overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

26.04.2017 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.08.2005 року вони зареєстрували шлюб, від якого у них народилось двоє доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри і тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 06 серпня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кам'янця-Подільського Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 543, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10-11). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

26.04.2017 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.01.2014 року вони зареєстрували шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з лютого 2017 року вони разом не проживають, спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з різними поглядами на життя, відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та кохання і тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. Крім того позивач просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]». У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 11). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно позовної заяви позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, яке відповідно до вказаного свідоцтва є «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

26.04.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 10.09.2011 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та позов підтримала. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.09.2011 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 219 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЖС №226886 (а.с.9). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

26.04.2017 р. заявник звернувся до Балтського районного суду Одеської області із заявою, за участю заінтересованої особи Балтської міської ради Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування вимог [PERSON] зазначив, що на підставі розпорядження Балтської РДА Одеської області від 11 вересня 2009 року № 667/А-2009 на його ім'я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № [NUMBER] на земельну ділянку площею 1,9943 гектарів, розташовану на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER]. В 2017 році заявник вирішив укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки, однак державним реєстратором прав на нерухоме майно Балтського районного управління юстиції Одеської області [PERSON] було відмовлено в реєстрації прав та їх обтяжень, так як в державному акті вказано власника земельної ділянки як «[PERSON]», а в паспорті заявника його по батькові записано як «[PERSON]». Таким чином, в Державному акті було допущено помилку в написанні його по батькові. Відповідно до інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку» визначено: усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Таким чином [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом і просить його задовольнити Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник Балтської міської ради Одеської області до суду не з'явився, але надав відгук на позовну заяву, в якому вказав що не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт того, що по батькові заявника дійсно «[PERSON]». Вислухавши доводи заявника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В паспорті заявника його по батькові записано як «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що належить постановити рішення про встановлення факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № [NUMBER] на земельну ділянку площею 1,9943 гектарів, розташовану на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку має юридичне значення та тягне за собою для заявника юридичні наслідки, оскільки необхідне для укладення договору оренди вищезазначеної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

26.04.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Миколаївської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Міністерства інфраструктури України про зобов'язання вчинити певні дії. Однак, при постановленні Рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказана обставина є підставою для постановлення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи № 489/6399/16-ц (провадження №2/489/748/2017), суд встановив наступне. 26.04.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Миколаївської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Міністерства інфраструктури України про зобов'язання вчинити певні дії. Відповідно до даного рішення позовні вимоги було задоволено частково, а саме зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця», Міністерство інфраструктури України надати [PERSON], [PERSON], [PERSON] дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS]. В задоволенні позовних вимог до Миколаївської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Однак судом, при розгляді справи, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатної особи, тобто 640 грн. 00 коп. Згідно Квитанції про сплату судового збору від 24.12.2016 р. вбачається, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою був сплачений судовий збір в розмірі 5 568 грн. 00 коп., з огляду на те, що ним були заявлені вимоги майнового характеру - про визнання права власності. Разом з тим, в подальшому позивачами було змінено підстави позову та уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позовні вимоги з майнових було змінено на немайнові - зобов'язання вчинити певні дії. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатної особи (тобто 640 грн. 00 коп.). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів ПАТ «Українська залізниця», Міністерства інфраструктури України на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (за позовну вимогу немайнового характеру), з кожного по 320 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Ланчинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2017 року залучено по даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області. 31.07.2017 року ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 5/12 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] та смерті брата [PERSON] по справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Ланчинської селищної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду. 04.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частку в спадковому майні. 16.08.2017 року ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області об`єднано в одне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частку в спадковому майні з справою за позовом [PERSON] , [PERSON] до Ланчинської селищної ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2020 року замінено по даній справі Ланчинську селищну раду Надвірнянського району Івано-Франківської області на її правонаступника Ланчинську селищну об`єднану територіальну громаду по справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на спадкове майно та за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частку в спадковому майні. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав. Пояснив, що він має прізвище «[PERSON]», що підтверджується його паспортом, трудовою книжкою, карткою фізичної особи платника податків. В той же час в трудовій книжці колгоспника виданій на його ім'я в період роботи в колгоспі, помилково було зазначено його прізвище як «[PERSON]». Колгосп на сьогоднішній день не існує, що позбавляє його можливості виправити помилку в даному документі. В зв'язку з наявною помилкою в написанні його прізвища в трудовій книжці колгоспника у нього виниклим труднощі в призначенні пенсії, адже період роботи в колгоспі не зараховується Миргородським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України до страхового стажу, зважаючи на що просить суд встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника, в якій помилково зазначено його прізвище «[PERSON]», коли в дійсності треба: «[PERSON]». Представник заінтересованої особи - Миргородського об'єднаного управління пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду клопотання щодо розгляду справи у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що в паспорті, в трудовій книжці, в картці фізичної особи платника податків зазначено прізвище заявника - «[PERSON]» (а.с. 3,4,6,7). Трудова книжка колгоспника заповнена 10 вересня 1981 року на ім'я «[PERSON] [INFO] (а.с.5). Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони давно знають заявника, разом з ним тривалий час працювали в колгоспі «Ленінський шлях» Миргородського району, де він займав різні посади. В колгоспі більше не було особи з таким прізвищем. Вважають, що в трудовій книжці колгоспника виписаній на ім'я заявника було допущено помилку. Всі вище наведені дані свідчать про те, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] виписана на ім'я «[PERSON]» 10 вересня 1981 року про роботу в колгоспі «Ленінський шлях» Миргородського району Полтавської області дійсно належать заявнику [PERSON] і в ній невірно зазначено його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.10.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1234. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2009 року в Відділі РАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу позивач і відповідачка дітей не мають. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З вересня 2016 року він з відповідачкою припинив вести спільне господарство та проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачкою інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 09.10.2009 року в Відділі РАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві, актовий запис № 1234. Позивач у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 122778 (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з вересня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 14.12.2016 року у Залуквянській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі дітей немає. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя. Разом прожили більше одного місяця, а потім дружина повернулась до себе додому. Шлюбні відносини між ними припинені, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе, примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач, [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлялася в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів до суду (а.с.17-18), причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.12.2016 року у Залуквянській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 165808 від 14.12.2016 року (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, разом не проживають, сім'я розпалась остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

26.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому посилається на таке. 21.05.2008 р. між ним та Філія «Запорізька обласна» Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» був укладений депозитний договір № ЗП-210508Д. Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок, грошові кошти у сумі 55000,00 грн. на умовах Договору. Вказане також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (копія додається), що є доказом отримання Відповідачем грошей в повному обсязі. Відповідно до п. 1.2 Договору процентна ставка за користування Внеском протягом строку Внеску складала 26% річних. Відповідно до додатку №1 до договору кредитна спалка наприкінці строку дії договору, тобто 21.05.2009 року повинна була виплатити йому 16133,38 грн. проте, до теперішнього часу депозит та проценти не повернуті. Просить стягнути на його користь з відповідача основний борг в сумі 55000 грн., 3% річних в сумі 824,37 грн., інфляційні втрати 569,07 грн., відсотки 26% річних в сумі 23277,90 грн. До судового засідання позивач надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved