Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

25.10.2018 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2018 року померла її бабуся [PERSON], яка проживала на тимчасово окупованій території за адресою: смт. Селезнівка, Перевальського району Луганської області. Заявниця зазначає, що на даний час у неї відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть померлого на території України, яка контролюється державними органами влади, оскільки документ, який стосується підтвердження факту смерті бабусі не відповідає законодавству України, виданий органом, непередбаченим законодавством України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті її бабусі [PERSON], [INFO], яка померла 09 вересня 2018 року в с. Селезнівка, Перевальського району Луганської області. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, заявниця заяву підтримала. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду на 25 жовтня 2018 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ІІ-ЕД №387169, виданого Селезнівською селищною радою Перевальського району Луганської області 05.11.1979 року, та копією свідоцтва про шлюб І-ЕД №107567, виданого виконкомом Селезнівської селищної ради Перевальського району Луганської області 17.08.2002 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку\~ст.317 ЦПК України\~мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у\~розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до Додатку 1 вказаного\~розпорядження, с. Селезнівка Перевальського району Луганської області є населеним пунктом, що розташований на\~тимчасово окупованій території України, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія І-ВВ №060166, виданого виконавчим комітетом Селезнівської селищної ради Перевальського району Луганської області від 13 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], померла 09 вересня 2018 року в селищі Селезнівка Перевальського району Луганської області (а.с.3). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та Законами України. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України» , будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey) та проти Молдови та Росії (Mozer v. Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку\~ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 09 вересня 2018 року в смт. Селезнівка, Перевальського району Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved