Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся із позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул.Перемоги, буд.40 с.Бреусівка Козельщинського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.01.2009 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, житловий будинок, розташований за адресою: вул.Перемоги, буд.40 с.Бреусівка Козельщинського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON]. Однак, спадщину на будинок не оформляла. 04.12.2014 року [PERSON], яка є дружиною позивача, померла. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом йому було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Ухвалою суду від 11.01.2016 року задоволено заяву представника позивача та залучено до участі у справі [PERSON] у якості другого відповідача. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився. Представником позивача [PERSON], надано суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач Бреусівська сільська рада, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду заяву про визнання позову та з проханням розглянути справу без участі представника відповідача (т.2 а.с.9). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причин неявки не повідомив, надав суду заяву щодо відсутності заперечень щодо позову (т.2 а.с.1), в подальшому висловив письмову незгоду із розміром спадщини та бажання подати зустрічний позов, однак не скористався таким правом. Третя особа, [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (т.1 а.с.203). Третя особа, [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (т.1 а.с.201). Третя особа, Реєстраційна служба Козельщинського районого управління юстиції Полтавської області, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, приватний нотаріус [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. 06.01.2009 року померла [PERSON] (т.1 а.с.82). Згідно із заповітом від 06.12.1995 року померла заповіла все своє майно в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.105 т.1). 18.06.2009 року її донька, [PERSON], звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, житлового будинку в селі Бреусівка (т.1 а.с.92). Сини померлої, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] (т.1 а.с.93, 94). 18.07.2009 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.100 т.1). В цей же день, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, в тому числі, на земельну ділянку, площею 0,74 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Бреусівської сільської ради (а.с.117 т.1). В подальшому, на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримано Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.129 т.1, та площею 0,49 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.130 т.1). Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось, право власності не реєструвалось (а.с.85 т.1). 27.05.2014 року [PERSON] складено заповіт щодо належної їй земельної ділянки (земельного паю), наданого їй для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.68 т.1). Інших заповітів, в тому числі, щодо вищевказаних земельних ділянок та будинку, не складалось. 04.12.2014 року [PERSON] померла (а.с.58 т.1). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом. 02.06.2015 року позивач, [PERSON], який є чоловіком померлої [PERSON] (а.с.63 т.1) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом (а.с.54 т.1). 03.06.2015 року із аналогічною заявою до нотаріуса звернувся відповідач [PERSON] (а.с.57 т.1), який є сином померлої (а.с.74 т.1). Відповідно до ст.ст.1261, 1267 ЦК України розмір часток у спадщині позивача та відповідача є рівними. 20.10.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу [PERSON] видано позивачу свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, площею 0,25 га, яка належала померлій, та була надана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.165 т.1). 20.10.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу [PERSON] видано позивачу свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, площею 0,4914 га, яка належала померлій, та була надана їй для особистого селянського господарства (а.с.169 т.1). Аналогічні свідоцтва про право на ? частку майна померлої видані відповідачу (а.с.167, 171 т.1). Таким чином, позивач має право лише на ? частку майна померлої [PERSON]. в тому числі, на житловий будинок, який розташований на вищевказаній земельній ділянці. 20.10.2015 року позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва по право на спадщину на ? частку вказаного будинку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.187 т.1). Зазначена обставина свідчить про наявність спору щодо права власності позивача. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання позивача власником лише ? частки зазначеного житлового будинку із господарськими будівлями, в іншій частині позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial