Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернулася до суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] ,\~ у розмірі 30 % всіх видів доходу, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття сина, а також на своє утримання у розмірі 20 % частки від всіх видів доходу, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення сином трьохрічного віку. Свої вимоги\~ мотивувала тим, що відповідач перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року, у якому [INFO] народився син [PERSON] . Однак у жовтні 2014 року подружжя стало проживати окремо, перестали вести спільне господарство, і відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідач повинен і може надавати допомогу, оскільки має постійне місце роботи, є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , і отримує заробітну плату в межах до 5-ти тисяч гривень. Зазначила, що аліментів на користь інших осіб відповідач не сплачує. Також вказала, що вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, проживає разом з сином у помешканні, яке належить її батькам, за власні кошти оплачує комунальні послуги (газ і електроенергію), що в зимній період складає немалу суму коштів. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач 18.12.2014 року подала заяву, в якій просила розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала (а.с. 21). Відповідач заяв, заперечень до суду не подав, а тому суд ухвалив розглянути справу по суті у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (копія а.с. 6). У шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія а.с. 7), батьком якої записаний відповідач. Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. З довідки ОСББ «Чайка» № 658 від 17.11.2014 року (а.с. 8) вбачається, що син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проходить військову службу в частині [NUMBER] , де отримує щомісячно отримує грошове забезпечення. Стягнень по виконавчим документам на користь інших осіб з відповідача не проводиться. Дані обставини відповідачем спростовані не були, а тому приймаються судом як доведений факт. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 28 липня 2014 року по 19 травня 2017 року, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] № 80 від 28.07.2014 року (а. с. 9). Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного Кодексу України). Ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача,\~ те, що він щомісячно отримує грошове забезпечення, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, матеріальний стан позивача, з якою проживає дитина, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме: вимогу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] суд задовольняє в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, а вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, - в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. При цьому суд враховує роз`яснення, яке міститься в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», не повинен перевищувати 50 відсотків від заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial