Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

24 жовтня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1 000 гривень щомісяця, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачкою залишився проживати з малолітньою донькою та самостійно утримує її. Відповідачка коштів на утримання дитини не надає, хоча працює по договорах, має задовільний стан здоров'я та можливість надавати матеріальну допомогу в утриманні дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, проте в грудні 2013 року розірвали його (а.с. 4). Від цього шлюбу позивач та відповідачка мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Варвинської селищної ради Чернігівської області (а.с. 9). Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дочки добровільно не надає. Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання своїх обов'язків по її утриманню не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За таких обставин суд вважає, що мати дитини повинна утримувати свою малолітню дитину. Проте суд не може присудити стягнення у твердій грошовій сумі, оскільки, згідно ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі можуть бути стягнуті, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Позивач не надав суду доказів того, що відповідачка [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Таким чином суд приходить до переконання, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідачки [PERSON], має становити ? частину усіх видів доходу відповідачки щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial