Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

25 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з 12 грудня 2009 року по 26 грудня 2011 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, а відповідач сплачує на його утримання аліменти у розмірі 1/5 частки всіх видів доходів. Син хворіє, а тому вона змушена здійснювати його догляд, у зв'язку з чим з 11 вересня 2014 року перебуває у відпустці до досягнення сином п'ятирічного віку. У зв'язку з хворобою сина влітку цього року на оздоровлення дитини в санаторії «Очаків» вона понесла витрати у сумі 1180грн.20коп. на придбання путівки та 60грн. на проїзд. Відповідно до положень ст.180, 185 СК України просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його доходу до досягнення сином п'ятирічного віку та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1240грн.20коп. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що згодний нести додаткові витрати на дитину у розмірі 620грн., а аліменти на утримання дружини сплачувати не згодний та просив суд в цій частині відмовити їй у задоволенні позову, так як з моменту розірвання шлюбу пройшло більше трьох років. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.76, ч.ч.1,2 ст.185 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо, у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання, у зв'язку з розірванням шлюб і тоді, якщо є працездатним за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони з 12 грудня 2009 року по 26 грудня 2011 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2011 року (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.6). На утримання сина з відповідача стягнуті аліменти рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2014 року у розмірі 1/5 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Шлюб між подружжям припинено 06 січня 2012 року, про що свідчить відмітка у паспорті відповідача. Позивачка працює на посаді вчителя української мови та літератури Снігурівської ЗОШ №3 та з 11 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] (а.с.10-11). Відповідач працює, має дохід, у середньому заробітна плата складає близько 4000грн. на місяць, а тому з урахуванням виплати аліментів на сина, взмозі надавати допомогу, аліменти на утримання колишньої дружини, яка на теперішній час потребує такої допомоги і це не вплине на матеріальний стан його особисто та членів сім'ї. Суд задовольняє в цій частині вимоги позивачки частково і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів на місяць, починаючи з 25 вересня 2014 року і по 26 грудня 2014 рік. Заперечення відповідача в частині безпідставності вимог стягнення аліментів на утримання колишньої дружини не ґрунтуються на законі та спростовуються доказами, які суд виклав вище, а тому не заслуговують на увагу. Вимоги про додаткові витрати на дитину також підлягають задоволенню частково, так як обов'язок по утриманню дитини відповідно до вимог сімейного законодавства лежить на кожному із батьків. [PERSON] у 2014 році перебував у санаторії «Очаків» і позивачка понесла витрати на придбання путівки у розмірі 1180грн.20коп. та витрати на проїзд 60грн., а всього 1240грн.20коп. Суд стягує з відповідача на користь позивачки 620грн.10коп. додаткових витрат на утримання сина, понесених позивачкою. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 487грн.20 коп.

Outcome: partial