Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

24 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 50% від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання в розмірі необхідному для гармонійного розвитку і виховання не надає, хоча зобов'язаний це робити щомісячно, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст.180 СК України. З огляду на викладене [PERSON] просить її вимоги задовольнити. Позивач вимоги викладені у позовній заяві в судовому засіданні підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначив, що має серцеве захворювання, у зв'язку з чим не працює та не може сплачувати аліменти на дитину. Надав довідку центральної районної лікарні про проходження стаціонарного лікування в кардіологічному відділенні лікарні у період з 02 серпня по 14 серпня 2018 року. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні у справі докази, вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2015 року. Сторони мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження дитини, копією свідоцтва про шлюб. Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбачене у ст.181 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, а тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість сплачувати аліменти на дитину за станом здоров'я, оскільки доказів на підтвердження непрацездатності суду не подано, крім того право дитини на утримання батьками є абсолютним та обмеженню не підлягає. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved