Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

25 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна боржника та заборону його відчуження. У своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. За життя, 14 жовтня 2013 року, [PERSON] склав заповіт, яким все належне на день смерті майно заповідав йому - [PERSON] . 04 липня 2019 року Глобинським районним судом Полтавської області за ним визнано в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 53206814000:00:0003:0064, 5320681400:00:003:0065, 5320681400:00:002:0083 площею 3,07 га кожна, розташовані в с. Горби Глобинського району Полтавської області. У червні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Люби Ж.М. з метою оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером: 3524686200:02:000:0288, розташовану на території с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області. Однак оформити спадкове майно немає можливості через арешт майна померлого [PERSON] , накладений 30 березня 2005 року постановою державного виконавця відділу ВДВС Онуфріївського районного управління юстиції з примусового виконання виконавчого листа №1-137, виданого Онуфріївським районним судом 18 жовтня 2004 року. Згідно відповіді Онуфріївського районного відділу ДВС від 05 вересня 2020 року архівні справи відповідно інструкції з діловодства зберігаються протягом трьох років, після чого підлягають знищенню. Тому стягнення боргу з [PERSON] ( боржника) згідно виконавчого листа №1-137 від 18 жовтня 2004 року є неможливим, ВДВС не може зняти арешт з вищевказаного майна, оскільки не є можливим з`ясування обставин його накладення. Посилаючись на викладене та на порушення його прав як власника, позивач просив суд зобов`язати Онуфріївський районний відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт на майно та заборону відчуження в зв`язку зі смертю [PERSON] - боржника (дата смерті [INFO] ) відповідно Постанови про арешт майна та заборону його відчудження Онуфріївським районим відділом державної виконавчої служби Кіровоградської області від 30.03.2005р на виконання вироку Онуфріївським районним судом Кіровоградської області від 18.10.2004 року; зобов`язати Онуфріївську державну нотаріальну контору Кіровоградської області скасувати запис про арешт майна та заборону відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 2024614. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) та третьої особи - Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Третя особа - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 22 січня 2018 року ( а.с. 12). За життя, 14 жовтня 2013 року, [PERSON] все належне йому майно заповідав повністю [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Люба Ж.М. та зареєстрований в реєстрі за №829 ( а.с. 13). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру № НВ-3510119142019 від 30 жовтня 2019 року, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 07 серпня 2002 року Р2 460513, був власником земельної ділянки площею 3,5375 га, кадастровий номер: 3524686200:02:000:0288, розташованої на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ( а.с. 24-27). Як вбачається із копії спадкової справи №11/2019, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Свідоцтва про право на спадщину після померлого не видавалися ( а.с. 52-64). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229928073 від 28 жовтня 2020 року, на все майно померлого [PERSON] постановою Державної виконавчої служби від 06.04.2005 накладено арешт (тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2024614; зареєстровано: 30.05.2005 14:29:22 за №2024614 реєстратором: Онуфріївська державна нотаріальна контора Кіровоградської області, 28100, Кіровоградська обл., Онуфріївський р., смт. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 17, (05238) 209-41; підстава обтяження: постанова, 2497, 06.04.2005, Державна виконавча служба; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON] ) ( а.с. 67). Відповідно до повідомлення Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 28 серпня 2020 року №1388-23/4517 згідно даних державного реєстру обтяжень нерухомого майна 30 березня 2005 року накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] на підставі виконавчого листа №1-137 від 18.10.2004 року, виданого Онуфріївським районним судом. Провівши моніторинг бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що виконавче провадження про стягнення заборгованості згідно вказаного виконавчого листа було відкрито та завершено до введення АСВП в дію. Арешт накладено в межах вищевказаного виконавчого провадження. Архівні справи, згідно інструкції з ведення діловодства зберігаються в архіві відділу протягом 3-х років, після чого підлягають знищенню. Отже, встановити підстави відкриття та завершення виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] згідно виконавчого листа №1-137 від 18.10.2004, є неможливим. Відділ державної виконавчої служби не в змозі зняти арешт з вищевказаного майна, оскільки не є можливим з`ясування обставин його накладення ( а.с. 28 - 29). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , на все майно якого за життя було накладено арешт на підставі постанови ДВС в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-137, виданого Онуфріївським районним судом 18.10.2004. На час розгляд справи вказане виконавче провадження завершено, проте арешт із майна померлого боржника не знято, що порушує права спадкоємця, як власника спадкового майна, тому позов є законним та обґрунтованим. Відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: нотаріус; державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Разом з тим, позивач просить зобов`язати третю особу у справі - Онуфріївську державну нотаріальну контору Кіровоградської області скасувати запис про арешт майна та заборону відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 2024614, тоді як належним відповідачем у справі є Онуфріївський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги до Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області до задоволення не підлягають. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що ефективним способом захисту цивільних прав позивача у даному випадку буде припинення дії, яка порушує право, тобто шляхом зняття арешту з майна, без зобов`язання органу державної влади вчиняти дії.

Outcome: partial