Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

25 березня 2016 року [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 24 травня 2009 року, звернулась до суду з позовом до ВАТ «Содовий завод» міста Словянська, на якому її батько працював з 01.09.1976 року по 04.02.1998 року та на час його звільнення і до теперішнього часу існує заборгованість по його заробітній платі у розмірі 4850,35 гривень, яку вона просить стягнути на її користь, як спадкоємця, з урахуванням індексу інфляції, як компенсації втрати частини заробітної плати згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці», за період з 05.0.1998 року і по 14.03.2016 року у розмірі 39639,48 гривень. Позивачем також 15 квітня 2016 року заявлені додаткові вимоги про стягнення на свою користь з відповідача середнього заробітку батька в порядку ст. 117 КЗпП України за весь час затримки з ним розрахунку при звільненні з 05.02.1998 року і станом на 24.05.2009 року ( по день його смерті ) у розмірі 44499,84 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, на обгрунтування яких зазначила, що відповідно до статті 1227 ЦК України після смерті батька [PERSON], померлого 24.05.2009 року, належна померлому заробітна плата в сумі 4850,35 гривень, яку відповідач ВАТ «Содовий завод» м. Словянська, де померлий [PERSON] працював з 01.09.1976 року по 04.02.1998 року, і яку він за життя не отримав, мала бути виплачена членам його сімї, але до теперішнього часу ця заборгованість батька по заробітній платі не виплачена. Вказана заборгованість по заробітній платі нарахована була померлому батькові без відповідної індексації і компенсації. Батько за життя не звертався в суд з позовом про стягнення вказаної заборгованості по заробітній платі, та її компенсації і середнього заробітку за затримку розрахунку з ним при звільненні. Спадщину після смерті батька у вигляді грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на схроні в філії ВАТ «Державний ощадний банк», прийняла вона та її рідний брат [PERSON] При цьому, що існує ще і заборгованість по заробітній платі у померлого батька, вони нотаріуса не повідомляли. Вважає, що як спадкоємець за законом першої черги, вона має право на отримання вказаної належної померлому [PERSON] заробітної плати у сумі 4850,35 гривень, яку просить стягнути на її користь, а також стягнути і суму компенсації втрати її частини на підставі законодавства України. Компенсація втрати частини заробітної плати проводиться згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» і «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427 ( до 2001 року ) та згідно «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 ( починаючи з 01.01.2001 року ). Розрахована відповідно до вказаних законів компенсація втрати частини заробітної плати становить за період з 05.02.1998 року по 14.03.2016 року 39639 гривень 48 копійок, виходячи із суми заборгованості по заробітній платі 4850,35 гривень та сукупного індексу споживчих цін 817,25 % ( 4850,35 грн. х 817,25 % = 39639 грн. 48 коп. ) Просить стягнути на її користь зазначену суму компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 39639,48 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток померлого батька за весь час затримки розрахунку з ним підприємством в порядку ст. 117 КЗпП України, а саме згідно довідки відповідача середньоденна заробітна плата її батька становить 15,68 гривень. Згідно листів Міністерства праці та соціальної політики України «Про норму тривалості робочого часу» на кожний рік, починаючи з 1998 року, наступний день від звільнення 05 лютого 1998 року і по день смерті батька 24 травня 2009 року, загальна кількість робочих днів складає 2838, тоді загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні її батька з ВАТ «Содовий завод» по день його смерті становить : 15,68 грн. х 2838 р.д. = 44499,84 грн. просить стягнути цю суму 44499,84 гривень з відповідача на її користь. Відповідач - представник ВАТ «Содовий завод» міста Словянська, в особі ліквідатора [PERSON], в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Щодо суті заявлених позовних вимог, позов [PERSON] визнає тільки в частині дійсних сум заборгованості по заробітній платі померлого [PERSON] в загальній сумі 4850,35 гривень, які рахуються за даними бухгалтерського обліку ВАТ «Содовий завод», як заробітна плата померлого батька позивача. Ця сума внесена до реєстру кредиторів ВАТ «Содовий завод», який знаходиться в стадії ліквідації з 09.04.2003 року. Вважає, що рішеннями судів не може бути збільшена дійсна заборгованість по відношенню до ВАТ «Содовий завод». Будь-яке збільшення сум в ліквідаційній процедурі не передбачено. Крім заборгованості по заробітній платі, всі вимоги позивача, як то компенсація та середній заробіток за затримку розрахунку, не можуть бути задоволені і не визнаються ними. Заборгованість по заробітній платі буде відшкодована у порядку черговості погашення вимог кредиторів відповідно до ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХП, тому, просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Третя особа- Грищенко [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти стягнення з ВАТ «Содовий завод» заборгованості по заробітній платі його померлого батька [PERSON], з урахуванням індексації та компенсації середнього заробітку, на які він не претендує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 24 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 7 ) Ступінь споріднення позивача і її померлого батька підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ( а.с. 6 ) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.06.2010 року державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори Донецької області, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями на майно [PERSON], який помер 24 травня 2009 року, є його син [PERSON] на ? частку та дочка [PERSON] на ? частку. Спадщина на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на схороні в філії відділення №2868/0101 «ВАТ Державний ощадний банк України». Як встановлено в судовому засіданні, свідоцтва про право на спадщину на інше майно спадкодавця [PERSON], в тому числі і на заборгованість по його заробітній платі під час роботи на ВАТ «Содовий завод» не видавались і з вимогою про включення до складу спадкового майна заборгованості по заробітній платі померлого [PERSON] спадкоємці не зверталися. Як пояснила позивач [PERSON], незважаючи на те, що вона, її брат та мати [PERSON] проживали з померлим [PERSON] однією сімєю до моменту смерті батька, та вона і брат були також зареєстровані з померлим за однією адресою, їм як членам сімї померлого, заборгованість по його заробітній платі не виплачувалась. А мати померлого [PERSON] [PERSON] не вступала в права спадкування після смерті свого чоловіка. Також пояснила, що за життя її батько [PERSON] не звертався до суду про стягнення з ВАТ «Содовий завод» на його користь заборгованості по заробітній платі, її компенсації та середнього заробітку за затримку розрахунку, бо сподівався, що підприємство самостійно виплатить йому борг по зарплаті з урахуванням інфляції. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] і згідно довідки № 01-23/52, виданої ліквідатором ВАТ «Содовий завод» на підставі особової картки, померлий [PERSON] дійсно працював на ВАТ «Содовий завод» міста Словянська механіком цеха кальцінірованої соди з 01.09.1976 року ( наказ на прийом № 553 від 10.09.1976 року ) по 04.02.1998 року ( наказ на звільнення №24 від 12.02.1998 року). ( а.с. 10-20 ) Згідно довідки № 5-1561 від 10.02.2016 року, виданої ліквідатором ВАТ «Содовий завод» м. Словянська, заборгованість по заробітній платі [PERSON] за даними бухгалтерського обліку станом на 01.02.2016 року становить 4850 гривень 25 копійок. Період виникнення заборгованості листопад 1996 року-лютий 1998 року. ( а.с.8) За загальними положеннями про спадкування, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб (спадкоємців).- ст.1216 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1219 ЦК України законодавець визначив права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця,але не входять до складу спадщини. Так, не входять до складу спадщини зокрема: 1)особисті немайнові права; 2)право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 4)право на аліменти, пенсію,допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5)права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Як встановлено в судовому засіданні після смерті [PERSON] члени його сімї не отримали належну спадкодавцеві заборгованість по заробітній платі в сумі 4850,35 гривень, яка відповідачем не була померлому [PERSON] виплачена у встановлені законом строки, за загальним правилом відповідно до ст.116 КЗпП України, в день його звільнення з підприємства 04.02.1998 року, та ця заборгованість по заробітній платі не була виплачена [PERSON] і по день його смерті 24.05.2009 року. За таких умов, вказана заробітна плата, що була нарахована і належала спадкодавцю, входить до складу спадщини і підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку. Оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON], померлого 24.05.2009 року, йому належала заробітна плата у розмірі 4850,35 гривень, що утворилась із-за невиплати заробітної плати відповідачем з листопада 1996 року по лютий 1998 року, то вказана заборгованість по заробітній платі підлягала компенсації відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці», згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з «Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427, за період з 01 березня 1999 року по 31 грудня 2000 року нарахована але не виплачена заробітна плата працівникам підлягає компенсації, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на 1%. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць ( рік ) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Згідно офіційно встановлених даних Міністерства статистики України рівень інфляції за 1998 рік дорівнює 120%, за 1999 рік -119,2 %, а за 2000 рік 125,8%, тоді розмір компенсації втрати частини заробітної плати померлого спадкодавця за цей період становить: 4850,35 грн. х1,200 х 1,192 х 1,258 =8727,93 гривень. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року за № 159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», де пунктом 4 цього Порядку з 01.01.2001 року сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого але не виплаченого доходу за відповідний місяць ( після утримання податків та обовязкових платежів ) і приросту індексу споживчих цін ( індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. Так, за даними Міністерства статистики України в 2001 році рівень інфляції становить 106,1 % ( індекс інфляції 1,061 ). В 2002 році рівень інфляції дорівнює 99, 4 %, тобто за 2002 рік інфляційні компенсації не нараховуються. В 2003 році рівень інфляції становить 108,2 %( відповідно індекс інфляції 1,082 ). В 2004 році рівень інфляції дорівнює 112,3 % ( індекс інфляції 1,123 ), в 2005 році рівень інфляції 110,3 % ( індекс інфляції 1,103 ), в 2006 році рівень інфляції становить 111,6 % ( індекс інфляції 1,116 ), в 2007 році рівень інфляції дорівнює 116,6 % ( індекс інфляції 1,166 ), в 2008 році 122,3 % ( індекс інфляції 1,223 ). Разом за ці роки шляхом множення індексів інфляції становить 2,26. В 2009 році помісячно до травня 2009 року ( коли помер [PERSON] ) індекс інфляції становить: січень 1,029, лютий 1,044, березень 1,059 і квітень 1,069, разом за ці місяці індекс інфляції становить 1,22. Отже,розмір компенсації втрати частини заробітної плати померлого спадкодавця за цей період становить з урахуванням індексів інфляції за 2001-2009 року (за мінусом інфляції в 2002 році і за чотири місяці 2009 року ): 4850,35 грн. х 2,26 = 10961,79 грн. та 4850,35 грн. х 1,22= 59,17 грн. Таким чином, на час смерті [PERSON] йому належала заборгованість по заробітній платі в розмірі 4850,35 гривень і мала бути нарахована інфляція, яка відповідно до наведених розрахунків з 1998 року по день його смерті 24.05.2009 року дорівнює : 8727,93 грн. + 10961,79 грн. + 59,17 грн. = 19748,89 гривень. Оскільки відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, до фонду оплати праці входить фонд основної заробітної плати та фонд додаткової заробітної плати, який включає у тому числі суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, то належна померлому спадкодавцю заробітна плата 4850,35 гривень підлягала індексації і на час його смерті сума індексації ( компенсація втрати частини заробітної плати ) становить 19748,89 гривень, яка як складова фонду оплати праці підлягає стягненню з відповідача на користь спадкоємця. Що стосується вимог позивача про стягнення на її користь середнього заробітку її померлого батька за весь час затримки проведення з ним розрахунку при звільненні ( стаття 117 КЗпП України ), то в цій частині позовні вимоги не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню. Вищезазначена норма Закону регулює правовідносини трудові відносини між працівником та роботодавцем власником або уповноваженим ним органом у звязку з порушенням законних прав працівника, зокрема, права на своєчасне отримання ним заробітної плати та проведення своєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до приписів ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобовязаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки ( штрафу, пені ) у звязку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обовязків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Як встановлено в судовому засіданні, компенсація за порушення строку проведення розрахунку відповідачем при звільненні спадкодавця з підприємства з 04.02.1998 року і по день його смерті 24.05.2009 року, не була визначена і стягнута судом. За таких умов, враховуючи, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, право спадкодавця на отримання від відповідача середнього заробітку за весь час затримки з ним розрахунку при звільненні припинилися внаслідок його смерті, а тому це право не входить до складу спадщини і не переходить до спадкоємця. Оскільки спадкодавець за життя не використав своє право на отримання від відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні ( стаття 117 КЗпП України ), то вказане право не входить до складу спадщини, а тому у цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Так як позивач при зверненні до суду з вказаним позовом не сплатила судовий збір, то судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 1216-1223, 1227, 1230 ЦК України, ст.ст. 94, 95,\~115,\~116,\~117 КЗпП України,

Outcome: partial