Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

26 вересня 1970 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Мелітополя було зареєстровано шлюб Позивачки із [PERSON], актовий запис № 1127. У шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день проживають окремо від батьків. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Судовим рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.09.1970 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1127 було розірвано. У позові [PERSON] зазначила, що за період спільного подружнього життя вони із Відповідачем спільно володіють наступним майном: легковим автомобілем Mitsubishi Pajero, легковий універсал JMYLYV98W8J001003, обєм 3200, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]; 2007 року випуску, зареєстрованого за [PERSON] в період шлюбу 26.02.2008 року; житловим будинком № 35 (тридцять пять) по вулиці Будівельників у сщ. Сонячне Запорізького району Запорізької області, нежилим приміщенням за номером 35 (тридцять пять), яке розташоване в м. Запоріжжя по вулиці Дзержинського, 49 (сорок девять) та дачею у селищі Курянова, земельна ділянка № 150. Просила у звязку з порушенням її прав як співвласниці спірного майна, визнати майно, як обєкти спільної сумісної власності і поділити його по ? за кожним. Уточнивши свої позові вимоги заявою від 16 вересня 2015 року, позивачка виключила із переліку майна, яке підлягає поділу - земельну ділянку № 150 у селищі Курянова, і остаточні вимоги виклала у такій послідовності, а саме просила суд: визнати легковий автомобіль Mitsubishi Pajero універсал JMYLYV98W8J001003, обєм 3200, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]; 2007 року випуску; житловий будинок № 35 (тридцять пять) по вулиці Будівельників у сщ. Сонячне Запорізького району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці пл. 1500 кв.м., нежиле приміщенням за номером 35 (тридцять пять), яке розташоване в м. Запоріжжя по вулиці Дзержинського, 49 (сорок девять) - об'єктами спільної сумісної власності [PERSON], ІН [NUMBER] та [PERSON], ІН [NUMBER]; визнати право власності Позивача, [PERSON], ІН [NUMBER] з подальшою реєстрацією відповідного права власності в Реєстраційній службі головного управління юстиції у Запорізькій області: на ? частини легкового автомобіля Mitsubishi Pajero універсал JMYLYV98W8J001003, обєм 3200, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, на ? частини житлового будинку № 35 (тридцять пять) по вулиці Будівельників у сщ. Сонячне Запорізького району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці пл. 1500 кв.м., на ? частини нежилого приміщення за номером 35 (тридцять пять), яке розташоване в м. Запоріжжя по вулиці Дзержинського, 49 (сорок девять). Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримує, просить задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, у звязку із тим, що відповідач не заперечує проти даного позову і позов визнав. Відповідач та представник відповідача проти уточнених позовних вимог не заперечували. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 4 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2012 року обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26 вересня 1970 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Мелітополя було зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON], актовий запис № 1127. На сьогоднішній день шлюб між позивачкою та відповідачем рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року було розірвано. За період спільного подружнього життя позивачка спільно з відповідачем володіють наступним майном: -легковим автомобілем Mitsubishi Pajero, легковий універсал JMYLYV98W8J001003, обєм 3200, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого за [PERSON] в період шлюбу 26.02.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АРС 067299; -житловим будинком № 35 (тридцять пять) по вулиці Будівельників у сщ. Сонячне Запорізького району Запорізької області, житловий будинок має розмір загальної площі 218,0 кв.м., розташований на земельній ділянці пл. 1500 кв.м. на якій розташовано житловий будинок літ. А (ж.п. 160,7 кв.м.) та господарчі та побутові будівлі і споруди: гараж літ. Б, паркан літ. №1, №2, ворота літ. №3, хвіртка літ № 4, замощення літ. І., який був придбаний за договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2009 року посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського округу [PERSON] і зареєстровано витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24143145 від 15.10.2009 року за [PERSON]; -нежилим приміщенням за номером 35 (тридцять пять), яке розташоване в м. Запоріжжя по вулиці Дзержинського, 49 (сорок девять), яке за договором міни від 29.04.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було зареєстровано за [PERSON]. Викладені позивачем у позові обставини підтверджені письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, розяснив судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, і у разі його поділу частини дружини та чоловіка є рівними. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved