overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

26.10.2017 року представник позивачки [PERSON], що діє на підставі довіреності від імені [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 22 вересня 2006 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно в тому числі на житловий будинок, що знаходиться по вул. Широкий Беріг, 27, с.Спичинці Погребищенського району Вінницької області та земельної частки (паю) розміром 3,78 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулась з обєктивних причин. Зважаючи на тяжке матеріальне становище та відсутність роботи по місцю її проживання вона була вимушена в 2005 році поїхати на заробітки до Російської Федерації, де вона працювала, фактично, нелегально у всіх регіонах Росії. Повернулась на Україну в жовтні 2017 року, приступила до виготовлення паспорта та отримання копій документів свідоцтва про шлюб та смерть [PERSON] Наприкінці жовтня 2017 року позивачка по справі [PERSON] звернулась до Державного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу. Проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємицею за законом, після померлого 22 вересня 2006 року [PERSON], однак з поважних причин не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

26.10.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що 16.03.2011 р. помер її брат [PERSON], після чого залишилася спадщина у вигляді земельного паю. Заповіту померлий не залишив. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки дуже тяжко переживала смерть брата у звязку з чим її стан здоровя погіршився та вона перебувала на обстеженні в Бердянській міській поліклініці, внаслідок чого нею було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та обставини, зазначені у позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій позов визнала (а.с. 37). Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16.03.2011 (а.с. 5). Спадкоємцем першої черги був син померлого [PERSON], що підтверджується копією листа [PERSON] сільської ради № 02-03-04/449/02-01-14 від 25.09.2017 року (а.с 11). 22.01.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження (а.с. 7,8). У встановлений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно витягів зі Спадкового реєстру, спадкова справа та заповіт після смерті [PERSON] та [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 12-15, 17, 19-28). Згідно копії довідки № 478, виданої Бердянською міською поліклінікою, в період з 12.09.2011 року по 21.09.2011 року [PERSON] перебувала на обстеженні в Бердянській міській поліклініці (а.с. 18), у звязку з чим пропустила встановлений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, наявність інших спадкоємців судом не встановлена, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

26.10.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.07.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати та змінити її прізвище «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №159. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Положеннями ст. 113 СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище в зв'язку з реєстрацією шлюбу, відновити своє дошлюбне прізвище, в зв'язку з чим наявні підстави для зміни прізвища позивача після розірвання шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

26.10.2018 до Вінницького районного суду з позовом звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 19.01.1996 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Побережненській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис №1. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось чотири дитини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 19.01.1996 року сторони зареєстрували шлюб у Побережненській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис №1, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилось чотири дитини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.5-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]» , що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

26.10.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Фаттах Фахіра Тавфіка, мотивуючи вимоги тим, що 15.02.2018р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з липня 2018 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають. З огляду на зазначене позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов або заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і Фаттах Фахір Тавфік припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть і позивач на примирення категорично не згодна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Суд приймає до уваги, що при реєстрації шлюбу позивач не змінювала своє прізвище, а тому дійшов висновку, що після розірвання шлюбу остання залишається на своєму прізвищі «Петрова». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

26.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з початку 2018 р. відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]» (а.с.19). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, щодо стягнення судових витрат не погоджувався (а.с.16). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з початку 2018 р., миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків з початку 2018 р., на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

26.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, дитина проживатиме з нею, майнового спору не має. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON] » (а.с.15). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, щодо стягнення судових витрат не погоджувався. (а.с.17). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останнього часу, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

26.10.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 2,17 га на території Носовецької сільської ради Гайсинського району, що належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії [NUMBER], спадкоємицею за законом майна померлого є [PERSON] та [PERSON], через скрутне матеріальне становище пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї. (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.30-31). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлого [INFO] [PERSON], спадкоємицею за законом є [PERSON] та [PERSON]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою нею був пропущений з поважних причин - через скрутне матеріальне становище. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті брата [INFO] [PERSON], з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

26.10.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.02.1991 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з пояснень позивача, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. У 2015 році сторони припинили сімейні відносини і з цього часу не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

26.10.2018 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 22.09.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з червня 2018 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (телефонограма суду) надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (телефонограма суду), надав заяву, згідно якої позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 22.09.2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1595. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2018 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved