Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

26.04.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить: - визнати виконавчий напис, вчинений 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., зареєстрований за реєстровим № 31686, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013 в розмірі 11024,30 грн таким, що не підлягає виконанню (а.с.17-19). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 21.12.2020 за заявою відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 31686 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013 у розмірі 11024, 30 грн. Відповідно до ч.1 статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто головною умовою вчинення виконавчого напису є безспірність суми заборгованості боржника перед кредитором. По кредитному договору останній платіж був здійснений ним у квітні 2014 року. Виконавчий напис вчинено 21.12.2020 - через шість років та вісім місяців, що є прямим порушенням Закону України «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису, відповідач не надав нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог. Нотаріусом у цьому випадку була також порушена норма постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, відповідно до якої необхідно отримання нотаріусом документа, що підтверджує безспірність отримання заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У свою чергу, він раніше направляв відповідачу письмові звернення з незгодою з вказаною заборгованістю. Також йому незрозуміло з чого взагалі складається надумана сума його заборгованості у розмірі 11024,30 грн. Розрахунку йому не надавали з цього питання. Однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису в кожному конкретному випадку. У його випадку, він оформив кредит у 2013 році, останній платіж був здійснений у 2014 році, і лише у 2020 році був здійснений нотаріальний напис (пройшло більше трьох років). Тобто виконавчий напис вчинено з пропуском строків позовної давності. Також нотаріус не перевірив калькуляцію заборгованості по кредитному договору, якої взагалі не має. До того ж виконавчий напис вчиняється на кольоровому нотаріальному бланку, завіряється печаткою нотаріуса і підшивається до документу, в якому визначено зобов`язання боржника. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа письмових пояснень на позов не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлені строки учасникам справи на подання заяв по суті, витребувано у відповідача належним чином засвідчені: копію кредитного договору від 15.04.2013 № 1658/2102BCL1A з калькуляцією розрахунку наявної заборгованості за кредитним договором на суму 11024,30 грн; копію договору факторингу № 18102020- ФК від 18.10.2020; копію договору факторингу від 15.10.2020 № 1/ПТБ; копію договору факторингу від 22.02.2018 № 78; копії документів, з якими відповідач звертався до приватного нотаріуса Остапенко Є. М. для отримання виконавчого напису (а.с.20-21). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 21 грудня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 31686, яким пропонується стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020- ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15.10.2020, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 78 від 22.02.2018, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1658/2102 BCL1A від 15.04.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Пропонується задовольнити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», стягнути з [PERSON] за період з 21.02.2018 по 21.12.2020 включно, суму у розмірі: - 10974,30 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11024,30 грн -а.с.5. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих Товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оцінку іншим доводам позивача суд не надає. За таких обставин, позов належить задовольнити, визнавши виконавчий напис, вчинений 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований у реєстрі за № 31686, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором за Кредитним договором № 1658/2102 BCL1A від 15.04.2013 за період з 21.02.2018 по 21.12.2020, а також плати за вчинення виконавчого напису у загальному розмірі 11024,30 грн, таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved