Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

24 лютого 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати поруку за Договором поруки від 04.04.2008 року, укладеного між ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» (правонаступником якого є відповідач) та [PERSON] припиненою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2008 року між сторонами був укладений спірний договір. Позивач вважає, що порука припинена, але Банк продовжує вимагати від позивача сплати заборгованості за Кредитним договором. Як зазначає позивач, порука припинилась у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності - ч.1 ст.559 ЦК України. Позивач зазначає, що відповідно до первинного додатку №1 до Договору кредиту №55а від 04.04.2008, а саме: графіку прогнозованих погашень по кредиту (ануїтетна схема погашень) сукупною сумою, що підлягає сплаті за Договором кредиту є сума 35 067,97 доларів США (сумовані чергові платежі з 05.05.2008 року по 03.04.2015 року - колонка третя графіку погашення №1), саме за вказану суму поручився поручитель. Відповідно до угоди №1 від 10.04.2009 року до Договору кредиту від 04.04.2008 року, а саме: Додатку №2, що містить графік прогнозованих погашень по кредиту зазначається сукупна сума, що підлягає сплаті з 05.05.2009 року по 03.04.2015 року - колонка третя графіку погашення №2 і складає 30 622,05 доларів США. Крім того, за первинним графіком платежів з 05.05.2008 року по 05.05.2009 року (дати дії «нового» графіку) сума, що підлягає сплаті до укладення додаткової угоди №1 становить 5 201,45 доларів США, а тому сукупна сума за кредитом до сплати після укладення даного додаткового договору становить 35 793,47 доларів США. Таким чином різниця становить 725,5 доларів США. Оскільки додаткових угод до Договору поруки у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності не підписувалось, своєї згоди на збільшення відповідальності позивач не надавала, тому позивач вважає, що на підставі ч.1 ст.559 ЦК України порука припинилась. Крім того позивач вважає. що договір поруки припинився на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки Банк протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених вимог, оскільки підстави для визнання поруки припиненою відсутні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача та третьої особи, врахувавши заперечення відповідача, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 559 ЦК України визначає випадки за яких порука припиняється. Зокрема у відповідності до ч.1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (ч.4 ст.559 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 04.04.2008 року між Комерційним банком «Експобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Експобанк». далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №55А. За умовами договору банк надав Позичальнику кредит в розмірі 21 266,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних строком користування до 03.04.2015 року. Додатком №1 до Договору кредиту визначено графік прогнозних погашень по кредиту (ануїтетна схема погашень). Як вбачається в даному графіку погашення має відбуватись кожного п'ятого числа місяця, починаючи з 05.05.2008 року по 03.04.2015 року. Графа 3 вказаного додатку визначає суму платежу за розрахунковий період (з врахуванням вартості платежів на користь третіх осіб та комісії за обслуговування кредитної заборгованості). 10.04.2009 року між ВАТ КБ «Експобанк» та [PERSON] була підписана Угода №01 до договору кредиту від 04.04.2008 року №55А за умовами якої було змінено графік повернення кредиту та сторони домовились, що за період з 05.12.2008 року по 05.10.2009 року не нараховується пеня за вказаний період прострочки. Додатком №2 до Договору кредиту визначено графік прогнозних погашень по кредиту (ануїтетна схема погашень), починаючи з 05.05.2009 року. 23.10.2009 року між ВАТ КБ «Екпобанк» та [PERSON] була підписана Угода №02 до договору кредиту від 04.04.2008 року №55А за умовами якої сторони домовились, що за період прострочки по сплаті кредиту, процентів та комісії з 05.10.2009 року по 03.11.2009 року пеня не нараховується. Угодою №03 від 02.11.2009 року були змінені рахунки позичковий та для сплати відсотків. Наступними Угодами №04 від 09.11.2009 року, №05 від 22.03.2010 року, №07 від 08.07.2010 року, №08 від 31.01.2011 року, №09 від 24.10.2011 року, №10 від 29.02.2012 року у зв'язку з існуванням прострочки по сплаті кредиту, процентів та комісії не нараховувалась пеня за період з 03.11.2009 року по 31.12.2009 року, 01.01.2010 року по 01.06.2010 року, 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, 01.01.2011 року по 30.06.2011 року, з 30.06.2011 року по 31.12.2011 року, 01.12.2012 року по 30.06.2012 року. Додатковою угодою №06 від 22.03.2010 року змінювалась черговість виконання позичальником грошових зобов'язань. 04.04.2008 року між ВАТ Комерційний банк «Експобанк», [PERSON] (далі - Поручитель) та [PERSON] (далі - Позичальник) був підписаний Договір поруки. За умовами Договору поруки, [PERSON], як Поручитель, поручилась перед кредитором за виконання Позичальником договору кредиту, а саме: повернення кредиту в сумі 21 266,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Договором кредиту, неустойки у випадках та розмірі, що передбачені Договором кредиту. Представник позивача зазначала, що збільшився обсяг зобов'язань поручителя, оскільки за умовами Угоди №01 суми, які мають бути внесені на виконання умов договору (додаток, третя колонка) та додати до вказаних сум суми, які мали бути сплачені за період з 05.05.2008 року по 05.05.2009 року (по додатку №1 в первісній редакції кредитного договору, третя колонка додатку), буде більша сума зобов'язань, ніж передбачено первісним договором (додаток №1) на суму 725,50 доларів США. Проте, суд не може взяти до уваги посилання представника позивача що збільшився обсяг відповідальності поручителя, оскільки як вбачається з Додаткової угоди №01, за період з 05.12.2008 року по 05.10.2009 року умови Кредитного договору в частині повернення кредитних коштів не виконувались належним чином. Доказів на спростування зазначеного позивач суду не надав. А тому казати про те, що обсяг відповідальності поручителя збільшився неможливо. Крім того позивач в позовній заяві зазначає, що порука припинилась, оскільки Банк не звернувся із позовом до позивача протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що строк виконання основного зобов'язання встановлений до 03.04.2015 року. Зазначений строк не змінювався додатковими угодами, Банк не звертався до Поручителя та Боржника з вимогою про дострокове виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором. 20.05.2015 року на адресу [PERSON] направлена вимога про виконання зобов'язань за договором кредиту. З позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк звернувся 08.06.2015 року, що підтверджується відміткою суду. Отже, як вбачається з матеріалів справи, це встановлено судом і не спростовано позивачем, Банк в межах шестимісячного строку з моменту настання строку виконання основного зобов'язання звернувся із вимогою до поручителя, а тому відсутні законом передбачені підстави для припинення поруки. Таким чином в судовому засіданні не було встановлено підстав для припинення поруки, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed