Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

24 лютого 2006 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,51 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (зворот, а.с. 2). Сільський голова Роздолівської сільської ради в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи за відсутності представника сільської ради та про визнання позовних вимог (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 24 лютого 2006 року в с. Дружба Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Довідками виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 119 від 09 лютого 2016 року та № 208 від 04 квітня 2016 року (а.с. 8, 9), випискою із списку громадян, членів КСП «Прогрес», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № 120 від 29 лютого 2016 року (а.с. 10), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № К-553/0-473/6-16 (а.с. 11) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Прогрес» с. Роздолівка площею 2,51 умовних кадастрових гектара. Із довідки начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі № 31-28-99.2-1115/2-16 від 30 червня 2016 року (а.с. 12) слідує, що державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] не виготовлявся і не видавався. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого 24 лютого 2006 року [PERSON], зокрема, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 09 червня 2016 року (а.с. 26) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 119 від 09 лютого 2016 року (а.с. 8), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14 липня 2016 року, яке набуло чинності 26 липня 2016 року (а.с. 13-14), оглянутою у судовому засіданні спадковою справою до майна померлого 24 лютого 2006 року [PERSON] (а.с. 24-25) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка має право і бажає прийняти спадщину. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 25 березня 2016 року (а.с.15), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2016 року (а.с.16). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved