Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

25 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши дані в актовому записі про народження дитини, зазначивши його батьком та змінивши прізвище та по батькові дитини на [PERSON] та [PERSON] відповідно. В обґрунтування свого позову вказував, що з 2012 року по 2019 рік проживав спільно однією сім`єю із [PERSON] як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу, і за час їх стосунків у них [INFO] народилась донька, проте при реєстрації народження дитини її батьком був зазначений чоловік [PERSON] . Посилаючись на те, що він є дійсним біологічним батьком дитини, визнає цей факт, надає дитині матеріальну допомогу, бере участь у її вихованні, тому просив визнати його батьком. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідачі позов визнали і підтвердили, обставини, викладені у ньому. Суд, за положеннями ст. 200 ЦПК України, перевіривши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] народилася дитина [PERSON] , про що 02 жовтня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було здійснено актовий запис під №3009. В актовому записі про народження дитини його матір`ю зазначено відповідачку [PERSON] , а батьком [PERSON] (відповідача). За загальним правилом походження дитини визначається від подружжя, якщо вона зачата або народжена у їх шлюбі, в тому числі якщо дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ст. 121 СК України). Походження дитини [PERSON] та реєстрація її народження із зазначенням його батьків відбулося відповідно до положень ст. 121 СК України. Якщо ж мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, то походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини (п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України). Також, п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України передбачено, що походження такої дитини від батька може бути визначено за рішенням суду. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (ч. 2 цієї статті). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Виходячи з цих положень закону та із заяви відповідачів про визнання позову в частині батьківства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З врахуванням визнання батьківства суд вбачає і необхідним внести зміни до актового запису про народження [PERSON] вказавши позивача її батьком.

Outcome: approved