Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] , в порядку окремого провадження, із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю заявниці [PERSON] та бабусею заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки в праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не склала заповіт, тому її спадкоємцями за законом стали дочка [PERSON] та онука [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, оскільки дочка померлої [PERSON] померла [INFO] . Вони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено та зазначено, що на дану квартиру було видано два свідоцтва про право власності на житло різним власникам та без визначення частко кожного, оскільки виявлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавці в свідоцтві про її смерть « [PERSON] » та в свідоцтві про право на житло « [PERSON] ». Внести зміни в свідоцтво про право власності на житло в адміністративному порядку немає можливості, оскільки орган приватизації на даний час припинено. Згідно ордеру №979 від 05 листопада 1979 року вказану квартиру було передано для проживання [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] , їх дочці [PERSON] та дочці [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] . На підставі свідоцтва на квартиру [ADDRESS] , площею 46,8 кв.м, вартістю 23400 крб. було передано у спільну сумісну власність [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] .В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Через неможливість спільного користування квартирою [PERSON] звернулася до суду, та рішенням Вознесенського міськнарсуду від 07 квітня 1992 року було проведено поділ квартири [ADDRESS] наступним чином: виділено в користування [PERSON] , її онуці [PERSON] , [PERSON] суміжні житлові кімнати площею 17,4 кв.м і 11,7 кв.м, та [PERSON] - житлову кімнату 7,7 кв.м, місцями загального користування було визначено: коридор, кухню, ванну, санвузол, вбудовану шафу і антресолі. Тому було видано вищевказані два свідоцтва в результаті проведеної приватизації. Після смерті [PERSON] 13 червня 1999 року його спадкоємицею [PERSON] було успадковано 1/5 частку даної квартири. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 травня 2021 року заява [PERSON] , [PERSON] залишена без руху. 03 червня 2021 року представником заявників недоліки усунуті. В судове засідання заявники та їх представник не з`явились, надали суду заяви із проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду клопотання із проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть /а.с. 15/. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса. Згідно розпорядження Вознесенського міського голови від 25 листопада 2015 року № 136-р» «Про перейменування вулиць, провулків на території м. Вознесенська, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму» [ADDRESS] перейменовано [ADDRESS] . Відповідно листа щодо надання роз`яснення приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Г.А. від 03 серпня 2020 року /а.с. 17/ на ім`я [PERSON] з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] за заявами онуки спадкодавця [PERSON] та дочки спадкодавця [PERSON] , роз`яснює, що на вищевказану квартиру було видано два свідоцтва про право власності на житло різним власникам та без визначення часток кожного: свідоцтво від 11 травня 1994 року, видане на підставі Розпорядження №372 від 11 травня 1994 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (площа квартири зазначена 46,8 кв.м) та свідоцтво від 11 травня 1994 року, видане на підставі Розпорядження №373 від 11 травня 1994 року на ім`я [PERSON] (площа квартири - 11,79 кв.м). В написанні прізвища спадкодавиці в свідоцтві про її смерті ( [PERSON] ), а в свідоцтві про право на житло ( [PERSON] ). Рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. З вищевказаних документів вбачається, що [PERSON] була матір`ю заявника [PERSON] та бабусею заявника [PERSON] . Матір останньої [PERSON] померла [INFO] /а.с. 37, 38/. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 81/. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який 29 січня 1992 року було розірвано /а.с. 23/. Рішенням Вознесенського міськнарсуду від 07 квітня 1992 року було проведено поділ квартири [ADDRESS] наступним чином: виділено в користування [PERSON] , її онуці [PERSON] (мовою оригіналу), [PERSON] суміжні житлові кімнати площею 17,4 кв. м і 11,7 кв.м, та [PERSON] - житлову кімнату 7,7 кв.м, місцями загального користування було визначено: коридор, кухню, ванну, санвузол, вбудовану шафу і антресолі /а.с. 19, 20, 21-22/. [PERSON] 19 січня 2007 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.14/. Згідно копії свідоцтва на право власності на житло, виданого Вознесенським виробничим шкіряним об`єднанням «ВОЗКО» - квартиру [ADDRESS] , площею 46,8 кв.м, вартістю 23400 крб. було передано у спільну сумісну власність [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] (мовою оригіналу). Згідно реєстрового напису на вказаному свідоцтві /а.с. 16 зв./ право власності на вказану квартиру зареєстровано за « [PERSON] » (мовою оригіналу) /а.с. 16/. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1994 року /а.с. 24/ квартира [ADDRESS] , площею 11,79 кв. м належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2000 року право власності на 1/5 частку в квартирі було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.25, 26/. Як вбачається із безкоштовного запиту /а.с. 18/ діяльність ПАТ «ВОЗКО», яке видавало свідоцтво на право власності на житло на даний час припинено. Із свідоцтва про народження [PERSON] , а також інших документів, які містяться у матеріалах справи, а саме, довідки про технічний стан /а.с. 30/, довідки КП «Вознесенське МБТІ», копії довідки КП «Жилсервіс», копій розрахункових книжок вбачається, що вірне прізвище померлої [PERSON] - « [PERSON] ». Виходячи з викладеного, в судовому засіданні достеменно встановлено, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане російською мовою 11 травня 1994 року Вознесенським виробничим шкіряним об`єднанням «ВОЗКО» на квартиру [ADDRESS] на ім`я в тому числі « [PERSON] » (мовою оригіналу) належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення даного юридичного факту необхідно заявникам для отримання свідоцтв про право на спадщину.

Outcome: approved