Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

25 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. Відповідач після розірвання шлюбу добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, у зв'язку з чим за її зверненням про стягнення аліментів до Камінь-Каширського районного суду з нього, згідно судового наказу від 31 липня 2012 року, в її користь призначено стягнення аліментів на дітей в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] працює в Камінь-Каширському ВУЖКГ та підробляє по найму, має значні заробітки, які приховує, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі. Крім цього, дочка [PERSON] із-за погіршення стану здоров'я потребує постійного лікування, що змушує здійснювати додаткові витрати. Просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивачка при розгляді справи 4 грудня 2014 року подала заяву про збільшення позовних вимог, де просить скасувати судовий наказ виданий 31 липня 2012 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області і стягнути з відповідача в свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник збільшені позовні вимоги підтримали повністю і просять скасувати судовий наказ та стягувати аліменти із відповідача в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач позов не визнав та пояснив, що сплачує аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі, оскільки його дохід не дозволяє йому платити більше. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 19 липня 2002 року був розірваний, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON], що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 4, 5, 6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судовим наказом Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 липня 2012 року (а.с. 9) присуджено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з 30 липня 2012 року. На підставі вказаного судового наказу постановою головного державного виконавця ВДВС Камінь-Каширського РУЮ від 13 лютого 2013 року відкрито виконавче провадження. Як убачається із довідки про отримання аліментів в твердій грошовій сумі виданої в.о. начальника ВДВС Камінь-Каширського РУЮ 24 жовтня 2014 року № 03-24/764 відповідач сплачує в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 536 грн. щомісячно. Згідно довідки вищеназваного відділу від 02 грудня 2014 року № 03-24/844 заборгованість по сплаті аліментів відповідача на користь позивачки на утримання трьох неповнолітніх дітей, станом на 01 грудня 2014 року, становить 21169,02 грн. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в Камінь-Каширському виробничому управлінні житлово-комунального господарства (далі ВУЖКГ), середньомісячний розмір отримуваної ним заробітної плати становить 1369,45 грн., що вбачається із довідки про заробітну плату та інші прибутки за 2014 рік №26 виданої вказаним управлінням 02 грудня 2014 року. Згідно договору укладеного між Камінь-Каширським ВУЖКГ та [PERSON] 19 листопада 2013 року, останній на платній основі користується послугами з утримання будинку по [ADDRESS]. Наведене свідчить, що матеріальний стан відповідача не покращився, у зв'язку з чим підстав для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін немає, як і немає підстав для скасування судового наказу. Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Покликання позивачки і її представника на те, що відповідач отримує доходи за роботу без обліку, не заслуговує на увагу, оскільки не подано будь-яких доказів. Крім того, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки він працює і має заробіток з якого стягуються аліменти відповідно до чинного законодавства. Щодо стягнення додаткових витрат на лікування дочки, позивачка доказів не подала і не обґрунтувала вимоги відповідно до ст. 185 СК України.

Outcome: dismissed