Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

26.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що згідно ордеру № 280 від 14.07.1989 р. він ( [PERSON] ) отримав житло у вигляді ізольованої квартири по [ADDRESS] та згідно договору про найм житлового приміщення набув право на дане житло. 18.07.1990 р. він (позивач) уклав шлюб з відповідачкою, [INFO] народився син [PERSON] . Вся сім`я основного квартиронаймача [PERSON] була вселена та зареєстрована в квартирі за зазначеною адресою. Починаючи з 2005 р. дружина позивача - [PERSON] виселилася з квартири добровільно, виїхала на постійне проживання до свого батька в [ADDRESS] та до квартири більше не поверталася, інтересу до квартири не проявляла, будь-які речі відповідачки в квартирі не зберігаються. Відповідачка добровільно відмовилася від проживання в квартирі, не несе витрат по утриманню житла, оплаті комунальних послуг. Всі витрати по утриманню житла та оплаті комунальних послуг несе позивач. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без участі виконавчого комітету Охтирської міської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором найму житлового приміщення від 10 жовтня 1989 р., ордером на житлове приміщення № 280 від 14.07.1989 р. (а.с. 10,11). Встановлено, що відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача - [PERSON] (а.с. 12, 16), вона була вселена до квартири [ADDRESS] та зареєстрована в ній як член сімї наймача. Крім того, у вказаній квартирі був зареєстрований син сторін по справі - [PERSON] . Встановлено також, що з 2005 року [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ «Тополь» № 5 від 24.02.2021 р. та актом про не проживання фізичної особи за місцем реєстрації від 26.02.2021 р. (а.с. 20, 23). Фактично на даний час у квартирі проживають позивач [PERSON] та син сторін - [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Доказів поважності причин відсутності відповідачки [PERSON] понад передбачені ч. 1 ст. 71 ЖК України строки суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше 6 місяців без поважних причин була відсутньою і не проживала у квартирі № [ADDRESS] , а тому втратила право користування даним житлом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування квартирою, позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 70,71 ЖК України,

Outcome: approved