Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

25.03.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11.07.2017 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідно до договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта. Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. 01.10.2018 року відповідачем було припинено господарську діяльність, про що був внесений відповідний запис до єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн. У свою чергу, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, її заборгованість за кредитом станом на 16.01.2019 становить 34 390,00 грн., яка складається з наступного: 20 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7 294,31 грн. - заборгованість за відсотками, 7 095,69 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.07.2017 р. у розмірі 34 390,00 грн. та судові витрати. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з`явилася і не повідомила суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: 11.07.2017 року між Банком та [PERSON] було укладено договір № б/н про надання кредиту у сумі 20 000,00 грн. (а.с.12). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 16.01.2019 року, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 34 390,00 грн. (а.с.31). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Проте, до підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно зі статтею 51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Відповідно до статті 52 ЦК України, ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. 01.10.2018 року, [PERSON] було припинено господарську діяльність, про що був внесений відповідний запис до єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.36-37). Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Свій обов`язок з повернення кредиту та сплати відсотків відповідач не виконав. Також, суд відзначає, що відповідачем не було надано суду доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (проводили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМ України переліку, де проводилася антитерористична операція. НБУ листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення АТО» від 02.09.2014р. №1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.07.2017 р., а саме: 20 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7 294,31 грн. - заборгованість за відсотками, 7 095,69 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. З розрахунку заборгованості слідує, що пеня у сумі 7 095,69 грн. була нарахована після 14.04.2014 року. [PERSON] зареєстрована у м. Слов`янську Донецької області, яке входить до переліку районів України, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку як таких, де проводиться антитерористична операція. Таким чином, вимоги в частині стягнення: 7 095,69 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, заявлені позивачем в порушення вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ, так, як в законодавчому порядку заборонено нарахування пені та штрафів після 14.04.2014 року, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 20 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7 294,31 грн. - заборгованість за відсотками, та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 524 грн. 64 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог.

Outcome: partial