Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

24 жовтня 2018 року позивач [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» моральної шкоди завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання у розмірі 176 200,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON], який працював на підприємстві відповідача протягом тривалого часу. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання №14 від 31 січня 1996 року причиною виникнення професійного захворювання у батька позивача було визнано його роботу на підприємстві відповідача протягом 19 років в умовах шкідливих факторів. [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Актом КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністратції №40 від 13.05.2005 встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням, на яке він захворів під час роботи на підприємстві Відповідача. Вказує, що моральна шкода полягає в тому, що у зв'язку із смертю батька змінилось його життя, він постійно перебуває у пригніченому стані, оскільки втратив рідну йому людину. 29 жовтня 2018 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. 28 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на таке. Смерть батька позивача настала у 2005 році, причиною якої слугувало професійне захворювання, що було встановлено Українським НІІ промислової медицини у 1996 році. Вважає, що спірні правовідносини, зокрема, професійне захворювання батька позивача, яке в свою чергу потягло його смерть, виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, яким було визначене право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю. Вказує на те, що представник позивача в позовній заяві помилково посилається на норми ст.ст. 1167,1168 ЦК України, які не регулюють спірні правовідносини. Крім того, звертають увагу на те, що позивачем не зазначено в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, а також належним чином не обґрунтовано розмір моральної шкоди, яку просить стягнути з підприємства. Вважає, що саме позивач повинен доводити факт спричинення моральної шкоди, а також її розмір. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.10.1952 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Батьком в свідоцтві про народження останнього зазначений [PERSON] (а.с.9). [PERSON] працював на підприємстві Відповідача на посаді прохідника 19 років, отримав професійне захворювання, а саме пневмоконіоз пізній розвиток ДН І-ІІ ст., внаслідок тривалої праці в умовах запиленості рудниковою атмосферою через відсутність належних технічних засобів з нормалізації буріння та провітрювання замкнутого простору у прохідних забоях, що встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання №14 від 31.01.1996 (а.с.4-5). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с.3) Відповідно до акту посмертного огляду з встановлення причинного зв'язку між смертю та професійним захворюванням №40 від 13.05.2005 встановлена причина настання смерті [PERSON] із встановленим професійним захворюванням легень (а.с.6-8). Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, смерть [PERSON] настала внаслідок професійного захворювання, отриманого під час праці на підприємстві Відповідача. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Так, внаслідок смерті батька [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення його звичайного способу життя. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов'язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Суд встановивши обставини справи, давши їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв'язку з втратою близької людини. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини виникнення професійного захворювання та смерті батька позивача, характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, який назавжди втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов'язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 90 000,00 грн. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 271, 273, 275 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial