Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

26.09.2016 [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що її рідна дочка [PERSON] та відповідач 06.12.2002 уклали шлюб, який розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.02.2006. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області із відповідача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягнуто аліменти, які відповідач сплачує не систематично, що призвело до утворення заборгованості у сумі 3 996,77 грн. Матір дитини - [PERSON] визнана недієздатною внаслідок психічного захворювання рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.08.2016. В даний час дитина проживає з бабусею [PERSON], яка її матеріально утримує та піклується про неї. Відповідач вже декілька років не проживає з ними та не відвідує сина, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Будь-яких перешкод у спілкуванні відповідачу з дитиною ніхто не чинить. Відповідач [PERSON] подав заяву до Служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина - [PERSON] У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позивач вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини, а позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам її онука та його соціальному захисту. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Третя особа надала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги підтримала. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2002 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого дружина отримала прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 06.12.2002 серії [NUMBER] (а.с.6). Даний шлюб розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.02.2006 у цивільній справі № 2-132/06 (а.с.9). Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується його Свідоцтвом про народження від 27.04.2004 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до Виконавчого листа № 2/126/06, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 150,00 грн. щомісячно (а.с.10). Згідно Довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 03.08.2016 № 3558/3-27/2, виданою старшим державним виконавцем Радомишльського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Ластовецькою О.А., [PERSON] має заборгованість по аліментах у розмірі 3 996,77 (а.с.11). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.08.2016 у цивільній справі № 289/639/16-ц [PERSON] визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання (а.с.17). [PERSON] подав заяву до Служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина - [PERSON] (а.с.18). В даний час дитина проживає з бабусею [PERSON], яка її матеріально утримує та піклується про неї, займається її вихованням. [PERSON] навчається у 6 класі Вишевицької ЗОШ І-ІІІ ступенів. Як вбачається із наданих характеристик, [PERSON] не цікавиться життям, побутом, навчанням та поведінкою дитини, вихованням сина не займається, не відвідує батьківських та загальношкільних зборів (а.с.12,13,14,15,16). Як вбачається із висновку Радомишльської РДА Житомирської області як органу опіки та піклування від 12.09.2016 № 02-18/1695, комісія з питань захисту прав дитини Радомишльської РДА Житомирської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.19). Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається «що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], жодним чином участі у його вихованні та утриманні не приймає, ніякого інтересу до дитини не проявляє і вважає, що позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved