Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

25 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. На обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трьох років і відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача, який має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки крім аліментів на дитину з доходів відповідача грошові кошти не утримуються. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та зазначив, що він працює і отримує заробітну плату та добровільно сплачує на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітної плати, а також він несе витрати по оплаті за оренду житла де проживає з співмешканкою та її неповнолітньою дитиною. Крім того, ним витрачаються грошові кошти на утримання його бабусі, яка хворіє. Також для погашення боргів він уклав договір позики на суму 45000 грн та отримав 8000 грн в борг за договором - розпискою. Тому він позбавлений можливості виплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення їх сином трьох річного віку. В направленому до суду відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що 21.04.2021 року Сахновщинським районним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з [INFO] . Вимоги вказаного наказу він виконує добровільно і перераховує на рахунок позивачки грошові кошти. Крім того, у зв`язку особливими обставинами та скрутним матеріальним становищем 08 липня 2021 року, відповідач уклав договір позики на 45000 грн, які зобов`язаний повернути протягом року. Також відповідач проживає однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] та її донькою [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Крім того, заявлена вимога не відповідає чинному законодавству, а саме ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Також позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про матеріальне становище відповідача та спроможність сплачувати аліменти у заявленому розмірі та не надала докази з приводу нижчого від прожиткового рівня власного матеріального забезпечення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 15.11.2017 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , 15.11.2017 року уклали шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, вказана обставина не заперечується сторонами. Згідно копії безпроцентного займу від 08.07.2021 року позивач отримує не пізніше 16.02021 року грошові кошти в розмірі 45000 грн (а.с. 46). Відповідно до копії договору оренди від 04.05.2021 року, позивач орендує квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 53,8 м.кв. та сплачує орендну платі в розмірі 7000 грн на місяць (а.с. 47-49). Згідно копії розписки від 19.10.2021 року позивач отримав позику в розмірі 8000 грн (а.с. 61). Відповідно довідки про доходи № 113 від 18.10.2021 року КП «Харківське ремонтно-будівельне підприємство», позивач працює на посаді водія транспортних засобів та йому за період квітень-вересень 2021 року було нараховано та виплачена заробітна плата в розмірі 77779 грн 31 коп (а.с. 62). Згідно копії квитанції № 9В04-МР15-МХХА-3Х3Р від 20.10.2021 року позивачем по виконавчому провадженні № 65549571 Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області було перераховано грошові кошти в розмірі 7970 грн (а.с. 63). Положеннями статей 75, 80, 84 СК України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини другої статті 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: матеріальне становище сторін, те, що позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років, малолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує заробіток, також відповідач сплачує аліменти на утримання спільного з позивачем сина [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів доходів. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів на спростування того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, до суду не надано. Посилання відповідача на те, що у нього є інші фінансові зобов`язання за договорами позики, тому він перебуває у скрутному фінансовому та матеріальному стані, суд вважає недоведеним, оскільки він не надав належних і допустимих доказів про те, що отримуваний ним дохід є недостатнім для виконання своїх батьківських обов`язків та матеріальної допомоги матері його дитини. Знаходження на утриманні відповідача іншої особи, з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та її неповнолітньої дитини не позбавляє його обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох річного віку. Крім того, з дослідженої в судовому засіданні довідки про отриману відповідачем заробітну плату вбачається, що розмір заробітної плати відповідача є достатнім для виплати аліментів на утримання позивачки до досягнення їх дитиною трьох років. Також, судом враховується, що відповідно до приписів ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні із заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial