overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

26.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 18.06.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис 48, зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Спільне проживання сторони припинили з листопада 2015 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з листопада 2015 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

26.10.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою в якій просила встановити факт, що трудова книжка, видана 01.04.1978 року радгоспом Гвардія Ілліча належить їй [PERSON], мотивуючи тим, що у трудовій книжці було виявлено виправлення у даті народження. В судове засідання заявниця не зявилась, надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Вимоги заяви підтримала повністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з ксерокопії трудової книжки колгоспника № 422, дата заповнення 22.02.1972 року, [PERSON], [INFO], прийнята на посаду бухгалтера по розрахункам. Згодом була виписана інша трудова книжка, дата заповнення 01.04.1978 року, у якій містяться виправлення у даті народження заявниці, та згідно довідки виданої Архівним сектором Вітовської районної державної адміністрації від 19.10.2017 року видно, що [PERSON] прийнято в совхоз та зачислено на посаду старшей рабочей полеводческой бригады с 1 апреля 1978 года. Як вбачається з трудової книжки серії АТ-ІІ № 3676605, дата заповнення 12.11.1986 року [PERSON], [INFO], 13.11.1986 року прийнята старшим бухгалтером ревізором. При огляді паспорту, серії ЕО № 453149, виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 11.03.1998 року, видно, що паспорт видано на ім'я [PERSON], [INFO]. Досліджені в судовому засіданні докази свідчать, про те, що трудова книжка видана 01.04.1978 року радгоспом Гвардія Ілліча належить [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявниця має для останньої юридичне значення, оскільки надає право в подальшому оформити пенсію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

26.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1992 року, шлюб зареєстрований Красноперекопською сільською радою Каховського району у Херсонської області, актовий запис № 20, про що видано свідоцтво серії ІІ-КГ № 264952. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2015 року. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

26.10.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську помер батько її доньки [PERSON]. Медичним закладом на тимчасово окупованій території України було видане лікарське свідоцтво про його смерть № 553 від 23.04.2016 року. Крім того вона отримала на тимчасово окупованй території України свідоцтво про смерть [PERSON] Наприкінці травня 2016 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яким в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області надійшов лист з інформацією про те, що заявник до відділу з заявою про реєстрацію факту смерті не зверталася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в зв'язку з таким. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як убачається із матеріалів справи, заявник на підтвердження факту смерті [PERSON] надала суду копію довідки про причину смерті, видану 23.04.2016 року на території м. Луганська та копію свідоцтва про смерть, виданого 23.04.2016 року на тимчасово окупованій території України. Проте заявником не надано доказів неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки із заявою про реєстрацію факту смерті заявник до органу державної реєстрації актів цивільного стану не зверталася, заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

26.10.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що вона є донькою [PERSON], померлої [INFO] у м. Луганськ. Медичним закладом на тимчасово окупованій території України було видане лікарське свідоцтво про її смерть № 00182 від [INFO]. Крім того вона отримала на тимчасово окупованй території України свідоцтво про смерть матері. Наприкінці липня 2017 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яким в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області надійшов лист з інформацією про те, що заявник до відділу з заявою про реєстрацію факту смерті не зверталася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в зв'язку з таким. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як убачається із матеріалів справи, заявник на підтвердження факту смерті матері [PERSON] надала суду копію медичної довідки № 00182, виданої [INFO] медичним закладом на території м. Луганська та копію свідоцтва про смерть, виданого 02.06.2017 року на тимчасово окупованій території України. Проте заявником не надано доказів неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки із заявою про реєстрацію факту смерті заявник до органу державної реєстрації актів цивільного стану не зверталася, заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

26.10.2017 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] 03.10.2015 року о 06.50 рухаючись в м. Києві керуючи транспортним засобом Форд д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2015 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 492/10-15 про оцінку автомобіля Ford Focus д.н.з. [NUMBER] та складає 10 156,52 грн. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 18 січня та 25 березня 2016 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 213,76 грн. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на оплату аварійного комісара в розмірі 750,00грн. Тому, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 24.03.2016 р. № 3/1-05/8246 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. У зв`язку з наведеним МТСБУ просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати в розмірі 9 213,76 грн., витрати на оплату аварійного комісара в розмірі 750,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток за місцем реєстрації, оголошенням на офіційному сайті Судової влади України відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

26.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 02.10.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину Іллю, [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені з січня 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просила його задовольнити. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.10.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 727, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 247769. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

26.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 11.11.2006 року, від даного шлюбу мають сина - Нікіту [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння, які призвели до втрати любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини і вони з вересня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просив розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявися про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, на електронну пошту Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мигіль».\~ Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11.11.2006року серії 1-ФП №020041 та мають сина [PERSON] 07.07.2009року народження ( а.с.7,8). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

26.10.2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від його заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. 20.03.2018 року позивачем подана уточнена позовна заява відповідно до якої вона просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, який 01.09.2009 року було розірвано. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] Відповідач неналежно виконує свої батьківські обвязки, кошти, які ним надаються не забезпечують належну матеріальну підтримку сина. На даний час дитини проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять такі задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, [PERSON] згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON] Маряна Андрійовича, [INFO] Дитина проживаєть разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №054449, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 01.09.2009року Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач, офіційно не працює, має на утриманні доньку від другого шлюбу [PERSON], 2015р.н., перебуває на обліку як безробітній в Новороздільському МЦЗ з 02.11.2017рокужитлом забезпечений. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

26.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 16.01.1993 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей [PERSON], 15.01.1995р.н., [PERSON],[INFO] Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 16.01.1993 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей [PERSON], 15.01.1995р.н., [PERSON],[INFO], які на даний час є повнолітніми. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони проживають окремо, а тому цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved