Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

26.01.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Інші співвласники даної квартири, її батько [PERSON] , її мати [PERSON] та сестра [PERSON] тривалий час не проживають у даній квартирі. Відповідач [PERSON] є її чоловіком, з яким подружні відносини у них не склалися і протягом останніх двох років вони проживають окремо, проте він зареєстрований в даній квартирі. Він проживає разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Вона зверталася з проханням до відповідача, щоб останній в добровільному порядку знявся з реєстрації з належної їй квартири, оскільки він не є співвласником даної квартири, не бере участі в оплаті комунальних послуг, однак він відмовився, тому просить в судовому порядку визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Зозуля А.В. не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19.07.2008, серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 12 лютого 1996 року, виданого Новояворівською міською радою народних депутатів квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] та членам його сім?ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з довідки №5526 від 20.12.2017, виданої виконавчим комітетом Новояворівської міської ради в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON] . З акту обстеження №1914 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до статті 167 ЖК України у разі вибуття з будинку, що належить громадянинові, особи на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] постійно проживає за іншою адресою, спірним житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим приміщенням, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втративши право на корстування житлом, в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved