Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON], [PERSON] посилалися на те, що [INFO] року помер [PERSON]. За життя 05 липня 2003 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, згідно якого заповідав їм, [PERSON], [PERSON] все належне йому на день смерті майно. [PERSON] був власником 5/6 частин квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачі зазначили, що у встановлений законодавством шестимісячний строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, але, постановою нотаріуса від 14 листопада 2014 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки, відсутній дублікат Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 червня 1996 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об'єднанням. В зв'язку з вищенаведеним, в позовній заяві [PERSON], [PERSON] просили суд визнати за ними право власності за кожним по 5/12 частин квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача, Новомосковської міської ради, належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 червня 1996 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об'єднанням, [PERSON] та [PERSON] були власниками, на праві спільної сумісної власності, квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ч.2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, в разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлене договором. Судом не встановлено наявності договору між власниками щодо визначення часток, тому приходить до переконання, що їх частки були рівними - по 1/2 частки кожному. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON], право власності на належну їй частину квартири було визнане на: -на 1/12 частину квартири - за [PERSON], на підстав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 липня 2004 року Новомосковською державною нотаріальною конторою; -на 1/12 частину квартири - за [PERSON], на підстав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 липня 2004 року Новомосковською державною нотаріальною конторою; -на 4/12 частин квартири - [PERSON], в порядку спадкування за законом. Таким чином, [PERSON] був власником 5/6 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя 05 липня 2003 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, згідно якого заповідав [PERSON], [PERSON] все належне йому на день смерті майно. Згідно спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року, звернулися позивачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON] за законом, звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, складеним 11 вересня 2003 року [PERSON]. 02 грудня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесене та набрало законної сили рішення у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], державного нотаріуса Яковлевої Інні Миколаївні, про усунення порушених прав власника, визнання заповіту, довіреності, договору довічного утримання недійсними. У відповідності до рішення суду, крім іншого, був визнаний недійсним заповіт від 11.09.2003 року [PERSON], який помер [INFO] року, відповідно до якого, він заповідав належну йому квартиру [PERSON], посвідчений нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області; визнаний недійсним договір довічного утримання, укладений 07.11.2003 року між [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], посвідченого нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори реєстровий номер № 1-4916. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом [PERSON], померлого [INFO] року, інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса від 14 листопада 2014 року [PERSON] і [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки, відсутній дублікат Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 червня 1996 року Новомосковським житлово-експлуатаційним об'єднанням. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON], відмова у видачі свідоцтва обумовлена відсутність дубліката правовстановлюючого документу. Оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом, суд приходить до переконання, що право власності на спірне майно повинно бути визнане за позивачами в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved