Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

25.03.2019 від представника КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з тих підстав, що останній 22.03.2019 у супроводі батька, сестри, брата, працівників поліції та бригади швидкої медичної допомоги у зв'язку із погіршенням психічного стану та неадекватною поведінкою був доставлений до КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» де за відсутністю усвідомленої добровільної згоди на лікування та наявністю підстав був госпіталізований до психіатрично-діагностичного відділення №5 за рішенням лікаря-психіатра в примусовому порядку. 23.03.2019 з метою визначення наявності підстав для примусової госпіталізації був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вчиняє дії, що являють собою небезпеку для нього, а також неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, через що потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер», лікар-психіатр заяву підтримав з зазначених в ній підстав та просив задовольнити. Прокурор та захисник виказали думку про доцільність задоволення заяви. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку прокурора, захисника, лікаря-психіатра, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.03.2019 №70 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вчиняє дії, що являють собою небезпеку для нього, а також неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, тому його обстеження та лікування на даний час можливі лише у стаціонарних умовах, через що потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» підтвердив, що [PERSON] був доставлений до закладу в зв'язку з неадекватною поведінкою, на даний час не спроможний задовольняти свої життєві потреби для забезпечення життєдіяльності, обстеження та лікування можливі лише в умовах стаціонару. У відповідності з вимогами ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Враховуючи, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.03.2019 №70 [PERSON] за своїм психічним станом вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, він підлягає госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, оскільки його обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах. На підставі викладеного,

Outcome: approved