Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

24 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому зазначила, що в період часу з 09 жовтня 1992 року до 23 березня 1999 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року [PERSON] навчається на денній формі навчання на кафедрі геобудівництва та гірничих технологій інституту енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ». Після досягнення сином повноліття відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на його утримання. За рік навчання витратила на утримання сина - [PERSON] 17617 гривень, які складаються із: витрат на проїзд до місця навчання у розмірі 2880 гривень, витрат на харчування у розмірі 10800 гривень, витрат на сплату вартості проживання у гуртожитку у розмірі 2385 гривень, витрат на лікування у розмірі 1552 гривні. Позивач [PERSON] на підставі ст.ст.185, 199 СК просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею за період часу 01 вересня 2013 року по 01 червня 2014 року витра на утримання спільного повнолітнього сина у розмірі 8808 гривень 50 копійок. В судове засідання позивач не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України, у зв*язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], а позивачка - матір*ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4) та свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з довідки від 29 травня 2014 року (а.с.8) [PERSON] навчається на першому курсі Інституту енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ» денної форми навчання; дата закінчення університету - 30 червня 2017 року. З довідки, наявної на аркуші справи 9, вбачається, що станом на 01 червня 2014 року за проживання [PERSON] у гуртожитку було сплачено 2385 гривень. Відповідно до довідки ТОВ «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» від 29 травня 2014 року № 16 (а.с.14) [PERSON] пройшов консультацію та лікування акне шкіри обличчя вартістю 1552 гривні, що підтверджується відповідними чеками (а.с.10-13). Відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області та отримує пенсію, що підтверджується довідкою УПФУ в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області № 6936 від 29 вересня 2014 року (а.с.25). Розмір нарахованої пенсії за період часу з квітня по вересень 2014 року становить 5245 гривень, розмір фактично отриманої за цей період з урахуванням відрахувань становить 2574 гривні 76копійок. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 02 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 22 листопада 2013 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18 лютого 2013 року до закінчення останнім навчання у навчально-виховному комплексі ім.Л.І. Бугаєвської м. Комсомольська (а.с.26). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка по справі або сам [PERSON], який вступив до іншого навчального закладу - Інституту енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ» не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання по закінченні навчання у навчально-виховному комплексі ім.Л.І. Бугаєвської м. Комсомольська. Натомість в позовних вимогах [PERSON] не ставить питання про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а посилаючись на ст.185 СК України, просить відшкодувати їй витрати понесені на його утримання в період часу з 01 вересня 2013 року по 01 червня 2014 року. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Отже, стаття 185 СК України, яка передбачає участь батьків у додаткових витратах, саме на дитину, якою є особа до досягнення нею повноліття, на правовідносини, що виникли між стронами по справі не розповсюджується. До того ж, позивачкою взагалі не надано доказів на підтвердження понесення нею витрат, пов*язаних із оплатою вартості проїзду та харчування сина. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивачку. На підставі ст.ст. 185, 199, 201 СК України,

Outcome: dismissed