Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

25 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник вказала, що 25 березня 2002 року на підставі розпорядження Розівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Розівська РДА) від 19 березня 2002 року №93 в процесі безплатної приватизації земель КСП «Пролетарський» вона отримала у приватну власність земельну ділянку площею 11,42 гектарів (далі - га), що розташована на території Пролетарської сільської ради Розівського (на теперішній час - Пологівського) району Запорізької області (далі - Пролетарська сільрада), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №029724, виданим 25 березня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216 (далі - державний акт). У вересні 2021 року заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Розівської селищної ради Єрошенкова А.П., але в державній реєстрації прав та їх обтяжень їй було відмовлено з причини, що при видачі державного акта помилково замість її по батькові « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Посилаючись на те, що виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, що передбачала заміну державного акту, в якому виявлено помилку, втратила чинність, заявник [PERSON] змушена була звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити, що вищевказаний державний акт на право приватної власності на землю належить саме їй. Заявник [PERSON] була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить особиста розписка про отримання судової повістки (а.с.14), в судове засідання не з`явилася. Разом з тим, заявник [PERSON] письмово повідомила судові про те, що вона підтримує доводи поданої заяви та прохає розглянути справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.15). Представник заінтересованої особи Пологівської РДА в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13), про причини неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не звертався. Виходячи з наведеного, а також положень стст.211,223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію заявника, викладену в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] (російською мовою згідно паспорту громадянина України - [PERSON] ) народилася [INFO] в с.Сидорів Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрована адреса її місця проживання: [ADDRESS] (а.с.2-3,6). На підставі розпорядження Розівської РДА від 19 березня 2002 року №93, громадянину України [PERSON] , яка мешкає в с. Пролетарьке Розівського району, 25березня 2002 року видано державний акт серії ІІІ-ЗП №029724, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216, згідно з яким остання отримала у приватну власність земельну ділянку площею 11,42 га, розташовану на території Пролетарської сільради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 60289785 від 10 вересня 2021 року у державній реєстрації вищевказаної земельної ділянки відмовлено з підстави, що державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЗП №029724, виданий 25 березня 2002 року на ім`я [PERSON] , а з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася [PERSON] (а.с.5). Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] , бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також відомості про обставини набуття нею права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі письмові докази дають підстави стверджувати, що написання по батькові [PERSON] у державному акті серії ІІІ-ЗП №029724 на право приватної власності на землю є відмінним від написання її по батькові в паспорті громадянина України через допущену помилку та довільний переклад по батькові заявника при написанні українською мовою. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON] .. Вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №029724, виданий 25 березня 2002 року на підставі розпорядження Розівської РДА від 19 березня 2002 року №93 та зареєстрований 25 березня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216, належить заявнику [PERSON] , має юридичне значення для останньої у зв`язку із необхідністю здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до вимог діючого законодавства. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved