Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

25.07.2014 року Київським районним судом м. Одеси винесено рішення, відповідно до якого у задоволені позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування - відмовити в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2014 року залишено без змін, рішення набрало законної сили. 23.02.2015 року представник відповідача надала до суду заяву «Про ухвалення додаткового рішення», оскільки судом не розглянуто питання відносно судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, яку відповідач сплатив в ході розгляду справи судом та про відшкодування яких було заявлено в ході судового засідання 06.06.2014 року. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Заявником до заяви надано, розрахунок витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, відповідно до якого вартість наданої правової допомоги складає 5846,40 гривень, однак заявник вказує, що фактично відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 3700,00 гривень. Відповідно до ч.1ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи слідує, що інтереси [PERSON] в суді представляла [PERSON] на підставі угоди про надання правової допомоги від 21.02.2014 року. Як вказує відповідач по справі, він сплатив за надання правової допомоги грошові кошти у розмірі 3700,00 гривень, однак як вбачається із журналів судових засідань [PERSON] приймала участь у судових засіданнях 21.02.2014 року з 11:31-12:28, 05.03.2014 з 14:02-15:02, 19.03.2014 року з 11:15-11:50, 22.05.2014 з 11:00 до 11:01 години. Загальна кількість хвилин - 153 хвилини. Сума граничного розміру компенсації витрат на оплату правової допомоги установленого Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», за участь його представника в судових засідання складає: 1147*40%:100%=458,80 гривень за годину, а за 153 хвилини =1169,94 гривень. [PERSON], зі справою ознайомлювалася 05.03.2014 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи заявою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати за правову допомогу у розмірі 1657,14 гривень (1169,94 гривень - за участь у судових засідання та 487,20 гривень за ознайомлення з матеріалами цивільної справи). Інших доказів обґрунтування суми грошових коштів за правову допомогу позивачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 1657,14 гривень. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Outcome: partial