Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

24 березня 2020 року позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з припиненням навчання з 30 червня 2018 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 199 СК України право відповідача на утримання аліментів на повнолітнього сина [PERSON] припинилось 30 червня 2018 року, в зв`язку з припиненням його навчання. Разом з цим, стягнення аліментів провадиться не на час навчання, а до досягнення дитиною двадцяти трьох років, оскільки рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2015 року аліменти стягнуто на утримання повнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. 17 квітня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Станом на 16 липня 2020 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з цим, завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на перегляд. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним двадцяти трьох років, про що Шосткинським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів, який звернуто до виконання. Рішення суду винесено на підставі вимог ст. 199 СК України, відповідно до якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, в зазначеній нормі закону вказано, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З довідки Шосткинського інституту Сумського державного університету вбачається, що [PERSON] , 1997 року народження, припинив навчання 30.06.2018 року. Тобто у відповідача право на отримання аліментів припинилось. Разом з цим, позивач жодних заходів для припинення з нього стягнення аліментів не вчинив. Позовну заяву про припинення стягнення аліментів подав лише 24 березня 2020 року. Поряд з цим, на момент винесення рішення [PERSON] досягнуто граничного віку, до якого рішенням суду присуджено стягнення аліментів, а тому дана обставина є автоматичною підставою для припинення стягнення аліментів. Вимога ж позивача про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з 30.06.2018 року, тобто з дати, яка минула, не підлягає задоволенню, оскільки така вимога не ґрунтується на законі, так як відповідний спосіб захисту прав не передбачений законом. З огляду на вказане у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Одночасно суд зауважує, що як вбачається з довідки Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] з 01.07.2018 року припинив сплату аліментів та має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 31816,32 грн. Відповідно, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам з підстав, викладених у позові.

Outcome: dismissed