Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. На обґрунтування позову вказала, що з квітня 2006 року проживає в житловому будинку, що розташований в с. Малі Каленичі по вул. Радянській,72 за згодою його власниці [PERSON], яка в той час переїхала жити за кордон до своєї дочки і в березні 2006 року за кордоном померла. Після смерті [PERSON] до нотаріуса про отримання спадщини ніхто не звертався, а її дочка [PERSON] в телефонному режимі повідомила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, однак спадщину приймати не буде. Вважає, що на вищезгаданий житловий будинок набула право власності за набувальною давністю, оскільки починаючи з 2006 року і до цього часу протягом десяти років вона відкрито, безперервно та добросовісного користується ним, сплачує комунальні послуги по особовому рахунку, тому просить визнати за нею право власності.\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі і пояснила, що [PERSON] мала ще одну дочку, яка проживала в Шепетівському районі, але померла. Також померли ще два сини [PERSON],які дітей не мали.\~\~ Представник відповідача [PERSON] позов визнала. Третя особа [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, до суду не прибула, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідків, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим \~майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Із розяснень п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його дійсним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Встановлено, що об'єктом володіння є житловий будинок,що розташований за адресою: Хмельницька область, Полонський район с. М.Каленичі, вул. Радянська,72, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок та довідка в.о. старости села [PERSON]. Відповідно до довідки № 510 від 04 жовтня 2016 року житловий будинок, що розташований за адресою Хмельницька область, Полонський район с. М.Каленичі, вул. Радянська,72 побудований в 1962 році на земельній ділянці розміром 0,60 га в експлуатацію прийнятий, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилось до колгоспного двору, головою двору була [PERSON], а членом двору [PERSON] Житловий будинок і господарські будівлі побудовані з отриманням правил забудови, архітектурних,санітарних,протипожежних норм. [PERSON] померла 20 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Із показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] почала проживати в будинку [PERSON] з 2006 року на пропозицію самої [PERSON], яка виїжджала в Казахстан до дочки [PERSON] Також [PERSON] мала крім дочки [PERSON] ще одну дочку, яка жила в с. Орлинці Шепетівського району Хмельницької області, але вона померла. Також померли ще два сини, які дітей не мали. Після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Полонської міської ради обєднаної територіальної громади [PERSON] дійсно проживає, але не зареєстрована в [INFO] з 2006 року. З огляду на правові положення та встановлені обставини \~ позивачка довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно, безперервно і відкрито користується нерухомим майном з квітня 2006 року на протязі більше 10 років. Визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю.

Outcome: approved