Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

26.10.2017року [PERSON] подав до суду заяву про визнання недієздатною свою матір [PERSON],11.09.1958року народження, та встановити на нею опіку, призначити його опікуном на його матірю. В заяві зазначав, що його мати [PERSON],11.09.1958року народження постійно хворіє на психічне захворювання. Внаслідок свого психічного стану грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби свої життєдіяльності. Вона не може адекватно реагувати на оточуючиш, їх вимоги та звернення, фактично замкнулась в собі та не може забезпечити самостійне обслуговування своїх навіть мінімальних соціальних потреб. В звязку з поганим самопочуттям та погіршенням здоровя вона була госпіталізована до Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, де вона проходила стаціонарне лікування. Після проведеного лікування стан матері стабілізувався, але не покращився і вона на даний момент не усвідомлює значення своїх дій. Захворювання [PERSON] призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду і лікування, так і постійної допомоги і контролю. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначити його її опікуном. Представник відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні вказала, що заява є підставною та [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки внаслідок своєї хвороби вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, та потребує опіки. Заслухавши пояснення заявника, думку представника зацікавленої особи, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю заявника та проживає за адресою: [INFO]. [PERSON],11.09.1958року народження постійно хворіє на психічне захворювання. Внаслідок свого психічного стану грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби свої життєдіяльності. Вона не може адекватно реагувати на оточуючиш, їх вимоги та звернення, фактично замкнулась в собі та не може забезпечити самостійне обслуговування своїх навіть мінімальних соціальних потреб. В звязку з поганим самопочуттям та погіршенням здоровя вона була госпіталізована до Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, де вона проходила стаціонарне лікування. Після проведеного лікування стан матері стабілізувався, але не покращився і вона на даний момент не усвідомлює значення своїх дій. Захворювання [PERSON] призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду і лікування, так і постійної допомоги і контролю. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №13 від 12 січня 2018року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді змішаної (кірково-підкіркової) деменції. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial