overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем він має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Позивач також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дитини їй не надає, хоча це є його законним обов'язком. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Подав заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони 14.09.2013 року уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 5) Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народилося троє дітей, двоє з яких вже є повнолітні. Дочка, [PERSON] є неповнолітньою. Сімейне життя з відповідачем не склалося і на даний час поданий позов про розірвання шлюбу. Добровільно коштів на утримання неповнолітньої дочки відповідач не надає, хоча працює. Просить винести судове рішення, яким стягувати із відповідача аліменти в її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його щомісячного заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову і проводити до досягнення дитиною повноліття. Окрім того просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. Рішення допустити до негайного виконання. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши суду заяву в якій просять справу розглядати без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує повністю, відповідач позов визнає. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. . Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правову допомогу при поданні позову до суду позивачем сплачено 200 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи розрахунковою квитанцією ( а.с.8). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180-181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання на денній формі навчання ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки по професії «Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, водій автотранспортних засобів» з терміном навчання 3 роки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Позивач прохала суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 25.11.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду телефонограму, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, позов визнав. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності , не заперечував проти задоволення позову. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що повнолітній [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері ( а.с.7) та навчається на денній формі навчання ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки по професії «Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, водій автотранспортних засобів» з терміном навчання 3 роки (а.с.8), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, у відповідності до ст. 199 СК України, не виконує, але може надавати матеріальну допомогу. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання , аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 25.11.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про спонукання до укладення договорів і зобовязання вчинити дії. 11.08.2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було винесено рішення по справі, яким в задоволенні позову [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про спонукання до укладення договорів і зобовязання вчинити дії відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11.09.2015 року цивільну справу повернуто до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 220 ЦПК України, оскільки не розподіленими залишилися 487,01 грн. судового збору, які не було сплачено [PERSON] при предявлені позову до суду. В судовому засіданні представник [PERSON] не заперечує проти винесення по справі додаткового рішення. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] предявлено позов, з урахуванням уточнень позовних вимог, що містить дві вимоги немайнового характеру (укладення договору оренди нерухомого майна і договору спільної експлуатації території та інженерних комунікацій) та вимогу майнового характеру (стягнення 172300 грн. (121400+50900), а тому судовий збір повинен складати 2210,02 грн. При подачі позову нею сплачено судовий збір у розмірі 1723,01 грн. (за вимогу майнового характеру). За дві інші вимоги немайнового характеру судовий збір в сумі 487,01 грн., 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за кожну вимогу, відповідно до вимог пункту 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено не було. Не розподіленими залишилися 487,01 грн., які необхідно стягнути в дохід держави з позивача [PERSON], відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. З заяви поданої заявником, [PERSON] вбачається, що вона народилася 16 лютого 1964 року та з 26 травня 1982 року була зарахована на виробничу практику в столову № 1 ОРС Київської ТЕЦ-6 кондитером 3-го розряду. Проте відповідальною особою за ведення трудових книжок Київської ТЕЦ-6 в її трудовій книжці, яка заповнена 01.06.1983 року зроблено помилку при заповненні в графі дата народження було підтерто та зроблено виправлення в даті її народження. Крім того при заповненні трудової книжки у відомостях про працівника на українській мові її прізвище зазначено не вірно, як Войціцька, замість правильно [PERSON]. Так, як в трудовій книжці є підтертості і виправлення про дату народження та допущена помилка при зазначені прізвища власника книжки на українській мові, а відтак це є перешкодою для призначення пенсії по інвалідності. Встановити вказаний факт іншим шляхом, крім судового порядку, не може. Заявник, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, заявлені вимоги підтримує повністю з викладених у заяві підстав і просить справу розглянути без її участі (а.с.23). Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви представником зацікавленої особи, [PERSON] вбачається, що заперечень щодо заяви [PERSON] не має і просить справу розглядати у його відсутності (а.с.25). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повністю до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що заявник, [PERSON] народилася 16.02.1964 року (а.с.7), і після одруження стала носити прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8). З копії трудової книжки серії БТ-І № 4370671 виданої Київською ТЕЦ-6 на ім'я [PERSON] вбачається, що в графі дата народження, а саме в році зроблені підтертості та виправлення (а.с.9), а в титульці трудової книжки на українській мові прізвище власника книжки записано не вірно Войціцька, замість правильно [PERSON] (а.с.18). Зазначена трудова книжка належить [PERSON], що стверджується копіями паспорта, ідентифікаційного номера та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4-6, 8). За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, вказуючи на те, що 18.11.2015р. їй виповнилось 17 років. Вона бажає одружитися з [PERSON], який є повнолітнім і від якого вона вагітна (термін 7-8 тижнів). [PERSON] та її мати [PERSON] згодні на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та попросила суд надати їй право на шлюб. Зацікавлена особа [PERSON] та мати заявниці [PERSON] проти шлюбу не заперечують. Вислухавши заявницю та зацікавлену особу, представника неповнолітньої заявниці, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Правовідносини по даному позові регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно зі ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] досягла сімнадцяти років. Згідно довідки медичної установи [PERSON] вагітна та термін її вагітності становить 7-8 тижнів. Як убачається з пояснень [PERSON], з яким [PERSON] має намір одружитися, вони кохають один одного, він також бажає одружитися із [PERSON], виховувати дитину на яку вона чекає від нього. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] повнолітній - 22 роки. Мати заявниці також не заперечує проти шлюбу її доньки з [PERSON] і вважає, що цей шлюб буде відповідати інтересам її дочки. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] фізично та психічно здорова, вагітна. [PERSON], з яким вона має намір одружитися її кохає, також має намір на одруження з нею та є повнолітнім. Враховуючи наведене суд вважає, що ранній шлюб заявниці [PERSON] відповідатиме її інтересам і її заяву необхідно задовольнити, та надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 20.11.2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, постійно влаштовував скандали, в тому числі і в громадських місцях, ображав її людську гідність, що негативно впливало на стан її здоров'я та працездатність. Через таку поведінку відповідача в 2011 року припинили подружні відносини. Оскільки сім'я розпалася, вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про дату, час і місце слухання справи повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що дає підстави за згодою позивачки вирішити спір за правилами, передбаченими ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 20.11.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом №51 у відділі РАЦС Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області; при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.3); мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матір'ю. У відповідності з емоційними показаннями позивача [PERSON], відповідач погано ставився до неї, ображав, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. В 2011 році подружні відносини припинили і з того часу проживають окремо, не спілкуються. За таких обставин збереження сім'ї неможливе і суперечить їх інтересам, тому просила шлюб розірвати. У суду нема підстав сумніватися у правдивості показань позивачки, оскільки такі підтверджуються об'єктивними обставинами, а саме фактом окремого проживання сторін: позивач зареєстрована та проживає з дитиною по вулиці Шухевича 5 у місті Старий Самбір (а.с.5 зворот), а відповідач - по вулиці Сірка 3/28 у місті Нововолинськ Волинської області (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони із-за неналежної поведінки відповідача уже п'ятий рік подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам позивачки із-за невизначеності її статусу і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] , на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів доходу. В обгрунтування позову вказує, що від спільного проживання з відповідачем 31 серпня 1997 року народила сина [PERSON]. До повноліття сина , [PERSON] сплачував аліменти за рішенням суду в розмірі ? частини з усіх видів доходу. Після досягнення сином повноліття, колишній чоловік припинив сплату аліментів. На даний час [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання напряму підготовки бакалаврського рівня у Подільському державному аграрно-технічному університеті за спеціальністю «Агрономія», строк навчання до 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою з місця навчання. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча може надавати таку допомогу, так як є військовим пенсіонером, має постійний і стабільний дохід та спроможний надавати таку допомогу. Справу просить розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, про що подала суду заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження Серія І-БВ № 048951. Син навчається на 2-му курсі денної форми навчання напряму підготовки бакалаврського рівня у Подільському державному аграрно-технічному університеті за спеціальністю «Агрономія», строк навчання до 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 966 від 25.11.2015 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] є пенсіонером Міністерства оборони України, регулярно отримує пенсію і спроможний надавати матеріальну допомогу синові. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на період навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

25.11.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідачки від утримання дитини. У судовому засіданні позивач, позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідачка позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 15.02.2001 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачки у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення її від сплати судових витрат, відповідачка у процесі розгляду справи, суду не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

25.11.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені остаточно близько чотирьох місяців тому, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 3, 11). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 15), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 27), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч. 3 ст. 27 ЦПК України). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 07 червня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського РУЮ Харківської області за актовим записом № 70 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Вжиті судом заходи для збереження шлюбу у вигляді надання сторонам тримісячного строку для примирення результату не принесли. За цей період сторони не примирилися, стосунки не поновили і порозуміння не досягли. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved