Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із позовом до свого колишнього чоловіка [PERSON] про зміну прізвища їх спільній дочці [PERSON] , [INFO] , на «Оксентюк» Позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 06 червня 2008 року по 25 жовтня 2010 року. Від спільного проживання у шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка після народження отримала прізвище « [PERSON] ». Однак із відповідачем спільне життя у них не склалося, а тому рішенням Володимир-Волинського міського суду від 25 жовтня 2010 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати із матір`ю. 05 жовтня 2011 року позивач вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». З новим чоловіком у них народилась спільна дитина. З цього часу по даний момент вони усі проживають однією сім`єю у новому великому будинку. Дітям забезпечені усі гідні умови та гармонійна атмосфера оточення. В сім`ї склалися усталені доброзичливі стосунки. [PERSON] [PERSON] беззаперечно прийняла чоловіка позивача як свого батька. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає, життям дочки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною. Жодного разу не відвідував дитину у школі-ліцеї, не цікавився навчально-виховним процесом доньки. Дитині вже десять років, однак вона свого батька не пам`ятає, немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. У спілкуванні про нього не питає та не цікавиться. Різниця у прізвищах вносить дискомфорт у побут сім`ї та відносини дочки із своїми друзями та однокласниками, оскільки дочка вважає своїм прізвище « [PERSON] » і не сприймає прізвища « [PERSON] », що призводить до її стресу, негативно впливає на розвиток і здоров`я дитини. Дитина з агресією реагує на своє прізвище, не бажає щоб творчі роботи та зошити підписувалися ним, у зв`язку з чим дратується та плаче. Усно висловлює бажання носити таке саме прізвище як у мами та рідного брата. З метою уникнення різного роду непорозумінь в майбутньому, зважаючи на інтереси дитини та її ініціативну думку щодо зміни свого прізвища, просить суд його змінити із « [PERSON] » на « [INFO] », а відповідно зобов`язати орган ВРАЦС внести зміни до актового запису щодо прізвища дитини. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено його проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Цією ж ухвалою залучено до справи третьою особою, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] -Волинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. 15 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій підтримала повністю свої позовні вимоги, просила провести розгляд справи у її відсутність проти заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлений належним чином за місцем його реєстрації, також суд двічі робив оголошення про його виклик на веб-сайті судової влади, про причину неявки суду не повідомляв. Жодних клопотань, в тому числі про відкладення справи до суду від нього не надходили. Правом подачі відзиву на позовну заяву відповідач також не скористався. Представник третьої особи до суду не з`явився, від Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану до суду надійшло повідомлення про відсутність заперечень щодо задоволення позову та проведення розгляду справи без їх представника. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ч.4 ст.223 та ст.ст.280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини та норми, якими вони регулюються. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Із змісту позовної заяви слідує, що сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Доказів протилежного матеріали справи не містять та відповідачем надано не було. Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 26 січня 2009 року, актовий запис № 32. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2011 року стверджується, що цього дня було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Довідкою про зареєстрованих та заборгованість за надані житлово-комунальні послуги № 1399 від 22 березня 2019 року, а також копіями сторінок будинкової книги стверджується про те, що позивач проживає у будинку [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] , дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Довідкою № 153 від 22 березня 2019 року [PERSON] гімназії імені [PERSON] стверджується про те, що [PERSON] є учнем 4-го класу. Вихованням дитини займається її мама, яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу. Батько в школі жодного разу не був, батьківських зборів не відвідував. Частиною 1\~ст.\~28\~ЦК України\~визначено,\~фізична особа\~набуває прав\~та обов`язків\~і здійснює\~їх під\~своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до ч.5 ст.148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що практично від народження дитина [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю, яка вдруге одружилась, змінила прізвище, створила нову сім`ю. У відповідності до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Хоча у відповідності до абзацу 3 цієї норми, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Однак рідний батько дитини участі у її вихованні не приймає, дитину не відвідує, з нею не спілкується. Дитина проживає та розвивається у гармонії у новій сім`ї, де сприймає своїм батьком чоловіка позивача. За доводами останнього ініціативно виявила бажання мати його, матері та рідного брата спільне прізвище « [PERSON] ». У позовній заяві [PERSON] стверджувала про те, що дочка може в судовому засіданні самостійно підтвердити свої бажання з приводу зміни свого прізвища, однак суд визнав вказаний факт недоцільним зважаючи на її вік та відсутність будь-яких інших доводів відповідача в силу заперечення позовних вимог. Відповідно ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, № 789-ХІІ (78912), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відтак з врахуванням інтересів дитини суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. покладається судом на відповідача.

Outcome: approved