Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

25 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» вернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 69172,65 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що між сторонами існують договірні відносини, умови якого відповідачем не виконуються. Так, 29 листопада 2010 року між сторонами був укладений договір шляхом приєднання відповідача до умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач одержала кредит в сумі 25000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала умови договору та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 18 листопада 2018 року має заборгованість у вище вказаному розмірі, тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі в порядку спрощеного позовного провадження, позов просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 48-50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, відзиву чи заперечень на позов до суду не надіслала. Враховуючи, що позивач належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду (а.с. 53, 55, 59-60), на підставі ч. 1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 29 листопада 2010 року відповідач звернувся до позивача із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 12). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту при укладенні договору на платіжну карту. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачувала кредитну заборгованість, допустив порушення умов повернення кредиту та сплати кредитних складових, з січня 2018 року припинила виконання своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим станом на 18 листопада 2018 року за нею рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 33094 грн. 71коп. та за процентами в сумі 31407 грн. 81 коп. (а.с.70). Щодо суми боргу, як зазначено у позовній заяві та розрахунку заборгованості, з пені та комісії без розмежування сум в загальному розмірі 900 грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня є неустойкою, що передається кредитору у разі порушення боржником зобов`язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а комісія це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~В свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума, а рішення суду не може будуватись на припущеннях, при цьому, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та тягар доведення покладено на сторони (ст. 12, ст. 81 ЦПК України). Стосовно суми штрафу, то згідно з Тарифами та відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачена відповідальність позичальника за порушення умов договору щодо сплати боргових зобов`язань у виді штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. За наведеного вище, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 68227грн. 64 коп., з яких: заборгованість за кредитом 33094,71 грн., заборгованість по процентам 31407,81 грн. та штраф 500 грн. (фіксована частина) і 3225,12 грн. (5% від суми боргу). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням роз`яснень, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10 (п. 36), вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI), тобто з відповідача\~підлягають стягненню\~судові витрати,\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог\~в сумі\~1882,58грн.\~(68227,64 грн. х 100 / 69172,65 грн. = 98 %; 1921 х 98% = 1882,58).

Outcome: partial