Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

26.05.2020 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із нею. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2700 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася направила заяву в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутність (а.с.14). Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що він ніде не працює, перебивається випадковими заробітками, має задовільний стан здоров`я, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини виключно в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі. В той же час, позивачкою не подано суду жодного доказу в підтвердження того, що відповідач може платити саме таку суму аліментів на утримання сина [PERSON] , яку вона бажає отримати - 2700 грн. Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що відповідач працює, має якесь майно, позивачкою суду не надано, зважаючи на що суд при визначенні розміру аліментів виходить з прожиткового мінімуму, який існує в державі для дітей віком до 6 років на час розгляду справи -1779 грн. Також судом враховується, що даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечувати як батько так і мати, а тому визначає розмір аліментів в сумі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде достатнім та не призведе до порушення прав як неповнолітньої дитини так і сторін по справі. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial