Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

25.01.2018 відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], з яким мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося і шлюб між ними було розірвано. Малолітній син проживає з позивачкою. Відповідач вживає речовини психотропного або психоактивного впливу на організм та свідомість людини, зявлявся за місцем проживання позивачки та дитини, влаштовував сварку і провокував конфлікт, відключав від електропостачання житловий будинок, в якому проживає дитина, на зауваження не реагував. Через неналежну поведінку відповідача, виникла необхідність у визначенні порядку участі батька у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити. Представник третьої особи виконавчий комітет Охтирської міської ради (орган опіки та піклування) [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку участі батька у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітньої дитини є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. В письмових запереченнях, наданих суду, [PERSON] категорично заперечував проти встановлення графіку та способу спілкування із малолітнім сином [PERSON], наданим позивачкою, зазначивши, що, як батько, має такі ж права та обовязки щодо сина, як і позивачка. Від сина він не відмовляється та бажає приймати участь в житті дитини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили суду про конфлікт між позивачкою та відповідачем та, що [PERSON] інколи приїжджає до позивачки, веде себе неадекватно і своєю поведінкою лякає дитину. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України,\~Сімейного кодексу України\~та інших нормативно - правових актів, що регулюють особисті немайнові права та обовязки батьків та дітей. Так, відповідно до ст.ст.\~51,\~52,\~55 Конституції України, сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Встановлено, що з\~10.05.2014 сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 83. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.01.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. (а.с.12). Малолітній [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою. Встановлено, що між сторонами наявний невирішений міжособистісний конфлікт. В звязку з заявленим до суду позовом, органом опіки та піклування Охтирської міської ради був наданий висновок від 17.04.2018 № 01-22/1084. Відповідно до висновку, орган опіки та піклування Охтирської міської ради, позов [PERSON] вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбних відносин малолітній [PERSON] залишився проживати разом з матірю [PERSON], що відповідає приписам ст. 160 СК України. У своїй позовній заяві [PERSON] стверджує, що батько дитини при намаганні побачитись із сином [PERSON], веде себе неадекватно, але доказів такої поведінки [PERSON] не надає. Разом із тим, [PERSON] просить обмежити спілкування [PERSON] із сином [PERSON], пропонуючи затвердити графік у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітньої дитини. Тоді, як у відгуку на позовну заяву, відповідач категорично заперечує проти графіку та способу спілкування із малолітнім сином, який пропонує позивачка. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.\~\~ Згідно зі\~статтею 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~статті 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Разом з тим, до суду з позовом про визначення порядку участі батька у зустрічах, спілкуванні та вихованні малолітньої дитини звернулася позивачка, з якою проживає дитина та яка має можливість постійного безперешкодного спілкування з дитиною. Відповідач з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався. Таким чином, в даному випадку позивачка не є субєктом звернення за заявленими вимогами. Як вбачається з встановлених обставин, відповідач допускає порушення особистих немайнових прав позивачки, однак їх захист не може бути здійснено в рамках заявленого позову. Крім того, позивачка не зверталася до органу опіки та піклування з заявою щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed