Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

24 травня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, вказавши, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2014 року і до повноліття дочки. Відповідач аліменти не сплачує і станом на 15.03.2017 року заборгованість зі сплати аліментів становить 5892 грн. 89 коп. Просить стягнути з відповідача згідно ст. 196 СК України 6036 грн. 48 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 12800 грн. витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду клопотання та просить розгляд справи проводити у її відсутності Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно станом на 15.03.2017 року існувала заборгованість по сплаті аліментів, однак вважає, що в звязку з тим, що між ним та позивачем існувала усна домовленість про інший порядок сплати аліментів, ніж передбачений рішенням суду, його вини у прострочці аліментів не має, а тому в задоволенні позову просить відмовити . Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Встановлено, що рішенням Чемеровецького районного суду від 26 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2014 року і до повноліття дочки. Відповідач у період часу з листопада 2014 року по березень 2015 року, з травня 2015 року по листопад 2015 року, з грудня 2015 року по вересень 2016 року, з листопада 2016 року по січень 2017 року аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 15.03.2017 року наявна заборгованість в сумі 5892 грн. 89 коп., що підтверджується довідкою начальника Чемеровецького РВ ДВС від 15.03.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі № 6-94цс15 виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць і помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Судом встановлено, що розмір пені за період часу з листопада 2014 року по березень 2015 року, з травня 2015 року по листопад 2015 року, з грудня 2015 року по вересень 2016 року, з листопада 2016 року по січень 2017 року становить 6036 грн. 48 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі12800 грн. та судовий збір на користь держави.

Outcome: approved