Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

\~26.12.2018 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України\~ (МТСБУ) звернувся до суду з позовом, вказавши, що 05.09.2016 року о 15 год. 10 хв. трапилося ДТП, а саме відповідач [PERSON], куруючи транспортним засобом «АЗЛК 2141201», державний реєстраційний номер [NUMBER] в м. Бахмут Донецької області на перехресті вулиць Садова та Свободи допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 210740-20», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Як вказано у позові, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.10.2016 року за ст. 124 КУпАП. Позивачем зазначено, що 19.10.2016 \~ \~ \~ \~року власник пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 210740-20», державний номерний знак «АН 4536 ЕХ», звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. В даному випадку вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 210740-20», державний номерний знак «АН 4536 ЕХ» становить 9 398,60 грн. 09.12.2016 року МТСБУ здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 9 398,60 грн. на користь власника пошкодженого автомобіля. Також позивачем зазначено, що ним були понесені витрати на врегулювання справи щодо здійснення регламентної виплати, які становлять 1300,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 10 698,60 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 10\~698 грн. 60 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1\~762 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання, в якому вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,\~у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно змісту\~ ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа\~ має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік\~ таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається\~ в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи \~встановлено, що 05.09.2016 року о 15 годині 10 хвилин [PERSON] в м. Бахмуті Донецької області на перехресті вулиць Садова та Свободи, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2141201», номерний знак [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала перевагу у русі автомобілю «ВАЗ 210740-20», номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON] та скоїла з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила ст. 124 КУпАП. Вказане підтверджується постановою Артемівського міськрайонного суду від 03 жовтня 2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а. с. 15-16). В результаті вказаного ДТП був пошкоджений автомобіль автомобілю «ВАЗ 210740-20», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Судом встановлено, що на час вчинення ДТП [PERSON] не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених\~ Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено у судовому засіданні, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування 19.10.2016 року звернувся до МТСБ України з відповідною заявою (а. с. 13). Відповідно до звіту № 6275/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 210740-20, державний номерний знак [NUMBER], виконаного 20.10.2016 року ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу станом на 05.09.2016 року складає 9\~398,60 грн. (а. с. 17-23). 08 грудня 2016 року позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілому [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди по майну у сумі 9\~398,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9722рв (а. с. 43). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В статті 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.\~Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.\~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Окрім цього, згідно платіжного доручення № 36184рв від 07.12.2016 року платником МТСБУ було перераховано кошти за послуги з врегулювання справи у сумі 1 300,00 грн. (а. с. 44) Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені. Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн. 00 коп., то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved