Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

25 жовтня 2019 року та уточнено 03 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до\~Центрально-Міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської у місті ради про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю. Позовна заява мотивована тим, що 07 вересня 2007 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , та почали проживати у домоволодінні [ADDRESS] , яке належало бабусі дружити [PERSON] , померлій [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу з 03.08.2007 власником домоволодіння був позивач, однак в 2008 року йому стало відомо, що домоволодіння переоформлено на [PERSON] , який помер в 2011 році. Позивач разом з сім`єю добросовісно, відкрито та безперервно користувався домоволодінням, сплачував податки, обробляв земельну ділянку, проводив ремонти та підтримував домоволодіння в належному стані. Посилаючись на вищевикладені обставини просить суд задовольнити позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає, вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою державною нотаріальною конторою м. Кривого Рогу 05.08.1968, належить [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням від 25.11.1968, згідно технічного паспорта складеного 19.04.2007, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , попередніми власниками були вказані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 4, 9). [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Листом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізького бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2020 № 386, встановлено, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.07.2008 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., та зареєстровано в реєстрі за № 4706, також вказаний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 37, 49). [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджено свідоцтвом про смерть та листом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.05.2020№ 847/01-16, (а.с. 35, 36). Позивач разом з дружиною [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією паспортів, свідоцтвом про шлюб, домовою книгою (а.с.6, 10-13). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 923/82/19. Можливість пред`явлення\~до суду\~позову про\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю\~випливає з\~положень статей\~15,\~16\~ЦК України,\~а також\~частини четвертої\~статті 344\~ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, добросовісно та безперервно користуватися спірним домоволодінням, тому суд вважає можливим визнати за ним право власності на вищевказане майно за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved