Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт спільного проживання та перебування на утриманні її чоловіка [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу та до його смерті до [INFO]. Обґрунтовуючи заяву посилалась на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 14.10.1982 року та до його смерті. Весь час з моменту реєстрації шлюбу заявник проживала з чоловіком однією сім'єю за однією адресою, вели спільне господарство. У 2018 році заявнику була призначена пенсія за віком, яка виявилась недостатньою, у зв'язку з чим, вона звернулась до пенсійного фонду з заявою про перехід на пенсію покійного чоловіка. Заявник взяла акт про спільне проживання з покійним годувальником, виданий Комунальним підприємством м. Горлівки, але пенсійний фонд цей акт не прийняв. У судове засідання заявник та її представник не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заяву, посилаючись на доводи, викладені у заяві. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечують. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Із роз'яснень, викладених у п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.10.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 14.10.1982 р.н. [PERSON] помер [INFO] в м. Горлівка Центрально-Міського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 17.07.2013 року. Заявник [PERSON] поховала свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про поховання та копією договору з ритуального салону. Як вбачається із акту від 20.11.2018 року, виданого на ЖЕУ-1 КП «УКГГ», який перебуває на непідконтрольній території, за адресою [ADDRESS], [PERSON] вела спільне господарство з чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO], а також провела його поховання. Отже у судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання та перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] до дня його смерті. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує юридичні наслідки - перехід на пенсію померлого чоловіка. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні підлягає задоволенню.

Outcome: approved