Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

25 лютого 2016 року позивач звернулася з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона являється власником квартири [NUMBER] яка розташована у будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 15.07.2014 року, разом з нею проживає та зареєстрований в квартирі її чоловік [PERSON]. Квартира розташована на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку, нещодавно ними було проведено там ремонт, придбано нові меблі. Попереднім власником квартири було встановлено автономне опалення, про що при купівлі квартири було їх повідомлено та надано відповідні підтверджуючі документи, в тому числі акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГПВ. 01.12.2014 року між відповідачем - КП «ЖЕО №2» КМВ та нею [PERSON] (на той час дівоче прізвище - [PERSON]) було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Відповідно до умов Договору від 01.12.2014 року предметом договору є забезпечення виконавцем (ЖЕО № 2) надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором та законодавством України. Вищевказаний договір укладено на 5 років. Нею, як споживачем виконувались всі умови договору, оскільки вона вчасно сплачувала щомісячні обов'язкові платежі. 08.01.2016 року о 4 годині ранку сталося затоплення її квартири, як потім було встановлено, через прорив труби центрального опалення на технічному поверсі, що розташований над її квартирою. Все відбулося раптово о 4 годині ранку, вона прокинулася від того, що зі стелі в спальній кімнаті, а саме з точкових світильників почала литися тепла іржава вода, яка потім не переставала бігти протягом 4-х годин. Вода текла зі стелі, заливаючи при цьому і стелю, і стіни, і підлогу, потрапляла на меблі. Зупинити потоки води вони з чоловіком були не в змозі, оскільки вона лилася скрізь. Вона постійно вичерпувала воду з підлоги, щоб не відбулося затоплення інших квартир, що розташовані поверхом нижче, а її чоловік намагався додзвонитися в різні служби. Тобто 4 години вони самотужки боролися із залиттям, не могли зупинити потоки води. Щоб зафіксувати факт затоплення квартири її чоловік одразу викликав комісію КП «ЖЕО № 2» КМР, яка 08.01.2016 року склала відповідний акт, зі змісту якого вбачається, що через прорив труби опалення на технічному поверсі житлового будинку було затоплено квартиру [NUMBER] а саме кімнату 18,17 кв. м. Зафіксовано також і те, що затоплена підвісна стеля, виконана з гіпсокартону (двоярусна), шпакльована та фарбована водоемульсійною фарбою, замокла електромережа, точкові світильники на стелі, частково затоплені стіни, клеєні шпалерами, затоплена підлога, виконана з ламінату. Крім того, а акті вказано, що для вирішення питань відшкодування матеріальних збитків, буде проведено повторне обстеження квартири після висихання. 13 січня 2016 року для визначення розміру збитків вона звернулася до ТОВ «Експертне бюро», оцінювачем бюро було оглянуто їх квартиру, про що складено відповідний акт, де чітко зафіксовано, що причиною залиття квартири є затоплення в результаті пориву магістральної труби центрального опалення та зафіксовано фактичні обсяги завданих збитків. Відповідно до звіту ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів, що необхідні для відновлення та ремонту квартири після затоплення становить 13 668 грн. з урахуванням ПДВ, без урахування ПДВ -11390 грн. За проведення дослідження нею було сплачено кошти в сумі 900 грн. 22.01.2016 року комісія КП «ЖЕО-2» КМР повторно оглянула їх квартиру та склала ще один акт, де зафіксувала завдані пошкодження і зафіксувала причину, а саме порив труби опалення на технічному поверсі житлового будинку. На її письмову заяву від 27.01.2016 року в листі № 110 від 29.01.2016 року ЖЕО № 2 рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. З вини відповідача їй також завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 10 000 грн., оскільки протягом чотирьох годин вони перебували в безпорадному стані, намагаючись зупинити потік води, вона перенесла душевні страждання, хвилювання та стрес як під час залиття квартири, так і після того. Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 13 668 грн., судові витрати: кошти за проведення оцінки завданих матеріальних збитків в сумі 900 грн., судовий збір в розмірі 1102,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечує проти їх задоволення, зазначив, що 08 січня 2016 року стався порив труби опалення на технічному поверсі житлового будинку № 10 по вул. В. Перспективна, який побудований в 1940 році. З акту ТОВ «Експертне бюро» не вбачається, визначення конкретної причини затоплення, зазначено порив магістральної труби, а що стало причиною пориву не зазначено. Порив труби стався через зношені системи з середини труб, які візуально виглядають справними, а тому порив стався з причин, які працівниками ЖЕО-2 не могли бути упереджені. Оцінка вартості матеріального збитку не може бути взята до уваги судом, оскільки вона виконана без порівняльного підходу, тобто суб'єктивно взято ціни невідомо звідки, а це суперечить суті експертизи, яка повинна здійснюватися на принципах законності, незалежності, об'єктивності та повноти дослідження. Крім цього повідомляють, що у відповідності до довідки про розмір платежів за послуги ЖЕО № 2 на 01 травня 2016 року у позивача існує заборгованість у розмірі 485,87 грн. Приймаючи до уваги зміст ст.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» позивач як співвласник будинку повинна приймати безпосередньо участь в утриманні будинку, а тому вина не може бути покладена на КП «ЖЕО № 2» КМР, враховуючи те, що скарг від мешканців будинку не надходило і дана ситуація сталася раптово, ніхто не міг її передбачити та недоведеність вини та наявність умислу у відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис пригоди, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є витрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ЖЕО №2» КМВ, а квартира [ADDRESS] на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу квартири від 15.07.2014 року належить [PERSON]. 01.12.2014 року між відповідачем - КП «ЖЕО №2» КМВ та нею [PERSON] (на той час дівоче прізвище - [PERSON]) було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлений стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно акту від 08.01.2016 року, складеного комісією КП «ЖЕО № 2» КМР» в складі головного інженера [PERSON], начальника дільниці №1 [PERSON], майстра [PERSON], встановлено, що в ніч з 07.01.2016 року на 08.01.2016 року стався порив труби опалення на технічному поверсі житлового будинку за адресою [ADDRESS] В результаті пориву затоплена нижче розташована квартира [NUMBER] а саме: кімната 18,17 кв.м. Затоплена стеля підвісна, виконана з гіпсокартону, (двоярусна), шпакльована та фарбована водоемульсійною фарбою, замокла електромережа, точечні світильники на стелі, частково затоплені стіни, клеєні шпалерами, затоплена підлога, виконана з ламінату (а.с.13). З акту від 22.01.2016 року, складеного комісією КП «ЖЕО № 2» КМР» в складі головного інженера [PERSON], начальника дільниці №1 [PERSON], майстра [PERSON], вбачається, що в ніч з 07.01.2016 року на 08.01.2016 року стався порив труби опалення на технічному поверсі житлового будинку за адресою [ADDRESS] В результаті пориву затоплена нижче розташована квартира [NUMBER] а саме: кімната 18,17 кв.м. Затоплена стеля підвісна, виконана з гіпсокартону, (двоярусна), шпакльована та фарбована водоемульсійною фарбою, на стелі залишились жовті плями, частково затоплені стіни, клеєні шпалерами, в місцях замокання шпалери відстали від стіни, затоплена підлога, виконана з ламінату. Сталося розходження швів ламінату в місцях їх стикування (а.с.15). Згідно звіту ТОВ «Експертне бюро» від 13 січня 2016 року про визначення вартості матеріального збитку - витрат на відновлення та ремонт квартири після затоплення, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], вбачається, що ринкова вартість ремонтно- відновлювальних робіт та матеріалів, що необхідні для відновлення та ремонту квартири після затоплення становить 13 668 грн з урахуванням ПДВ. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина в нанесені позивачу матеріальної шкоди балансоутримувачем будинку № [ADDRESS] у зв'язку з залиттям квартири [NUMBER] цього ж будинку в судовому засіданні доведена, яка відповідно до звіту ТОВ «Експертне бюро» від 13 січня 2016 року складає 13 668 грн. з урахуванням ПДВ, тому суд вважає, що необхідно стягнути з КП «ЖЕО № 2» КМР» на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 13 668 грн. з урахуванням ПДВ, кошти за проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 900 грн., судовий збір в розмірі 1102,40 грн., а всього:15 670 грн. 40 коп. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п..5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами від 25.05.2001р., та від 27.02.2009р., обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою законодавець розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу [PERSON] нанесена моральна шкода, розмір якої слід визначити в сумі 3000 грн. з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач внаслідок неправомірних дій з боку відповідача.

Outcome: partial