overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

25.07.2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Указаним рішення не повністю вирішено питання про стягнення судових витрат. \~ Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом \~судової \~справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, \~пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх \~знаходження \~та \~вчиненням інших дій, \~необхідних для розгляду справи; \~витрати, \~пов'язані \~з публікацією в пресі оголошення про виклик \~відповідача. Виходячи з того, що рішенням суду вимоги Позивача були задоволені, то на підставі ст. 88 ЦПК України має бути вирішено також питання, що стосується відшкодування судових витрат, і дані обставини були предметом дослідження в судовому засіданні. Згідно ст. 220 ч. 3 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність є необов'язковою. В судове засідання сторони не \~з'явились, однак повідомлялись про час та місце розгляду справи. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи та зі змістом рішення суду від 25.07.2013 року, суд дійшов висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення. До \~матеріалів справи приєднане платіжне доручення №3186288 про сплату судового збору на суму 451,47 грн.. У резолютивній частині рішення суду зазначено про стягнення з [PERSON] суми судового збору у розмірі 285 (двісті вісімдесят пять) грн. 06 коп., що на 166 (сто шістдесят шість) грн. 41 коп. \~менше ніж було заявлено у позовній заяві. З цього приводу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині судових витрат, пов'язаних з стягненням судового збору. Таким чином розмір таких витрат становить 166 грн. 41 коп., недоплачена сума \~судового збору. Саме указана сума судових витрат підлягає стягненню з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

25.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.08.2010р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2012р. вони припинили шлюбні відносини, по причині, що у них відсутнє взаємопорозуміння, а також у них різні погляди на життя, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 42 та було видане виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської областіСвідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2010 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 21.12.2010 року виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 25 липня 2013року, сторонам надавався строк для примирення, але до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 114 грн. 70 коп.- судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

25.07.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16.11.2002 у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2004. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Майнових претензій до відповідача не має, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не буде. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2002 у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 2004 (а.с.15). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

25.07.2014р., [PERSON], звернувся з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20 травня 1995 року Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №183. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 травня 1995 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №183. Від шлюбу в сторін народилось троє дітей: син - [PERSON] - [INFO].н., син - [PERSON] - [INFO].н., донька - [PERSON] - [INFO].н. Спільне життя у подружжя не склалося, сторони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя та сімейні обов'язки. Більше року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, відповідачка часто зловживала алкоголем. Збереження вказаного шлюбу суперечить інтересам як самого позивача так і дітей. У зв'язку із наведеним позивач змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, заперечень на позовну заяву суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 20 травня 1995 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №183. Від шлюбу в сторін народилось троє дітей: син - [PERSON] - [INFO].н., син - [PERSON] - [INFO].н., донька - [PERSON] - [INFO].н. Спільне життя у подружжя не склалося. Між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як сторін, так і інтересам їхніх дітей, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

25.07.2014 р. [PERSON] звернулася до суд з заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що в січні 2014 році вона почала зустрічатися з [PERSON], [INFO]. В даний час вона вагітна, термін вагітності складає 12 тижнів, тому виникла необхідність у реєстрації шлюбу до досягнення нею повнолітнього віку. Просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] підтвердив, що дійсно має намір укласти шлюб із заявницею [PERSON], так як вона вагітна, а тому не заперечував проти задоволення вимог заявниці. Представник заінтересованої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений. Мати заявниці - [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], оскільки вважає, що це відповідає інтересам її дочки. Виходячи з наведеного, суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст.18 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до паспорту народилася [INFO], тобто на даний час має повних 17 років (а.с.6) та вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] Основною підставою для цього є вагітність заявниці, що підтверджується довідкою з жіночої консультації КЗ «Охтирська ЦРЛ» від 25.07.2014 р., згідно якої строк її вагітності складає 11 тижнів. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч.2 статті 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заперечень батьків або інших осіб щодо надання права на шлюб не встановлено, підстави для відмови в задоволенні заяви судом відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки є вільна та повна згода її батьків на реєстрацію шлюбу, що буде відповідати як інтересам заявниці, так і інтересам майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

25.07.2014 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що 23.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № К2ХRRХ04890098, за яким відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 3542 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при порушенні зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 02.07.2014 р. має заборгованість - 51187 грн. 22 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги задовільнити (а.с.38). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.47), письмово просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до п. 5.5 кредитного договору № К2ХRRХ04890098 від 23.03.2007 р. позивач пропустив строк позовної давності (а.с. 34, 35). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Доведено, що 23.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № К2ХRRХ04890098, за яким відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 3542 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору п. 5.5 передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Спірні правовідносини регламентуються: - ст. 257 ЦК Укаїни, відповідно до якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; - ч.4 ст. 267 ЦК України, згідно з якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; - ст. 526 ЦК України, відповідно до якої забов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки останній платіж за кредитним договором № К2ХRRХ04890098 від 23.03.2007 року був здійсненний відповідачем 25.12.2008 року, то строк позовної давності закінчився 25.12.2013 року, а тому у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити. Понесені сторонами судові витрати у зв'язку із відмовою суду в задоволенні позовних вимог необхідно на підставі ст.88 ЦПК України залишити за сторонами. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

25.07.2014 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишився спадок - житловий будинок в [ADDRESS] Коли він звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину , нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки він втратив свідоцтво про народження. Тому нотаріус запропонував йому звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його померлим батьком. Родинні відносини між ним та батьком можуть підтвердити сусіди та заінтересовані особи - його рідні сестри. Посилаючись на викладене , заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив , що він втратив свідоцтво про народження. Отримати актовий запис про його народження , який знаходиться в Російській Федерації, прийнятими заходами йому отримати не вдалось . Родинні відносини між ним та його померлим батьком можуть підтвердити його рідні сестри - заінтересовані особи по справі. Заінтересовані особи - рідні сестри заявника , в судове засідання не з»явились , надіславши до суду листи про розгляд справи у їх відсутність , у якому зазначили , що заперечень по справі не мають. Вислухавши заявника , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що [PERSON] помер [INFO] Даний факт підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.- 6) Як видно з копії паспорта заявника , його прізвище , ім.»я , по батькові - [PERSON]. Як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] - сусіди заявника, [PERSON] дійсно являвся батьком заявника. У заяві нотаріусу заінтересовані особи по справі вказали , що їм відомо про відкриття спадщини після смерті їх батька [PERSON]. Однак на спадщину за заповітом вони не претендують.( а.с.- 13 ) З заповіту [PERSON] вбачається , що все своє майно , в тому числі житловий будинок , він заповів [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що померлий [PERSON] був батьком заявника . Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , то належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком . [PERSON] На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №464. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в 2011 році. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 04.12.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], - а.с.5 Шлюбні відносини припинили в 2011 році. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 21.11.1994 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають троїх дітей, двоє повнолітніх дітей та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини припинені з початку 2010 року у зв'язку з втратою взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином. (а.с. 13 повідомлення, а.с.14 розписка, а.с.17-19 повідомлення, а.с.20 оголошення в газету). Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує, відповідач [PERSON] проти позову заперечень не надала. (а.с.22 заява). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.1994 року у Харагунській сільській адміністрації Хілокського району Читінської області, актовий запис № 38 ( а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала заяву щодо зміни прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved