Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином, який хоча досяг повноліття, проте навчається в професійному суднобудівному ліцеї імені Героя Радянського Союзу В.О. Гречишникова на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги для продовження утримання дитини до закінчення його навчання не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повність та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позовні визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] є сином відповідача, на теперішній час проживає разом з матір'ю [PERSON] та навчається в професійному суднобудівному ліцеї імені Героя Радянського Союзу В.О. Гречишникова на денній формі навчання з 01 вересня 2012року по 30 червня 2015 року, самостійних доходів не має. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією відповідного свідоцтва про народження, довідкою про склад сім'ї позивачки, копією довідки з навчального закладу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, крім інших застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач інших утриманців не має і ця обставина свідчить про те, що [PERSON] має можливість після досягнення сином повноліття, у період його навчання, сплачувати аліменти на утримання останнього у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Разом з тим, мінімальний розмір аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, застосовується лише при стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Мінімального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлено. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки такими, що підлягають частковому задоволенню на підставі ст. 199, ч. 1 ст. 200, та ч. 1 ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial