overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 грудня 2007 року та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила в частині стягнення аліментів і просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні уточнені вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 05 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2952 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 4, 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 18 жовтня 2000 року, актовий запис № 1183, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час слухання справ був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 20 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.3). 22 березня 2013 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06 квітня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.5). Малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

24 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони 19 листопада 2014 року уклали шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Позивач позбавлена можливості самостійно належним чином утримувати доньку, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати та інших доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2014 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем, дійсні обставини справи, зокрема те, що інших дітей та непрацездатних осіб він на своєму утриманні не має, а також його обов'язок по належному утриманню доньки. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24 березня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину зазначивши ,що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1998 року , який було розірвано за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2015 року. Від сумісного життя з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи з 24.03.2015 року до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився , про день та час слухання справи повідомлений належно . причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2015 року . Від сумісного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

24 березня 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], 2008 року народження. Вказала, що вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає, хоча працює. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до її повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 07 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя, а саме, [INFO] у них народилася донька - [PERSON], батьком якої є відповідач у справі, що останнім не оспорюється. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, працює тренером в Новоодеській ДЮСШ та отримує заробітну плату проживає окремо від дитини, інші аліментні платежі не сплачує. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 24 березня 2015 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З самого початку сімейне життя складалося добре. Позивач працював у м.Києві, утримував сім?ю, а з часом стосунки подружжя погіршились через відсутність між ними взаєморозуміння, різних поглядів на життя. В сім?ї створились нестерпні умови для спільного проживання. На теперішній час сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2012 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 097516 (а.с.7). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 167579 від 17.07.2012 року, виданого Лотівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 3 (а.с.8 ). Судом встановлено, що\~сім'я фактично розпалась, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем в сумі 551,20 грн. згідно квитанції № 0.0.524966139.1 від 22.03.2016 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 08.09.2015 року відповідач звернувся до позивача з проханням позичити йому грошові кошти в розмірі 20000 грн.Позивач передав відповідачеві гроші в борг в розмірі 20 000.00 грн., а відповідач зобовязався повернути гроші за першою його вимогою, через що умови договору позики відповідач не виконує, тому він просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 20000 грн., згідно розписки. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутность, на позові в частині стягнення суми боргу в розмірі 20000 грн. Наполягав. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 8.09.2015 року позивач з відповідачем уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу гроші в борг в розмірі 20 000 грн., а відповідач зобовязався повернути гроші за першою його вимогою, що підтверджується розпискою(а.с.7), але умови договору позики не виконує. Зобов'язання повернути гроші в сумі 20000 грн. за першою вимогою, які міститься в розписці, відповідачем не виконані. За правилами ч.2 ст.1047 ЦК України вищевказана розписка, яка посвідчує передання відповідачки позивачем грошової суми, підтверджує укладення між ними договору позики. Також встановлено, що позивач звертався з вимогою про повернення грошових коштів до відповідача, про що свідчить лист-звернення(а.с.8). Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується їх повернути позикодавцеві таку ж суму. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 01 червня 2004 року, мотивуючи тим, що виникають постійні сварки з приводу неприйняття позицій іншого з подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2004 року. Від вказаного мають дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з лютого місяця 2016 року. Причиною цього є те, що між ними виникають постійні сварки з приводу неприйняття позицій іншого з подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved