Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

24 травня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивачі просять: -припинити правовідношення між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] за кредитним договором №14/08, укладеним 28.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] у зв`язку з виконанням [PERSON] своїх зобов`язань в повному обсязі та належним чином; -визнати заставу за договором застави №14/08, який 28.05.2008 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горобець П.А. та зареєстровано в реєстрі вчинених нотаріальних дій за №5481 такою, що припинена, у зв`язку з припиненням правовідношення за основним зобов`язанням - кредитним договором №14/08, укладеним 28.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] ; -визнати поруку за договором поруки, укладеним 28.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», [PERSON] та [PERSON] такою, що припинена у зв`язку з припиненням правовідношення за основним зобов`язанням - кредитним договором №14/08, укладеним 28.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . Вимоги обгрунтовані тим, що 28.05.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №14/08 за яким Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 14 673,26 доларів США для придбання автомобіля «Шевроле», строком користування по 28.05.2015 року зі сплатою 15,5 % річних за користування коштами. На забезпечення виконання умов кредитного договору був підписаний договір поруки та договір застави придбаного автомобіля. Як зазначають позивачі, 10.06.2011 року у зв`язку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору, Банк направив позивачам вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, а тому на думку позивачів 10.06.2011 року кредитний договір припинив свою дію, а Банк втратив можливість нарахування та стягнення з Позивачів відсотків за кредитним договором. Потім у листопаді 2011 року Банк звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовною заявою до Позивачів про стягнення кредитної заборгованості. В межах розгляду цієї справи між сторонами була укладена мирова угода, яка затверджена судом. Також позивачі зазначають, що уклавши мирову угоду сторони змінили умови Кредитного договору та визначили порядок погашення заборгованості. 13.11.2013 року Банк зареєстрував обтяження автомобіля, який перебував у заставі відповідача на підставі договору застави від 28.05.2008 року. 17.02.2017 року у зв`язку з належним виконанням умов мирової угоди [PERSON] звернувся до Банку із заявою про закриття кредитної угоди та проханням вивести предмет застави з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 27.04.2017 року Банк надіслав відповідь на звернення в якому не визнає виконання Позичальником умов кредитного договору та припинення відносин за кредитним договором. На підставі договору про відступлення прав вимоги від 01.03.2018 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №14/08 від 28.05.2008 року та 23.03.2018 року в реєстрі обтяжень було змінено обтяжувача. 07.08.2018 року до суду надійшов відзив Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на позовні вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (постанова Верховного Суду України від 04.07.2011 року №3-65гс11). Так само між сторонами не укладалось додаткових угод щодо зміни порядку погашення заборгованості. Також представник зазначив, що право вимоги за укладеним з [PERSON] кредитним договором було переуступлено ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за договором від 01.03.2018 року. 05.08.2018 року до суду надійшла відповідь позивачів на відзив Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в якому позивачі наполягають, що з підстав, визначених в позові припинились зобов`язання за кредитним договором та відповідно за договором застави та поруки. 10.09.2018 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (постанова Верховного Суду України від 04.07.2011 року №3-65гс11). Так само між сторонами не укладалось додаткових угод щодо зміни порядку погашення заборгованості. Також представник зазначав, що на момент звернення до суду з позовом позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні, яке відбулось 14.11.2018 року позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання, яке відбулось 05.02.2020 року позивачі не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність та зазначають, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в судовому засіданні, яке відбулось 14.11.2018 року заперечив проти задоволення заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві. В наступні судові засідання представник не з`явився, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. В судовому засіданні, яке відбулось 20.08.2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. В судове засідання, яке відбулось 05.02.2020 року представник не з`явився, звернувся до суду із заявою про відкладення слухання справи, проте з врахуванням тривалості перебування справи в провадженні суду та враховуючи, що представник надав суду власні пояснення та відзив, суд відхилив заявлене клопотання. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. У відповідності до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як встановлено в судовому засіданні, 28.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк (далі - Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк») та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №14/08 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 14 673,26 доларів США на придбання автотранспортного засобу СHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER] . Кредитні кошти надавались строком по 28.05.2015 року, зі сплатою 15,5% річних. На забезпечення виконання умов Кредитного договору, 28.05.2008 року був укладений договір поруки з [PERSON] та договір застави придбаного автомобіля. 10.06.2011 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» направив позичальнику та поручителю (позивачам у справі) вимогу про дострокове повернення кредитних коштів в якій вимагав в зв`язку з порушенням зобов`язань на підставі положень п.5.2 Договору, сплатити заборгованість в розмірі 17 820,66 доларів США та 6 105,18 грн. У зв`язку з невиконанням умов договору та вимоги, Банк 18.07.2011 року звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №14/08 від 28.05.2008 року. Між сторонами була укладена мирова угода, яка визнана ухвалою суду від 22.01.2013 року (справа №2609/22756/12) на наступних умовах: 1. Предметом цієї мирової угоди є примирення Сторін та визначення порядку проведення взаєморозрахунків між Сторонами щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №14/08 від 28.05.2008 р. (далі - «Кредитний договір»), укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) та за договором поруки від 28.05.08 р., укладеним між ПАТ «ВіЕйБіБанк» (кредитор) та [PERSON] (поручитель). 2. Сторони домовились, що Боржник та Боржник 2 зобов`язуються сплатити заборгованість за Кредитним договором № 14/08 від 28.05.2008 р. в сумі 17 320,66 (сімнадцять тисяч триста двадцять) дол. США 66 центів, що в еквіваленті становить 136 198,21 (сто тридцять шість тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 21 копійка, з яких: 1.заборгованість за кредитом становить 13 623,26 дол. США; 2.заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом становить 3 697,40 дол. США; починаючи з січня 2013 року до 27 грудня 2016 року. Термін сплати заборгованості - 48 місяців. 3. Сторони домовились встановити наступний порядок погашення заборгованості Боржником 1 та Боржником 2: 1) з 1-го по 48-й місяць щомісяця не пізніше 27 числа вносити на рахунок [NUMBER] по 2 850,00 грн., а останній місяць - решту заборгованості. 2) у випадку виникнення прострочення заборгованості більше, ніж на 30 днів, відновити процедуру примусового стягнення заборгованості, шляхом розірвання даної Угоди в судовому порядку та отримання виконавчих листів про стягнення з боржників несплаченої суми боргу. 4. Укладення цієї Мирової угоди жодним чином не скасовує чинність договору застави № 14/08 від 28.05.2008 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Накемпієм Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 671 (рівно як усіх доповнень та змін до нього), предметом якого є автомобіль Chevolet Aveo SF 69Y, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] . 5. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до Боржників з приводу заборгованості, сплата якої є предметом цієї мирової угоди. 6. Стягувач гарантує, що після підписання цієї мирової угоди він, у межах прав, наданих йому як стороні судового провадження, вживатиме заходів, спрямованих на затвердження мирової угоди судом, закриття судового провадження та скасування усіх заходів, які були застосовані з метою забезпечення здійснення примусового виконання. 7. Сторони домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з судовим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження/визнання судом умов цієї мирової угоди, покладаються на Боржників. 8. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави, а наслідки затвердження/визнання мирової угоди судом, що передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, їм роз`яснені і зрозумілі. 9. Цю мирову угоду укладено при повному розумінні Сторонами її предмету і термінології у чотирьох примірниках, по одному примірнику для кожної із Сторін, четвертий примірник, разом зі спільною заявою Сторін про визнання/затвердження цієї мирової угоди - для Солом`янського районного суду м. Києва. 10. Дана мирова угода вступає в силу з дати її визнання/затвердження Солом`янським районним судом м. Києва та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 11. Жодна із сторін не вправі в односторонньому порядку розірвати цю мирову угоду або змінити її умови. Ухвала набрала законної сили та сторони не надали суду доказів, що були змінені умови мирової угоди. Позивач зазначив, що він умови мирової угоди виконав у строки, визначені в ухвалі суду в повному обсязі. Відповідачі не надали доказів на спростування зазначеного. Після сплати коштів за умовами мирової угоди [PERSON] неодноразово звертався до Банку із проханням припинення зобов`язання за кредитним договором та припинення обтяження автомобіля. Проте Банк листами повідомляв, що умовами мирової угоди була зафіксована заборгованість в розмірі 17 320,66 доларів США із сплатою в строк до 27.12.2016 року та у зв`язку з тим, що вчасно не виконувались зобов`язання за мировою угодою, за кредитним договором заборгованість не погашена та становить 6 304,65 доларів США. Стаття 598 ЦК України визначає підстави припинення зобов`язань. Зокрема зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що умовами мирової угоди було змінено порядок виконання зобов`язань за кредитним договором, які він виконав належним чином. Діюче законодавство не визначає підставою припинення зобов`язання укладення сторонами мирової угоди при вирішенні спору в суді. В той же час між сторонами не укладалась додаткова угода до кредитного договору в якій були б внесені зміни в строки та порядок погашення кредитної заборгованості. Водночас, як вбачається із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 12.06.2018 у справі №908/1604/17, мирову угоду в позовному провадженні не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями ЦПК України. Таким чином, мирова угода у позовному провадженні за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених ними. Крім того, варто зауважити, що оскільки Банк скористався своїм правом та звернувся 10.06.2011 року до Позичальника з вимогою про дострокове повернення тіла кредиту, тобто змінив строк виконання зобов`язання, Позичальником на виконання затвердженої мирової угоди було сплачено тіло кредиту та проценти нараховані станом на 14.07.2011 року, враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси Банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12. Постановою КЦС Верховного суду від 20.02.2019 №758/13462/15-ц зазначається, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Проте такі вимоги банком до позивачів не заявлялись. Таким чином, суд приходить до висновку що після виконання зобов`язань по сплаті коштів за умовами мирової угоди, якою фактично сторони узгодили порядок сплати заборгованості за кредитним договором, яка існувала на час зміни строку виконання зобов`язання, зобов`язання позичальника за кредитним договором припинились належним виконанням. Стаття 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно із статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частина 1 статті 559 ЦК України визначає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. В той же час згідно із статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Право застави, згідно із положеннями статті 593 ЦК України припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Аналогічні положення закріплені в п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про заставу». Як вбачається з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 13.11.2013 року було зареєстроване приватне обтяження за №14010559, автомобіля легкового СHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER] , 2008 року випуску, тип обтяження - «застава рухомого майна», реєстратором: Державне підприємство «Національні інформаційні системи»; підстава обтяження: договір застави №14/08 від 08.05.2008 року, обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», після вилученого обтяжувача - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник - [PERSON] , строк виконання зобов`язання - 28.05.2015 року, термін дії - 13.11.2018 року. Отже, оскільки суд прийшов до висновку, що припинились зобов`язання [PERSON] за кредитним договором, тому суд вважає, що є законом передбачені підстави для визнання припиненими зобов`язань поруки та застави. В той же час суд вважає, що відсутні законом передбачені підстави для зазначення в резолютивній частині рішення суду про припинення зобов`язань за кредитним договором, оскільки встановлення зазначеної обставини в рішенні суду є визначальним для припинення договорів забезпечення. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Проте суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності оскільки Позичальнику стало відомо про незгоду Банку щодо відсутності заборгованості за кредитним договором в квітні 2017 року, а з позовом позивачі звернулись в травні 2018 року, тобто в межах трирічного строку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial