Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

26.04.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що [PERSON] , є матір`ю неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько яких - [PERSON] , помер [INFO] , є рідним братом позивача. Починаючи з 07 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] та з 12 лютого 2021 року [PERSON] , [INFO] фактично проживають разом із позивачем так як відповідач залишила їх та повністю ухилилася від обов`язків по вихованню. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавилась, не виявляла бажання спілкуватися та приймати участь у їх житті та вихованні, не піклується про їх фізичний та моральний розвиток, а саме: відвідуванням шкільного закладу, одягом, здоровим харчуванням, оздоровленням та інше, діти не отримували від матері жодної іграшки, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей вона не надає, таким чином не виконує батьківські обов`язки, тому увесь цей час позивач із своїм чоловіком виховують дітей самі, створюють їм належні умови виховання, купують одяг, взуття та інші речі, забезпечують їм навчання. Тому, посилаючись на ч.ч. 2, 5 ст. 150, ч. 4 ст.ст. 155, 164, 165, 166, 179-180,182, 191 СК України, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі ј частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності, відзиву на позов не надала, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Сітало Н.М. в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просить розглядати справу без їх участі. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідач у справі [PERSON] , є матір`ю неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 15 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.21) та [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 23 лютого 2021 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.21). Батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2019 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідач залишила дітей у позивача та повністю ухилилася від обов`язків по їх вихованню, згідно довідки, виданої 10.03.2021 року Синельниківським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції № 49/13-3074, місце знаходження [PERSON] не встановлене. На підставі заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 року, [PERSON] , [INFO] , втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстрації місця проживання, згідно довідки № 11 від 09.02.2021 року, виданої відділом реєстрації Синельниківської міської ради. Згідно акту обстеження умов проживання, який складено 15.03.2021 року службою у справах дітей Синельниківської міської ради за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] . [PERSON] проживають за вищевказаною адресою разом із своєю рідною тіткою - [PERSON] та її родиною. Діти забезпечені усім необхідним для розвитку та виховання: є місця для сну, навчання та відпочинку, іграшки, одяг, взуття, навчальний матеріал. Відповідно до характеристики, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 директором школи Макаренко Н.М. та класним керівником [PERSON] , вказано, що [PERSON] навчається в 7-Б класі, хлопчик проживає разом з тіткою [PERSON] , забезпечений усім необхідним для навчання в школі. Пропусків уроків без поважних причин немає. Мати, [PERSON] вихованням сина не займається. Також згідно характеристики, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 директором школи [PERSON] та класним керівником [PERSON] вказано, що [PERSON] навчається в 3-Г класі, хлопчик систематично відвідує школу. Має охайний вигляд. Вихованням хлопчика займається [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 285 від 23.07.2021 року суду надано висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , піклувальником [PERSON] , [INFO] та опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 п. 1,2,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати ( батько ) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не виявляють щодо дитини батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх життям та здоров`ям не цікавиться, вихованням та утриманням дітей не займається. Викладене вище безумовно свідчить про те, що відповідач не проявляє батьківської турботи до дітей, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. З ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З врахуванням викладеного, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., суд вважає необхідним у виконання вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 908,00 грн., також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору за другою вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved