Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

24 червня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] (Комсомольському) в місті Маріуполі. В обґрунтування вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] (Комсомольському) в місті Маріуполь була виділена її свекром [PERSON] на підставі ордеру № 4342 від 06 жовтня 1971 року для проживання родини у складі чотирьох осіб та на даний час належить до житла державного житлового фонду. На теперішній час, відповідно особового рахунку №101922 на зазначену квартиру наймачами є вона та її син, відповідач по справі. З січня 2015 року її син пішов з родини і з вказаного часу у квартирі не проживає, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту, не приймає, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в ньому більш ніж шість місяців. Позивач [PERSON] до зали суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, [PERSON] раніше у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В подальшому представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, але на адрес суду надійшла від нього заява, де він просить суд розглядати дану справу без його участі. Крім того вказав, що він визнає позовні вимоги [PERSON]О у повному обсязі, адже він дійсно більше шести місяців не проживає в спірній квартирі. Більш того, на теперішній час він проживає в Російській Федерації, має там реєстрацію та планує в майбутньому отримати російське громадянство. Представник третьої особи, ЖКП «Азовжитлокомплекс», у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, кожен окремо пояснили, що вони є сусідами [PERSON], яка на теперішній час проживає одна та самотужки утримує квартиру, в якій проживає. Відповідач по справі, [PERSON] є її син, який на протязі останнього року не проживає в [INFO], але залишається там зареєстрований. Їм відомо, що відповідач одружився та виїхав проживати зі своєю дружиною в інше місце понад року потому. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивача [PERSON]. Також встановлено, що 06 жовтня 1971 року [PERSON] отримав ордер № 4324 на заселення із родиною з чотирьох осіб у квартиру [ADDRESS]. Склад сімї: чоловік [PERSON], дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії особового рахунку, виданого 10 червня 2015 року Житлово-комунальним підприємством «Азовжитлокомплекс» № 101922 (підстава рішення РІК №164 від 22.06.2011 р.), у квартирі [ADDRESS] (Комсомольському) в місті Маріуполі зареєстровані: квартиронаймач [PERSON],[INFO], та її син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже виходячи з наведеного член сімї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. З акту, складеного ЖКП «Азовжитлокомплекс» 03.06.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], будучи зареєстрованим у [INFO] (Комсомольському) в місті Маріуполі, постійно не проживає за вказаною адресою з квітня 2015 року. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, про визнання позовних вимог, вказуючи, що він виїхав з України до Росії для постійного проживання та отримання громадянства, має реєстрацію в Російській Федерації та забезпечений житлом, наполягав на задоволені позовних вимог [PERSON]. З врахуванням зазначеної заяви відповідача, суд дійшов висновку про втрату останнім права користування жилим приміщенням квартирою 22 будинку 48 по бульвару Морському (Комсомольському) в місті Маріуполі та вважає можливим позов задовольнити. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved