overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

26.03.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 20.12.2007 Першим Малиновським відділом ДРАЦС ОМУЮ, актовий запис про шлюб № 891, звернулась до суду [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 13.04.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] надала суду заяву, щодо можливості розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити, Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій погоджується з позовом, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 грудня 2007 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №891, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. В позові не зазначено про наявність спору щодо поділу майна подружжя та спору про визначення місця мешкання дитини. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-04 00:00:00

26.03.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те ,що 02.04.2019 року [PERSON] (далі - Відповідач) звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі Управління) з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації пільг з проханням про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Управлінням 02.05.2019 року прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.Також Відповідачем 04.09.2018, 14.03.2019 було подано до Управління повторні заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у яких Відповідачем зазначалась таж сама інформація, яка була зазначена при поданні заяви вперше.У заяві на призначення допомоги Відповідач взяла на себе обов`язок повідомити про всі про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала . що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням державної допомоги, уповноваженими особами Управління.Своїм підписом Відповідач підтвердила поінформованість. що вся інформація подана у заяві, а також документи додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність цієї інформації. Відповідно до рішення Управління від 02.05.2019 року відповідачу призначена допомога з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року у розмірі 1866,51 грн. щомісяця. Проте внаслідок перевірки, проведеної державними соціальними інспекторами Управління, було виявлено, що при подачі відповідачем заяви про призначення допомоги нею навмисно було приховано інформацію про доходи, а саме не було задекларовано дохід, отриманий за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року за шифром (продаж рухомого майна), у зв`язку з чим такі доходи не були враховані при розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї, що вплинуло на розмір призначеної Відповідачу допомоги та внаслідок чого їй було надміру виплачена таку допомогу за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року у розмірі 2188.47 грн.На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

26.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 12.10.1996 року з відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Шевченківською сільською радою Великоновосілківського районну Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 7 від 12.10.1996 року. Від шлюбу мають спільну дитину, але на час звернення з позовом до суду дитина є повнолітньою. На думку позивача підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між позивачем та відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач просить суд шлюб розірвати, залишити прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] ». Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15.04.2020 року, та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 15.05.2020 р. Позивач, повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, не з`явилася та про причини неявки не повідомила, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Дане не перешкоджає розгляду справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання, повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином (телефонограма № 293 від 21.05.2020 року), не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов не надав. Дане не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 12 жовтня 1996 року Шевченківською сільською радою Великоновосілківського районну Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 7 (а.с. 3). Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені. На примирення позивач не згодна. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

26.03.2021 відкрито провадження у справі. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що з 2016 року став погіршуватися стан здоров`я її матері [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого на даний час остання потребує постійного стороннього догляду, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для захисту інтересів останньої, заявниця порушує питання про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення її опікуном, оскільки фактично вона опікується матір`ю. В судовому засіданні заявниця суду пояснила, що після того, як у 2016 році було проведено обстеження матері та встановлено, що мати має хворобу Альцгеймера, її стан став погіршуватися і на даний час вона не обходиться без сторонньої допомоги. Заявниця здійснює догляд за матір`ю і на даний час виникла потреба у встановленні опіки. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення заявниці, врахував позицію заінтересованої особи, дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з нормами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку експерта за наслідками судово-психіатричної експертизи від 01.06.2021 № 191 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок хвороби Альцгеймера з пізнім початком, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, і призначає опікуна за поданням органу опіки й піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради за результатами засідання опікунської ради від 15.07.2021 № 3, орган опіки та піклування вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , оскільки заявниця фактично опікується матір`ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

26.03.2021 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

26.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з нею вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.04.2007 року виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області було складено актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння, поваги та кохання. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач до початку судового засідання подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.04.2007 року виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області було складено актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.13). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

26.03.2021 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, на обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] його дружина, [PERSON] , у медичному закладі, розташованому у м. Луганську, народила дитину - дівчинку. З метою проведення реєстрації народження [INFO] він, як батько цієї дитини, звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, у м. Луганську (Україна) громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , народила дитину жіночої статі. [INFO] на тимчасово окупованій території України, у м. Луганськ, видано медичне свідоцтво про народження дитини № 57. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник 16.03.2021 року звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою проведення реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

26.03.2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 31.05.2010 року. Від подружнього життя у них є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом 6 місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки припинено, почуття любові та поваги втрачено. Діти проживають з ним, відповідач проживає окремо. Спроби зберегти сім`ю не дали позитивного результату. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам. 01.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що відповідач йому зрадила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що не бажає розривати шлюб, можливим є зберегти сім`ю оскільки у них троє дітей, потрібно врахувати їх інтереси. Разом не проживають 1, 5 роки, причиною є те, що вона не хоче жити зі свекрухою. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя у сторін є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя у сторін не склалося. Позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім`ї, зазначає, що примирення та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

26.03.2021 року представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року у розмірі 45 350,07 грн., інфляційні витрати - 12 790,61 грн., 3% річних 3656,22 грн., а всього 61 796,90 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно до ЖК України , ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» , Постанови КМУ від 21.07.2005 ороку №630 зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку та встановлених тарифів. надає послуги з централізованого опалення населенню. Позивач на виконання своїх зобов`язань здійснив постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню та здійснив постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року. У зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань, в нього виникла заборгованість в розмірі 45 350,07 грн. Оскільки заборгованість [PERSON] в добровільному порядку не погашає, представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 12.04.2021 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається поштове повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved