Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що відповідно до наказу № 21 від 03 липня 1987 року була прийнята на посаду кухаря Камінь-Каширського дитячого садка (льонозаводу) і працювала на цій посаді до 04 квітня 2016 року. Згідно з наказом № 44-К від 04 квітня 2016 року завідувача ДНЗ № 3 «Казка» її було звільнено з посади кухаря за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає наказ незаконним та вказує, що у травні 2015 року завідувач ДНЗ № 3 «Казка» [PERSON] оголосила їй догану за те, що спіткнулася на мокрій підлозі в приміщенні кухні. Фактично її було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки миття підлоги не відноситься до обовязків кухаря, а цю роботу повинен виконувати підсобний працівник, проте чотири роки тому завідувач ДНЗ скоротила цю посаду, обовязки підсобного працівника змушені були виконувати кухарі, що є порушенням. В травні минулого року завідувач повторно оголосила їй догану за те, що при виконанні роботи підсобного працівника вона була у білому халаті, однак такий наказ був прийнятий з надуманих підстав. Всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України перед застосуванням дисциплінарних стягнень їй не було запропоновано дати пояснення, під наказами вона не розписувалася і з ними ознайомлена не була. В березні 2016 року в ДНЗ працівники санепідстанції проводили перевірку і висіяли в добовій пробній порції готової страви золотистий стафілокок. Завідувач визнала її винною в цьому, хоча ніяких доказів її вини не було, адже з її рук бралися змиви і нічого не висіяли. Після того як працівниками санепідстанції були забрані з холодильника ємності з добовими пробами готових страв, їх місцезнаходження в подальшому не відоме, оскільки згодом ці ж працівники шукали взяті добові проби. Профспілковий комітет, який дав згоду на її звільнення з роботи, був не у правомочному складі: один з членів профкому не обирався на профспілкових зборах, а був призначений, всупереч Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Статуту профспілки працівників освіти і науки, відповідачем. З пяти членів профкому дві особи проголосували за надання згоди на її звільнення, дві особи утрималися, а ще одна особа належним чином до профкому не обиралася. З урахуванням вказаних обставин, позивачка просить поновити її на роботі кухарем ДНЗ № 3 «Казка», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. 23 травня 2016 року позивачка [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог в частині розміру спричиненої їй моральної шкоди, в якій зазначила, що дисциплінарні стягнення у виді доган застосовані до неї відповідачем безпідставно та з порушенням норм трудового законодавства, в її обовязки виконання роботи підсобного працівника не входить та від неї не вимагалося дати письмові пояснення з приводу дисциплінарних проступків. Дисциплінарні стягнення були накладенні на неї не за упущення в роботі, а за її принципову позицію по питаннях організації роботи ДНЗ, що не співпадала з позицією завідувача закладу. Окрім того, остання відмовлялася виплачувати їй доплату за шкідливі умови праці, у звязку з чим вона зверталася з відповідною заявою до голови профспілки працівників освіти району і до Камінь-Каширської міської ради. Ще раніше вона давала свідчення у суді в справі за позовом працівника ДНЗ [PERSON] про поновлення на роботі, що завідувачу також не сподобалось. В результаті незаконного звільнення вона втратила роботу, їй завдано великої моральної шкоди, вона болісно переживала як їй жити за тих умов, що її матеріальний стан погіршився, а син працездатного віку та дочка, яка закінчила вищий навчальний заклад, не можуть знайти роботу і знаходяться на її утриманні, без заробітної плати на одну мінімальну пенсію, що відбилося на її душевному стані, вона болісно переживала, втратила сон і спокій, погіршилося її самопочуття, стала дратівливою і нервовою, втратила нормальні життєві звязки, втрата роботи вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, а тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Ухвалою суду від 24 травня 2016 року до участі у справі за клопотанням представника позивачки [PERSON] залучено як співвідповідача [PERSON] освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації. У письмових запереченнях на позов, представник [PERSON] освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації [PERSON] зазначає, що відділ освіти не є належним відповідачем у справі, призначення та звільнення працівників дошкільного навчального закладу проводиться завідувачем, дошкільний навчальний заклад № 3 «Казка» м. Камінь-Каширський хоча й обслуговується централізованою бухгалтерією відділу освіти, проте нарахування та виплата належних працівникам коштів проводиться на підставі документів, поданих ДНЗ, зокрема наказів завідувача, листів непрацездатності, а також на підставі рішень суду, при цьому ДНЗ № 3 «Казка» м. Каменя-Каширського є окремою юридичною особою і самостійно виступає у правовідносинах з фізичними та юридичними особами, у тому числі в суді, а тому просить у задоволені позовних вимог [PERSON] до відділу освіти відмовити. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позові підстав і просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що [PERSON] неналежним чином виконувала обовязки кухаря, не добросовісно ставилася до роботи, двічі її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани, зокрема наказом від 07 травня 2015 року за порушення Державних санітарних норм і правил, а саме, за прибирання харчоблоку у спецодязі, призначеному для приготування їжі, без додавання миючих засобів, та наказом від 22 травня 2015 року за відмову взяти участь в єдиному санітарному дні, зокрема вийти прибирати на вулицю, і за прибирання на кухні знову у в спецодязі, призначеному для приготування їжі. 15 березня 2016 року працівниками санепідстанції в добових пробах: борщу українського та запіканки картопляно-печінкової, які відбирала кухар [PERSON], було виявлено бактерії групи кишкової палички та стафілокок, і оскільки за добові проби, згідно з Державними санітарними нормами та правилами, відповідальний кухар та до таких результатів санепідстанції призвели попередні допущені [PERSON] порушення, то наказом від 04 квітня 2016 року останню правомірно було звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з викладених у письмових запереченнях підстав і просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обовязків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обовязків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Отже, виходячи із заявлених позивачкою вимог та з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, що підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення [PERSON] з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньою підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення. З урахуванням положень ст. 147 КЗпП України звільнення за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами є заходом стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни. Судом встановлено, що [PERSON] з 03 липня 1987 року працювала кухарем дошкільного навчального закладу № 3 «Казка» м. Камінь-Каширський (дитсадка Камінь-Каширського льонозаводу» (а.с. 9-11). Наказом від 07 травня 2015 року № 74-К позивачці було оголошено догану за порушення Державних санітарних норм та правил, а саме, за миття підлоги в приміщені харчоблоку ДНЗ в спецодязі, призначеному для приготування їжі (білому халаті, хустці, фартуху) та без додавання миючих засобів, внаслідок чого підлога залишилася жирною та слизькою, а наказом від 22 травня 2015 року № 81-К оголошено догану [PERSON] за ігнорування розпорядження завідувача ДНЗ взяти участь у єдиному санітарному дні по прибиранню вулиці і за повторне порушення Державних санітарних норм та правил, а саме, за прибирання кухні ДНЗ знову в спецодязі, який призначений для приготування їжі (а.с. 43, 45, 80, 81). Наказом від 04 квітня 2016 року № 44-К [PERSON] було звільнено з посади кухаря в звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення в наказі зазначено: рішення профкому від 01 квітня 2016 року № 4, акт «Про результати лабораторних та лабораторно-інструментальних досліджень в ДНЗ «Казка» працівниками Державної установи «Волинський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України» Камінь-Каширського міжрайонного відділу від 21 березня 2016 року, копії наказів від 07 травня 2015 року № 74-К та від 22 травня 2015 року № 81-К «Про оголошення догани [PERSON]А.», письмове пояснення кухаря [PERSON] (а.с.89 зворот). Як вбачається з акта про результати лабораторних та лабораторно-інструментальних досліджень в ДНЗ № 3 «Казка» від 21.03.2016 року № 3/26, що став приводом для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у виді звільнення з роботи, 15.03.2016 року працівниками Камінь-Каширського міжрайонного відділу Державної установи «Волинський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України» під час проведення спостережень за базовими показниками стану навколишнього середовища та здоровя дітей в ДНЗ № 3 «Казка» були відібрані на дослідження, зокрема, добові проби готових страв за 14.03.2016 року, а саме, добову пробу борщу українського, в якій виявлено бактерії групи кишкової палички, та добову пробу запіканки картопляно-печінкової, в якій виявлено золотистий стафілокок, що згідно з ДСП 4.4.5-2001 р. є недопустимим. Бактерії групи кишкової палички також були виявлені в салаті з капусти та на ємності відра для 3 страви (а.с. 52). Згідно з п. 10.13. Державних санітарних норм та правил «Влаштування, обладнання, утримання дошкільних навчальних закладів та організації життєдіяльності дітей», затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 01.08.2013 року № 678 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), (далі Державні санітарні норми) та п. 1.24 Інструкції з організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоров'я України від 17 квітня 2006 р. N 298/227, щодня необхідно залишати добові проби кожної страви раціону; добова проба страв є показником якості роботи кухарів закладу, тому її відбирає кухар з казана у присутності медичного працівника, а при відсутності медпрацівника у присутності особи, відповідальної за організацію харчування дітей (визначеної наказом) в чистий посуд з кришкою до видачі їжі дітям. [PERSON] страв кожного прийому їжі зберігаються протягом доби до закінчення аналогічного прийому їжі наступного дня, наприклад сніданок до закінчення сніданку наступного дня, обід до закінчення обіду наступного дня тощо. Пунктом 10.19. Державних санітарних норм передбачено, що за відбір та зберігання добової проби страв є відповідальним кухар. У відповідності до п. 10.12 Державних санітарних норм видача готових страв дозволяється тільки після зняття проби медичним працівником (лікар, медсестра, дієт сестра) або при його відсутності іншою особою, відповідальною за організацію харчування (вихователь, вихователь-методист тощо), призначеною за наказом керівника закладу (кухар не може бути відповідальним за зняття проб). Медичний працівник або особа, відповідальна за організацію харчування дітей, знімає пробу безпосередньо з казана за 30 хвилин до видачі їжі для груп після рівномірного перемішування страви в обємі не більше однієї порції відповідно до переліку страв, які наведено у меню-розкладці, і при тій температурі, при якій вживається страва. При цьому визначають фактичний вихід страв, їх температуру, смакові якості, консистенцію, запах. Результати зняття проби вносяться до журналу бракеражу готової продукції особою, яка знімала пробу, під особистий підпис. За змістом Державних санітарних норм відібранню кухарем добової проби готової страви передує зняття проби готової страви з казана медичним працівником. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що, як медична сестра старша ДНЗ № 3 «Казка», знімала проби готових страв 14 березня 2016 року, зокрема й борщу українського та запіканки картопляно-печінкової, після чого в цей же день, у відповідності до вимог Інструкції з організації харчування дітей, була присутня під час відібрання добових проб борщу українського та запіканки картопляно-печінкової кухарем [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона працює кухарем в ДНЗ № 3 «Казка» і 14 березня 2016 року готувала дітям страви разом з [PERSON], зокрема, вона готувала салат з капусти, [PERSON] перекрутила картоплю для приготування запіканки картопляно-печінкової, борщ український готували разом. Протягом періоду приготування їжі на кухні часто перебували завідувач ДНЗ № 3 «Казка» [PERSON] та медична сестра старша [PERSON] Чи вона ([PERSON]Г.), чи кухар [PERSON] в цей день відбирала добові проби готових страв, зокрема борщу українського та запіканки картопляно-печінкової, не памятає. На неї також було накладено стягнення у виді догани за те, що у салаті з капусти були виявлені бактерії групи кишкової палички. З показань допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (позивачки) вбачається, що 14 березня 2016 року на кухні працювало два кухарі, вона та [PERSON] Під час приготування дітям їжі на кухні перебували медична сестра старша [PERSON] та завідувач ДНЗ [PERSON] Остання допомагала їй готувати запіканку картопляно-печінкову. Завідувач ДНЗ [PERSON] та медична сестра старша [PERSON] у приміщенні харчоблоку як в цей день, так і в інші дні, знаходилися без спецодягу, зокрема, завідувач ДНЗ [PERSON] без халата та ковпака (хустки), сестра медична старша [PERSON] без хустки, ковпака. Свідок [PERSON] в судовому засідання не заперечила перебування на харчоблоці в ДНЗ без ковпака (хустки), пояснивши, що волосся в неї постійно причесане та підібране. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що як завідувач ДНЗ має право знаходиться на кухні і без спецодягу. У відповідності до п. 9.18 Державних санітарних норм, вхід до приміщень харчоблоку заборонено стороннім особам, за винятком осіб, які здійснюють контроль або нагляд, за умови використання ними санітарного одягу. Отже, завідувач ДНЗ та медична сестра старша мають право входити до харчоблоку ДНЗ, однак за наявності спецодягу (халата і хустки (ковпака)). З пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON], яка працює бактеріологом Камінь-Каширського відділення лабораторних досліджень, вбачається, що добові проби готових страв надходять на дослідження у спеціальних термосумках в тих ємностях, в які вони були відібрані кухарями. Назва проби, час та дату доставки, результати досліджень заносяться до Журналу проведення досліджень. Згідно з дослідженим в судовому засіданні Робочим журналом мікробіологічних досліджень харчових продуктів, добові проби готових страв борщу українського та запіканки картопляно-печінкової були відібрані в ДНЗ о 12 годині та їх дослідження були розпочаті Камінь-Каширським відділення санепідстанції о 13 годині та 13 годині 10 хвилин, за результатами дослідження у вказаних добових пробах було виявлено відповідно бактерії групи кишкової палички та золотистий стафілокок. Спеціаліст-бактеріолог Камінь-Каширського відділення санепідстанції [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що наявність бактерій групи кишкової палички та золотистого стафілококу вказує на незадовільні санітарні умови харчоблоку ДНЗ, і ці бактерії могли попасти під час виготовлення продукту або при вторинному його інфікуванні, потрапляючи в продукти з рук хворої людини або носія, з забрудненого посуду. Зокрема, джерелом стафілококу може бути будь-що, ці бактерії можуть бути у повітрі, передаватися через дихання, чхання, можуть бути на шкірі, на обладнанні, на ганчірках тощо. Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що достатніх доказів вини [PERSON] у виявлені працівниками санепідстанції в добових пробах борщу українського та запіканки картопляно-печінкової бактерій групи кишкової палички і золотистого стафілококу немає. Ємності з добовими пробами цих готових страв за наявності двох кухарів на харчоблоці не були підписані, в актах відбору добових проб готових страв санепідстанцією також немає відомостей про те, ким такі добові проби були відібрані (а.с. 132). Показання свідка [PERSON], яка є медичною сестрою старшою ДНЗ і яка, згідно з Державними санітарними нормами, зобовязана контролювати санітарний стан харчоблоку і є відповідальною за організацію харчування дітей, не можуть бути достатнім доказом вини саме кухаря [PERSON] за відібрані добові проби вказаних готових страв. Окрім того, свідок [PERSON], на яку, згідно з Державними санітарними норами, покладено обовязок по зняттю проб готових страв безпосередньо перед споживанням, що передує відбору кухарем добових проб готових страв, і яка в силу обовязків присутня під час відбору добових проб готових страв кухарем, допускала й сама порушення Державних санітарних норм, зокрема перебуваючи у приміщені харчоблоку ДНЗ постійно без ковпака (хустки). На думку суду, свідок [PERSON] є зацікавленою у цій справі, оскільки результати проведених санепідстанцією досліджень свідчать про неналежне виконання і нею обовязків щодо здійснення контролю за санітарно-гігієнічним режимом на харчоблоці, що зокрема підтверджується написанням нею пояснення завідувачу ДНЗ [PERSON] від 31.03.2016 року (а.с. 41). За вказаних обставин, наказ від 04 квітня 2016 року № 44-К про звільнення [PERSON] з роботи не можна вважати законним та обґрунтованим. При оспорюванні до суду наказу про звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд зобовязаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, зокрема й дотримання встановленого законодавством порядку застосування стягнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку та строк; у даному випадку головним є те, чи оспорюються ці накази позивачем при оскарженні самого звільнення. Наказу про звільнення позивачки з роботи, передувало два накази про застосування до неї дисциплінарних стягнень у виді доган, зокрема накази від 07 травня 2015 року № 74-К та від 22 травня 2015 року № 81-К. Посилаючись на незаконність цих наказів, позивачка пояснила, що миття підлоги на харчоблоці не входить до кола її обовязків, оскільки цю роботу повинен виконувати підсобний робітник по кухні, а що стосується відмови прибирати на вулиці у санітарний день, то 19 травня 2015 року вона прибирала на вулиці, як і інші працівники, а 20 травня 2015 року ніхто, окрім як кухаря [PERSON], вулицю не прибирав, й тому вона пішла прибирати харчоблок, а не здійснювати прибирання на вулиці. З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом № 23-О від 18 травня 2015 року завідувача ДНЗ № 3 «Казка» [PERSON] 19 і 20 травня 2015 року в ДНЗ були організовані санітарні дні щодо впорядкування території закладу, дитячих та спортивних майданчиків. Пунктом 12.1. Державних санітарних норм передбачено, що працівникам дошкільного навчального закладу необхідно мати промаркований санітарний одяг для робіт, що повязані з організацією харчування, та промаркований спеціальний одяг для прибирання приміщень. У санітарному одязі забороняється: виконувати роботи з прибирання приміщень; заходити та перебувати в туалеті; виходити на вулицю; знаходитися в цьому одязі в інших приміщеннях, поза місцем харчування дітей. Перед відвідуванням туалету санітарний одяг повинен залишатися на вішалці поруч із дверима туалету. Після відвідування туалету персонал повинен обовязково мити руки, а працівники харчоблоку після миття рук повинні проводити їх дезінфекцію препаратами, дозволеними до використання в установленому законодавством порядку. Для персоналу повинно бути не менше 3 комплектів санітарного одягу на одного працівника. Будучи допитаною в якості свідка, позивачка [PERSON] пояснила, що перед накладенням на неї стягнень у виді доган завідувач ДНЗ не вимагала від неї дати пояснення, а тому накази від 07 травня 2015 року та від 22 травня 2015 року є незаконними. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. На підтвердження тих обставин, що позивачці пропонувалося дати пояснення представник відповідача ДНЗ [PERSON] надала суду акти про відмову [PERSON] дати пояснення за підписами свідків [PERSON] (сестри медичної старшої ДНЗ) та свідка [PERSON] (працює комірником ДНЗ та є членом профкому). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт миття [PERSON] приміщення харчоблоку в одязі, призначеному для приготування їжі, та факт відмови [PERSON] 20 травня 2015 року вийти прибирати на вулицю, і також пояснили, що проставляли підписи в актах, згідно з якими були зафіксовані порушення. З приводу тих обставин, чи [PERSON] в кожному випадку щодо дисциплінарного проступку пропонувалося дати пояснення, свідок [PERSON] не могла чітко пояснити коли та за яких обставин такі пояснення пропонувалося позивачці надати завідувачем ДНЗ і коли та за яких обставин вона ([PERSON]М.) проставляла свій підпис в акті про відмову [PERSON] від дачі пояснень. Свідок [PERSON] пояснила, що у випадках вчинення [PERSON] дисциплінарних проступків, а саме миття підлоги в одязі, призначеному для приготування їжі, та відмови прибирати на вулиці, підпис проставляла один раз, а з приводу підписання актів про відмову [PERSON] дати пояснення щодо вчинених проступків свідок [PERSON] суду пояснити нічого не могла. Статтею 131 ЦПК України передбачено, що сторони зобовязані подати свої докази суду або під час попереднього судового засіданні у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Акти про відмову [PERSON] дати пояснення з приводу проступків, за які до неї були застосовані дисциплінарні стягнення у виді доган 07 травня 2015 року та 22 травня 2015 року, були надані представником відповідача ДНЗ [PERSON] безпосередньо перед закінченням зясування судом обставин справи, що остання мотивувала її незнанням в їх потребі суду, хоча в отриманій ДНЗ ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачеві пропонувалося надати письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються до початку проведення судового розгляду (а.с. 18, 20, 24, 25, 26), а також судом зясовувалося в судовому засіданні наявність клопотань у сторін перед початком розгляду справи по суті та розяснювалося право на правову допомогу. Письмові заперечення на позов з посиланням на докази відповідачем дошкільним навчальним закладом надані суду не були і перед початком розгляду справи по суті представник відповідача ДНЗ [PERSON] не заявляла клопотань щодо приєднання актів про відмову [PERSON] дати пояснення з приводу вчинення проступків, за які було накладено стягнення у виді доган. Поважних причин неподання цих доказів до початку розгляду справи представник ДНЗ [PERSON] не надала. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Враховуючи, що свідки [PERSON] та [PERSON] не змогли послідовно та чітко пояснити, коли та за яких обставин вони підписували акти про відмову [PERSON] дати пояснення з приводу дисциплінарних проступків, суд приходить до висновку, що представником відповідача ДНЗ належними та достатніми доказами не доведено суду тих обставин, що перед застосуванням до позивачки дисциплінарних стягнень у виді доган останній пропонувалося дати пояснення. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було дотримано порядку накладення дисциплінарних стягнень, у звязку з чим накази від 07 травня 2015 року та від 22 травня 2015 року є незаконними. Разом з тим, доводи позивачки, що вона не повинна виконувати роботу по прибиранню харчоблоку та брати участь в єдиному санітарному дні суд вважає безпідставними, оскільки з її ж посадової інструкції вбачається, що кухар виконує бездоганно санітарні правила утримання харчоблоку та у разі необхідності замінює техперсонал, а також приймає участь в єдиних санітарних днях (а.с. 53-55), і як пояснила завідувач ДНЗ [PERSON] підсобного працівника по кухні у ДНЗ № 3 немає і ці обовязки виконують кухарі, окрім того наказом було оголошено санітарний день по ДНЗ № 3 як 19 травня, так і 20 травня 2016 року. Пояснення свідка [PERSON] (економіста відділу освіти Камінь-Каширської райдержадміністрації) та довідка № 637/12/2-16 від 01.06.2016 року за підписом начальника відділу освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації не спростовують пояснень представника відповідача [PERSON] щодо відсутності у ДНЗ № 3 «Казка» підсобного робітника по кухні, оскільки свідок [PERSON] пояснила, що вказана довідка про наявність у ДНЗ № 3 «Казка» підсобного робітника по кухні була підготовлена нею виходячи з Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 04.11.2010 року № 1055, з яких вбачається, що посада підсобного працівника перелічена у списку після кухаря, й тому вона вважала, що в ДНЗ має бути підсобний робітник по кухні, як це є в інших ДНЗ м. Камінь-Каширський. [PERSON], у штатному розписі ДНЗ № 3 «Казка» на 2015 рік, на 2016 рік серед переліку посад посади підсобного робітника по кухні не зазначено, а вказано лише посаду підсобного робітника (а.с. 56, 72, 73, 169), і як пояснила представник відповідача [PERSON] підсобний робітник здійснює прибирання усіх інших приміщень ДНЗ, а не харчоблоку, оскільки є підсобним робітником по ДНЗ, а не по кухні. Відповідно до п. 44 Положення про дошкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2003 року № 305 (далі Положення), саме керівник здійснює керівництво дошкільним навчальним закладом та затверджує штат працівників за погодженням з начальником відділу освіти, а, отже й керівнику належить право визначати функціональні обовязки працівників ДНЗ. Згідно зі ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Як вбачається з матеріалів справи, з метою розгляду подання завідувача ДНЗ № 3 «Казка» [PERSON] про надання згоди на звільнення [PERSON], яка є членом профкому (а.