Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

26.11.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 24 вересня 1988 року відділом РАГС Київського райвиконкому м.Одеси, актовий запис 1265, до суду звернулася [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує ніяких відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 14.12.2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Тодоров В.Д. до судового засідання надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надавав. Причини неявки суду невідомі. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону ст.280 ЦПК України, а також те, що позивач погодився на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановив заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського райвиконкому м.Одеси, актовий запис про шлюб №1263, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін дітей не має. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові не зазначено про наявність спору про поділ майна подружжя. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях сторони розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved