Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

25.05.2018 року позивач ТОВ «Служба термінового кредитування» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 131120-173514 у загальному розмірі 35 119,62 грн., з яких 1 000,00 грн. - основна заборгованість за кредитом, 280,00 грн. - проценти за користування кредитом, та 32 060,00 грн. - пеня; а також прохав стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у загальному розмірі 1 779,62 грн., що включають 1 762,00 грн. судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи - 17,62 грн. (поштові витрати). В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 20.11.2013 р. між ТОВ «Служба термінового кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 131120-173514, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. строком повернення до 03.12.2013 р. Позивачем зазначено, що відповідач не виконала зобов'язання у передбачений строк - не повернула кредит та відсотки, у зв'язку з чим було нараховано пеню, що згідно з умовами договору становить 2% за кожен день прострочення платежу. 09.12.2013 р. відповідачем частково було погашено пеню у розмірі 120,00 грн. та відсотки - 280,00 грн. Вказаними діями Кредитний договір було пролонговано строком до 23.12.2013 року. У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 14.05.2018 р. становить 35 119,62 грн., з яких 1 000,00 грн. - основна заборгованість за кредитом, 280,00 грн. - проценти за користування кредитом, та 32 060,00 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання. Оскільки позичальник добровільно не здійснив погашення боргу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.05.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. 19.07.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивач визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 000,00 грн., відсотків - 280,00 грн., однак заперечує щодо стягнення пені у заявленому розмірі. Відповідачем зазначено, що нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір збитків; позивач частково сплачувала кошти в рахунок погашення заборгованості, що характеризує ступінь виконання зобов'язання боржником. А також, відповідач прохала суд врахувати її майновий стан, оскільки відповідач є пенсіонеркою, членом сім`ї відповідача є онука - [PERSON], [INFO]., яка є дитиною-інвалідом підгрупи А; потреба в отриманні кредиту була пов'язана саме із станом здоров`я онуки. Прохала суд зменшити розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 11.06.2018 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 30.07.2018 р. 30.07.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала суд при винесенні рішення по справі врахувати пояснення, викладені у відзиві та зменшити розмір пені до 100,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані у справі докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 20.11.2013 р. між ТОВ «Служба термінового кредитування» (Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 131120-173514, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. на споживчі цілі, строком повернення - до 03.12.2013 р., зі сплатою процентів у розмірі 2% за кожен день користування кредитом (надалі - Договір). Отримання суми кредиту в повному обсязі, відповідно до умови Договору (п. 2.2), підтверджується позичальником шляхом укладення цього Договору. Відповідач факт укладення кредитного договору визнавав, відповідно до відзиву на позовну заяву. Відповідно до п. 3.3 Договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит у розмірі 1000,00 грн. та сплатити відсотки у розмірі 280,00 грн., разом - 1280,00 грн. у дату повернення Кредиту. Сторони у Договорі обумовили (п. 6.2), що у разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Судом встановлено, що не заперечувалося відповідачем, що відповідач, як Позичальник за кредитним договором не виконав взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту у передбачений Договором строк. Після закінчення строку повернення кредиту (03.12.2013 р.), відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено 09.12.2013 року 120,00 грн. - в рахунок погашення заборгованості за пенею, та 280,00 грн. - в рахунок погашення заборгованості за процентами. У зв'язку з неналежним виконання Позичальником своїх зобов'язань, за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 14.05.2018 р. становить: 1 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 280,00 грн. - проценти за користування кредитом; 32 060,00 грн. - пеня. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач визнала позов в частині стягнення основного боргу та відсотків. Беручи до уваги, що відповідач порушив виконання зобов'язання, що не заперечується стороною відповідача, настають правові наслідки, передбачені Договором та Законом. Відповідач заперечувала проти стягнення неустойки у розмірі 32 060,00 грн. та прохала зменшити пеню до 100,00 грн. та прохала суд врахувати обставини, що призвели до неналежного виконання зобов'язання, та часткове погашення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачем нараховано неустойку у вигляді пені у розмірі 32 060,00 грн., розмір якої значно перевищує розмір збитків відповідача (тіло кредиту - 1000,00 грн. та відсотки - 280,00 грн.). Щодо наявності істотних обставин, суд виходить з наступного. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.05.2012 р. (абз. 2 п. 27), положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування обставин, на які посилається відповідач в підтвердження своїх заперечень судом досліджено докази, додані до відзиву. Судом встановлено, що відповідач є пенсіонером за віком згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER]. Згідно з довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради № 2290 від 16.06.2018 р. про склад сім`ї судом встановлено, що членом сім`ї відповідача є онука - [PERSON], [INFO]., яка є дитиною-інвалідом підгрупи А. що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], довідкою Лікарсько-консультаційної комісії № 11 від 12.06.2018 р. Таким чином, враховуючи неспівмірність нарахованої суми пені за договором, часткове виконання відповідачем кредитних зобов'язань, а також враховуючи обставини, які суд визнає істотними, а саме те, що відповідач є пенсіонеркою, фактично на її утриманні перебуває онука, яка є дитиною-інвалідом, у зв'язку з чим потребувала (на момент кредитних правовідносин, що виникли між сторонами) та потребує на сьогодні догляду та витрат на утримання (що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда № 8), суд приходить до висновку про зменшення розміру неустойки (пені) до 100,00 грн. Вказана сума, на думку суду, є достатньою та співмірною. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Ціна позову становила - 35 119,62 грн. Сума сплаченого позивачем судового збору, згідно з квитанцією № 2036653 від 18.05.2018 р., становила - 1762,00 грн. Позивачем в попередньому розрахунку судових витрат зазначено про понесені витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме поштові витрати (на відправлення позову до суду) у розмірі 17,62 грн., однак доказів понесення вказаних витрат стороною позивача не надано. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у розмірі - 1 380,00 грн., сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 70,48 грн. (розрахунок: 1 380,00 грн./35 119,62 грн.=0,04; 1762,00 грн. * 0,04/100% = 70,48 грн.)

Outcome: partial