с. 165), 01 квітня 2016 року відбулись профспілкові збори ДНЗ № 3 «Казка» м. Камінь-Каширський, на яких розглядалося звернення завідувача ДНЗ щодо звільнення [PERSON] із займаної посади та прийнято рішення дати згоду на звільнення з роботи позивачки. Разом з тим, під час вирішення на профспілкових зборах питання щодо звільнення позивачки за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не обговорювалися питання щодо підставності застосування до позивачки попередніх дисциплінарних стягнень у виді доган та дотримання передбаченого КЗпП України порядку їх застосування (а.с. 75-78). З огляду на вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] є необґрунтованим та незаконним, у звязку з чим її належить поновити на посаді кухаря ДНЗ № 3 «Казка» м. Камінь-Каширський. В той же час посилання [PERSON] на неправомірність обрання члена профкому [PERSON] іншими членами профкому, а не трудовим колективом, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки п. 2.9. Положенням про первинну профспілкову організацію Камінь-Каширського дошкільного навчального закладу № 3 «Казка» передбачено, що члени профкому можуть обиратися не лише профспілковими зборами, а й профспілковим комітетом первинної профспілкової організації (а.с. 158-164). Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно з Положенням дошкільний навчальний заклад є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, реєстраційний рахунок в органах Державного казначейства (для державних і комунальних закладів). З пояснень представника відповідача [PERSON] освіти Камінь-Каширської райдержадміністрації [PERSON] також вбачається, що ДНЗ № 3 «Казка» має свій рахунок, хоча й обслуговується централізованою бухгалтерією [PERSON] освіти. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відповідача ДНЗ № 3 «Казка» м. Камінь-Каширський. Згідно з п. 5 Розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Із довідки про доходи від 25.05.2016 року № 1895/01-27 [PERSON] освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації вбачається, що сумарний розмір заробітної плати позивача за два попередніх місяці до дня звільнення (43 робочих дні) становить 2699 грн. (а.с. 90). Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 62 грн. 77 коп. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 квітня 2016 року по 11 липня 2016 року включно, тобто за 65 робочих днів (квітень 2016 року - 20 р.д., травень 2016 року 19 р.д., червень 2016 року 19 р.д., липень 2016 року 7 р.д.) у розмірі 4080 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнавши звільнення позивачки з роботи незаконним, суд вважає доведеним, що порушення законних прав позивачки призвели до її моральних страждань, вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру, що підлягає стягненню з відповідача ДНЗ № 3 «Казка» на відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та спосіб її заподіяння, тривалість часу, протягом якого порушені права не були поновлені і ту обставину, що задоволення позову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є одночасно і компенсацією заподіяних моральних страждань, тобто справедливою сатисфакцією, та приходить до висновку, що з ДНЗ № 3 «Казка» на користь позивачки належить стягнути у відшкодування моральної шкоди 500 грн. Підстав для задоволення позовних вимог до [PERSON] освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації немає, а тому в цій частині позову [PERSON] належить відмовити. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (не менше 551 грн. 20 коп.), а за вимогу немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.). З урахуванням наведеного з відповідача ДНЗ № 3 «Казка» на користь позивачки належить стягнути понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди у мінімальному розмірі 551 грн. 20 коп., та в дохід держави судовий збір за вимоги про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial