Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

26 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач бажає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1400 грн., починаючи стягнення з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Спільне життя з відповідачем не склалось, після розлучення проживають окремо, донька проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач не працює, отримує лише соціальну допомогу на дітей, якої для їх матеріального забезпечення не вистачає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації його проживання. На підставі ч. 3ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ч. 3ст. 223 ЦПК України,у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке було видано виконавчим комітетом Дмухайлівської сільської ради Дніпропетровської області, вбачається, що батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки про склад сім?ї від 21.11.2018 року № 1205 виданої виконкомом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], має такий склад сім?ї: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд встановив, що позивачка не працює, проживає разом з дітьми у батьків та знаходиться на повному їх утриманні, потребує матеріальної допомоги на утримання дітей з боку батька дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень на дитину. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 26 листопада 2018 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 430 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved