Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

25 березня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про виплату аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що на даний час виховує п'ятирічного сина, якого народила [INFO]. З батьком дитини, [PERSON], в офіційному шлюбі не знаходилася, своє дівоче прізвище [PERSON] не змінювала. З дня народження дитини до квітня 2010 року батько дитини мешкав з ними в її батьків у смт. Демурине Межівського району, протягом цього часу ніде не працював, обов'язків по утриманню своєї сім'ї не виконував. З квітня 2010 року відповідач з ними не проживає, участі у вихованні дитини не бере, матеріально не допомагає. Дитина свого батька взагалі не знає. На її неодноразові дзвінки та прохання про матеріальну допомогу [PERSON] відповідав, що гроші скоро вишле та за останні чотири роки так нічого і не вислав. Дитина мала проблеми зі здоров'ям у зв'язку з невдалим щепленням проти туберкульозу, яке зробили у пологовому будинку. Також у дитини була дисплазія тазостегнових суглобів, дакріоцистит ока, гіперзбудженість. З такими діагнозами сина неодноразово направляли до лікарів у м. Дніпропетровськ. Звичайно на лікування дитини необхідні були кошти та за довгий час лікування батько ні разу не поцікавився станом дитини та не допоміг матеріально. Позивачка просить суд призначити відповідачу виплачувати їй аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень з урахуванням індексації відповідно до закону щомісячно на утримання дитини за попередні три роки з моменту пред'явлення позову до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги частково змінила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Від стягнення аліментів за попередні три роки відмовилась. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» № 136 від 29.07.2015 року, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З квітня 2010 року проживають окремо. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved