Одеської області, актовий запис № 35. 30 листопада 2011 року [PERSON] склала належним чином заповіт, відповідно до якого вона заповідала [PERSON], [INFO] земельну ділянку, яка розташована на території Ройлянської сільської ради Саратського району, Одеської області. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серією [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області 25 березня 2013 року, актовий запис № 06. У встановлений законом строк після смерті своєї матері заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва на спадщину зв»язку з тим, що не підтвердженні родинні відносини між [PERSON], [INFO] та [PERSON], так як у свідоцтві про народження заявниці по-батькові матері вказано - [PERSON], а у свідоцтві про смерть матері, її по-батькові записано - [PERSON]. Факт родинних відносин також підтверджується довідкою Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області від 10.12.2013 року за №1073 про те, що [PERSON] проживала та була зареєстрована разом зі своїми батьками, [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до 1983 року, а також довідкою Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області від 10.12.2013 року за № 1074 про те, що [PERSON] провела захоронення своєї матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], за власні кошти. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що заява заявниці є обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

24 березня 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява в якій позивач вказав, що 05 травня 2007 року помер [PERSON], 24 травня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишалась спадщина у вигляді квартири за № 49 в будинку № 5 по вул. Ентузіастів, в смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, позивач належним чином звернувся до нотаріальних установ, але не своєчасно. В звязку з чим просить суд надати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивача підтримав свою позовну заяву та просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] до суду не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: [PERSON] до суду не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов позивачки підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, 05 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08 травня 2007 року серією І-ЖД № 092140 видане Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеській області, актовий запис № 60. 24 травня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 26 травня 2014 року серією І-ЖД № 377155 видане Відділом ДРАЦС РС Іллічівського МУЮ в Одеської області, актовий запис № 375. Після її смерті залишалась спадщина у вигляді нерухомого майна - квартира [ADDRESS] Спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 28 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24.05.2014 року, але йому було відмовлено, в звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що з рахуванням не значного строку, який позивач пропустив для подання заяви (три доби), строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач не має правового досвіту та не був обізнаний з питань прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

24 березня 2014 року до суду звернувся орган опіки та піклування Шосткинської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] - є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Батько зареєстрований та проживає в [ADDRESS], долею дитини не цікавиться участі в її вихованні не приймає, матеріально сина не утримує. Мати хлопчика [PERSON] померла [INFO] року. Батько був повідомлений, що син залишився фактично сиротою, потребує уваги та допомоги. З [PERSON] службою у справах дітей, соціальними працівниками була проведена роз'яснювально-виховна робота щодо виконання ним батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], забезпечення його права на отримування пенсії по втраті годувальника, вирішення подальшого місця проживання. Було неодноразово роз'яснено що він буде притягнений до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання сина. [PERSON] запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини, але питання щодо виховання сина залишилось не вирішеним, з вини батька пенсія на дитину по втраті годувальника до цього часу не оформлена. З відповідачем проводилась робота службою і за місцем його проживання, де він надав письмову заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] та вказав, що не буде забирати сина. З бесіди з дитиною встановлено, [PERSON] фактично не знає свого батька та проживати з ним не бажає. На даний час відповідач життям дитини не цікавиться, не займається його вихованням, не спілкується з ним, не виявляє до нього батьківської уваги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про те, що він відмовляється від батьківських прав стосовно його сина [PERSON]. Прокурор Шпак Д.Г. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник Гришкова О.П. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, представника, прокурора, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.24) Згідно зі свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 961 (а.с.25) Як вбачається з заяви [PERSON] він відмовляється від батьківських прав по відношенню його малолітнього сина [PERSON] (а.с.6) Згідно з висновком Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, вбачається, що [PERSON] не утримує сина, не цікавиться його долею (а.с.3) Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

24 березня 2014 року до суду надійшла заява АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» про ухвалення додаткового рішення, по справі за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно позовних вимог позивача, по яких не ухвалено рішення, виходячи з наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 березня 2013 року були задоволені позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ», зокрема було звернуто предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху №1-3 в літ «А-10», що розташовано за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,9 кв м. Був встановлений спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом надання права АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» продати будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, встановленою шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» просив встановити початкову ціну продажу предмету іпотеки на 161350,00грн, стосовно зазначеної позовної вимоги позивачем надані докази - звіт про оцінку майна, наданий суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], які були предметом дослідження в судовому засіданні . Однак рішення стосовно зазначених позовних вимог судом ухвалено не було. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

24 березня 2014 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що [INFO] помер [PERSON], який заповітом від 04.02.2012р. усе своє майно заповів заявниці. В теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки 27.09.2002р. Саражинецької сільською радою Погребищенського району Вінницької області [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №044091, запис прізвища в якому було помилково зазначене як «[PERSON]», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з якими від «[PERSON]». Заявниця в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути за її відсутності, просила встановити факт належності державного акту [PERSON] Представник Саражинецької сільської ради в судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію заявниці, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №044091 виданий на ім'я [PERSON] (а.с.5), належить [PERSON], який помер [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.03.2014р. о 01 год. 19 хв. гр.[PERSON], був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.03.2014р. о 01 год. 19 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова С.І. КЗ «ДСШМД»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, тривожний, сам з собою розмовляє, вважає себе Шварценегером, Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.03.2014р. о 20 год. 15 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є небезпечною, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.03.2014р. о 20 год. 15 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодер С.С. лікарні КЗ «ДКПЛ»ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора негативістивна, свої переживання не розкриває. Проявляла агресію до дочки. Галюцинує. Мислення паралогічне. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved