overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті її батька [PERSON], 15 травня 2014 року відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 2,554 га, розташовані на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, а нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, вона просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки пропустила строк внаслідок того, що вважала, що при наявності правовстановлюючого документа строк прийняття спадщини є необмеженим. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №0885164 від 03 листопада 1969 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №493560 від 02 листопада 1987 року та свідоцтвом про шлюб серії І-БП №086910 від 21 березня 2014 року (а.с.6,7,8). [PERSON] помер 15 травня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №220878 від 16 травня 2014 року (а.с.5). [PERSON] на день смерті - 15 травня 2014 року, був зареєстрований та проживав один [INFO] (а.с.11). Листом приватного нотаріуса №42/01-16 від 16 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 15 травня 2014 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 лютого 2013 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до 01 травня 2015 року. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 09 лютого 2013 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Причинами розпаду сім'ї є те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. Ухвалою суду від 12 квітня 2016 року сторонам у справі надавався строк для примирення тривалістю 1 місяць, але примирення не відбулось. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовилась в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2003 року по 23 червня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в твердій грошовій формі в розмірі 2 000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла, у вигляді земельних ділянок. Але в Свідоцтвах про право власності на нерухоме майно від 27 листопада 2014 року земельні ділянки площею 0,5068 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,5068 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані за межами території Полонської міської ради, вказано прізвище «[PERSON]». Нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину. Просить встановити факт належності її чоловікові вказаних Свідоцтв про право власності на нерухоме майно. В суді [PERSON]. доводи заяви підтримує і пояснила, що спадкоємцями після смерті чоловіка є двоє їх неповнолітніх дітей і вона є їх законним представником в цій справі. Батьки чоловіка померли. Представник заінтересованої особи - Полонської міської ради в судове засідання не прибув, в.о. міського голови Сосун Л.А. надіслала заяву про те, що заінтересованою особою повинна бути реєстраційна служба. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що прізвище покійного чоловіка заявниці «[PERSON]», але в Свідоцтвах про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки площею 0,5068 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,5068 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території Полонської міської ради, вказано прізвище «[PERSON]». Нотаріус відмовив заявнику видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки. Дані обставини встановлені з пояснень заявниці та письмових доказів - довідки про склад сім»ї [PERSON], свідоцтва про одруження заявниці, в якому прізвище чоловіка вказано «[PERSON]», свідоцтва про смерть [PERSON], Свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 27 листопада 2014 року земельної ділянки площею 0,5068 га кадастровий номер [NUMBER] та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельної ділянки площею 0,5068 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на межами території Полонської міської ради, в яких вказано прізвище «[PERSON]». Вказані докази узгоджуються з показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в суді показали, що їм було відомо про те, що [PERSON] мав на праві власності земельні ділянки. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що прізвище чоловіка заявниці було «[PERSON]», тому йому належали Свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів чоловіка заявниці має для неї юридичне значення, оскільки надає їй можливість оформити спадщину після смерті чоловіка. Внесення змін у правовстановлюючі документи особи, яка померла, чинним законодавством України не передбачено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем 28 вересня 2007 року був зареєстрований шлюб, в якому 21 вересня 2010 року народилася дочка [PERSON]. 28 листопада 2013 року шлюб розірвано. Відповідач з вересня 2015 року допомоги на утримання дитини не надає, працює неофіційно, інших утриманців не має, а заробітної плати позивачки не вистачає для задоволення належних витрат на дитину. За підрахунків позивачки загальна сума витрат на один місць на неповнолітню дитину становить 2445 грн., а [PERSON] просить стягувати аліменти на утримання дитини її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] у поданій суду заяві позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він надає посильну матеріальну допомогу для позивачки на утримання дитини, однак твердження позивачки про розмір його заробітку не відповідає дійсності. Постійної роботи він не має, його заробіток є мінливим, а тому позивач намагатиметься сплачувати на утримання дитини аліменти в сумі 1000 грн., що значно перевищує визначений законодавством мінімум. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі,\~ а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Дитина проживає з матірю [PERSON], а тому відповідач повинен сплачувати на її утримання аліменти. Згідно наданої позивачкою довідки її середньомісячний дохід становить 1400 грн. За її розрахунком сума витрат на дитину протягом одного місяця становить 2445 грн. Відповідач не має постійного місця роботи, працює періодично, його заробіток не є стабільним, а тому суд вважає за можливе розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 28.12.2007 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №369, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають, спору про поділ майна та наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 26 квітня 2011 року Виконавчим комітетом Попасненської сільської ради Новомосковського районуДніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач наприкінці 2011 року припинили спільне проживання, не ведуть сумісного господарства, в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 26 квітня 2011 року Виконавчим комітетом Попасненської сільської ради Новомосковського районуДніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2011 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2012 році, мають дочку [PERSON], 2011 року народження та дочку [PERSON], 2014 року народження, які живуть з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок подружньої зради відповідача, припинили спільне життя в грудні 2015 року. Просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в суд не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи позову підтримує, не заперечує проти заочного рішення. . Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони в грудні 2015 року припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з доводів позовної заяви та письмових доказів - свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення малолітньою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, посилаючись на наступне. 12 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. 23 травня 2013 року від шлюбу у них народилася донька [PERSON]. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не працює, є інвалідом ІІІ групи, самостійного заробітку не має, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка, який добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч є працюючим та має можливість її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved