Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

24.09.2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - Староміський районний відділ державної міграційної служби у Вінницькій області, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла (а.с. 1-5). [PERSON] уточнювала позовні вимоги, звернувшись до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Староміського районного відділ державної міграційної служби у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог - [PERSON], про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та зняттям з реєстрації (а.с. 24-27). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2014 року первісний позов [PERSON] залишений без розгляду. 16.11.2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 13.07.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №967. Просили застосувати наслідки недійсності договору, скасувавши державну реєстрацію права власності на спірну квартиру загальною площею 44,8 кв.м. за [PERSON] із зняттям її з реєстрації (а.с. 60-62). Мотивували тим, що 13.07.2012 р. між ними та [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS], загальною площею44,8 кв.м., який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №967. Дана квартира належала їм по 1/4 частки згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 25.02.1999 р. на підставі рішення №196 від 25.02.1999 р., що було зареєстровано в КП «ВМБТІ». Вважають договір дарування недійсним, оскільки він укладений внаслідок обману. [PERSON] мала на меті отримати кредит і звернулась по оголошенню до [PERSON] Він пообіцяв надати кредитні кошти в сумі 70000 грн. під заставу нерухомості. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є інвалідами 3-ї групи через вади слуху, необізнаними у правових питаннях. Скориставшись цим відповідач умовив укласти договір дарування квартири, запевнивши, що одразу після повернення кредиту договір припинить свою дію. Будучи впевненими у тому, що укладення договору дарування не позбавить їх власності, [PERSON], [PERSON], [PERSON] погодились на це. [PERSON], як співвласник квартири, категорично відмовився укладати договір. Проте, [PERSON] повідомив, що присутність [PERSON] у нотаріуса не є обов'язковою, потрібен лише його паспорт. 13.07.2012 року у приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] був підписаний договір дарування спірної квартири. Ким був він підписаний від імені [PERSON] - невідомо. Після укладення договору дарування [PERSON] декілька днів обіцяв передати гроші родині [PERSON], однак згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки. Пізніше, коли до них звернулась [PERSON] з вимогою звільнити їх квартиру, оскільки вона є новою власницею, вони дізнались, що 21.08.2012 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу їхньої квартири. З даного приводу вони звернулись у правоохоронні органи Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст. 190 ч. 3 КК України, родину [PERSON] визнано потерпілими. 25.03.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги збільшили (а.с. 153-154). Просили визнати недійсним договір дарування від 13.07.2012 р., укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №967. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS], скасувавши державну реєстрацію права власності за [PERSON], зареєстрованого на підставі рішення від 12.09.2012 р. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на спірну квартиру. Мотивували тим, що вироком суду були встановлені обставини, що [PERSON] шляхом обману, умисно приховуючи відомості про порядок та обставини набуття ним права власності на квартиру [ADDRESS], уклав 21.08.2012 р. з [PERSON] договір купівлі-продажу даної квартири, яка належним чином зареєструвала право власності. Враховуючи, що спірна квартира вибула з володіння родини [PERSON] внаслідок злочинних дій [PERSON], на підставі ст. 388 ЦК України вона підлягає витребуванню від добросовісного набувача. В судовому засіданні представник позивачів за зустрічним позовом - [PERSON] позовні вимоги підтримав відповідно до обставин, викладених у позовних заявах. Зауважив, що [PERSON] вироком Вінницького міського суду Вінницької області 19.07.2013 р. визнаний винним за ст.ст. 190 ч. 3 (по епізодам заволодіння майном родини [PERSON] та [PERSON]), 358 ч. 4 (по епізоду використання підробленого паспорта [PERSON]) та засуджений до 5 років позбавлення волі. Оскільки квартира вибула з власності родини [PERSON] і [PERSON] внаслідок обману (злочинних дій [PERSON]), просив визнати цей договір дарування від 13.07.2012 року недійсним і витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію, а за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнати право власності на квартиру по ? частці. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2013 року. Надав суду письмову заяву, в якій заперечив щодо вимог родини [PERSON] і [PERSON], оскільки відповідно до договору дарування він набув права власності на квартиру і в подальшому реалізував її [PERSON] (а.с. 137). В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена рекомендованою кореспонденцією завчасно, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 92-95), заяви про відкладення розгляду справи суду не надала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 25.02.1999 року, зареєстрованого в КП ВМБТІ 01.03.2012 року, квартира [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м., по 1/4 частці належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Згідно договору дарування від 13.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №967, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували дану квартиру [PERSON] (а.с. 9). 21.08.2012 року [PERSON] продав дану квартиру [PERSON], що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №5518 (а.с. 10-12). Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 3 (по епізодам заволодіння майном родини [PERSON] та [PERSON]), 358 ч. 4 (по епізоду використання підробленого паспорта [PERSON]), 70 КК України та засуджений до 5 років позбавлення волі. Вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальній справі (кримінальному провадженні), що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вони вчинені цією особою. Так, вироком суду встановлено, що [PERSON] приблизно в квітні - на початку травня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства - квартирою [ADDRESS] що належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по 1/4 частці кожному, розробив план злочинних дій. Ввівши в оману родину [PERSON] щодо надання їм коштів у кредит, останні передали [PERSON] на його пропозицію документи про право власності на квартиру та свої паспорти. Використовуючи підроблений паспорт [PERSON], відомості в якому не відповідають дійсності, вступивши в попередню змову із невстановленою слідством особою, [PERSON] отримав в КП ВМБТІ витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.07.2012 року надав приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] підроблений паспорт на ім`я [PERSON], а остання, на підставі наданих документів, в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчила договір дарування квартири [ADDRESS], належної [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності, в результаті чого [PERSON] незаконно заволодів квартирою. 20.07.2012 року, продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON], вступивши в попередню змову із невстановленою слідством особою, підбуривши її до вчинення злочину та користуючись її допомогою надав приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] підроблений паспорт на ім`я [PERSON], на підставі якого нотаріус посвідчила довіреність, видану від імені [PERSON] на ім`я [PERSON], відповідно до якої останній набував право представляти інтереси [PERSON] в житлово-експлуатаційних конторах з питань зняття з реєстраційного обліку. 24.07.2012 р. [PERSON] шляхом обману спонукав [PERSON] та [PERSON] в приміщенні ЖЕК №5 м. Вінниці знятись з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], а 25.07.2012 р. - [PERSON] В результаті злочинної діяльності [PERSON] завдав позивачам матеріальної шкоди на суму 267117 грн. Крім того, [PERSON], ввівши в оману [PERSON] щодо порядку та обставин набуття ним права власності на вищевказану квартиру, 15.08.2012 р. уклав з нею попередній договір про наміри продажу квартири, отримавши в якості забезпечення реалізації намірів 1000 доларів США, а 21.08.2012 р. він уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу даної квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], отримавши від покупця 32000 доларів США, що станом на 21.08.2012 року складало 255766 грн. Грошима розпорядився на власний розсуд. Оскільки [PERSON] визнана потерпілою в кримінальній справі, за вироком суду з [PERSON] на її користь стягнуто завдану матеріальну шкоду в сумі 263759 грн. (а.с. 114-121). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2013 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2013 року щодо [PERSON] - залишений без змін (а.с. 122-129). Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, перелік яких передбачений ст. 16 ЦК України. Так, предметом судового розгляду є спір про визнання правочинів щодо відчуження об'єкта нерухомого майна недійсними з підстав відсутності у відчужувачів волі на їх вчинення та витребування цього об'єкта з чужого незаконного володіння. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України). Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ч. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. У випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Враховуючи те, що [PERSON] навмисно ввів другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відсутнє волевиявлення на відчуження власності при укладанні договору дарування квартири, суд вважає, що договір дарування від 13.07.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 967, слід визнати недійсним. Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Відповідна позиція щодо витребування майна від особи, яка не є стороною недійсного правочину (добросовісного набувача) шляхом пред`явлення віндикаційного позову визначена в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». За таких обставин слід витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] в м.Вінниці, загальною площею 44,8 кв.м., скасувавши державну реєстрацію права власності за [PERSON] (номер запису 255/38638 в книзі 428, дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 12.09.2012 року) на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5518. Шкода [PERSON] була відшкодована шляхом стягнення з [PERSON] на її користь 263759 грн. за вироком суду від 19.07.2013 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені обставини за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати право власності в рівних частках на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,8 кв.м. Оскільки квартира вибула з володіння власників внаслідок злочинних дій [PERSON], відповідно до ст. 88 ЦПК України з нього підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 107,30 грн., сплачений при подачі позову до суду (а.с. 59), а на користь держави судовий збір в сумі 2637,59 грн., оскільки сплата судового збору за збільшеними позовними вимогами на підставі ухвали суду була відстрочена до вирішення позову по суті.

Outcome: approved