Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

25.03.2014 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Роща» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до [PERSON], в якому позивач просить суд визнати недійсним спеціальний ордер № 8 від 10.09.2011 р. про вселення до гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], та виселити [PERSON] з гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримані в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Роща» має на балансі гуртожиток за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою підприємства та свідоцтвом про право власності. Зазначений гуртожиток використовується позивачем для заселення співробітників санаторію, членів їх сімей у встановленому законодавством порядку, а також для тимчасового розміщення сезонних робітників на період роботи за строковим трудовим договором. Згідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Пунктом 2 постанови Ради Міністрів Української РСР № 208 від 3.06.1986 р. «Про затвердження примірного положення про гуртожитки» передбачено, що гуртожитки призначаються виключно для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. 10.09.2011 року у відповідності до спеціального ордеру № 8, копія якого надана суду, в гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] був вселений [PERSON], що також підтверджує картка за формою «А». У відповідності до викладеного у спеціальному ордері № 8, він був виданий на підставі рішення місцевого профкому санаторію «Роща» с. Пісочин. Однак згідно висновків комісії, призначеної на підставі наказу № 32 від 5.02.2014 р. викладених у акті №37 від 14.02.2014 року встановлено, що [PERSON] на момент отримання спеціального ордеру № 8 не знаходився у трудових відносинах з ДП «Клінічний санаторій «Роща» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»; ніякого рішення місцевого профкому санаторію «Роща» № 6 від 5.09.2011 року не існувало взагалі, заява від 10.09.2011 р. [PERSON] про надання кімнати у гуртожитку за адресою [ADDRESS] профкомом санаторію «Роща» не розглядалась та про існування такої заяви профком санаторію «Роща» дізнався тільки на момент встановлення за актом № 37 від 14.02.2014 р. підстав на яких виданий громадянину [PERSON] спеціальний ордер № 8. Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128, 129 ЖК України, гуртожитки використовуються для проживання робітників у період їх роботи. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету, на підставі якого адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер визнається недійсним з підстав, передбачених ст. 59 ЖК України. Визнання ордеру недійсним з мотивів, що він виданий на зайняте приміщення, може мати місце в тому разі, коли останнє було зайняте неправомірно. Отже, законом установлено, що єдиною підставою для вселення працівника підприємства на надану жилу площу в гуртожиток є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання житлової площі в гуртожитку, але у відповідності до вище наданих доказів [PERSON] не перебуваючи у трудових відносинах з позивачем та без рішення місцевого профкому санаторію «Роща», був вселений у житлове приміщення на підставі ордеру, який було видано з порушенням вимог діючого законодавства. На цей час [PERSON] вже більш, як пів року не проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], про що свідчать акт комісії № 43 від 19.02.2014 року, службова записка коменданта гуртожитку та заява мешканців гуртожитку. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнати ордер недійсним та виселити відповідача із займаної кімнати. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує 487 гривен 20 коп. судового збору.

Outcome: approved