Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

25.02.2020 р. до суду позивач [PERSON] подала позов, у якому просила стягувати з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2020\~р. і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] вимоги позову обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 07.11.2018 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , самостійно утримувати малолітнього сина вона не має можливості, відповідач [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не виконує, хоча має таку можливість, а тому вона, [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.41). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність (а.с.42). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Доведено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07.11.2018 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , відповідач [PERSON] є його рідним батьком, але добровільно свого законного обов`язку по утриманню малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2020\~р. і до повноліття дитини, висновки суду підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2018\~р. (а.с.4), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2019 р. (а.с.5), довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області №651 від 18.02.2020\~р. (а.с.6). Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача [PERSON] до суду і до повноліття малолітнього сина [PERSON] , - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дітини і не порушує інтересів відповідача [PERSON] , який 05.10.2020 р. у своїй письмовій заяві позов визнав повністю. З огляду\~на те,\~що відповідач\~ [PERSON] \~є учасником\~бойових дій,\~що підтверджується\~посвідченням учасника\~бойових дій\~серії [NUMBER] \~від 07.11.2017\~р.,\~то він\~на підставі\~п.\~13\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняється,\~а тому\~на підставіч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн.

Outcome: approved