Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

25.12.2014 р. позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НАG7GА00000018 від 28.11.2007 р., в розмірі 227605,14 [Долар США], що за курсом 15,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.11.2014 р. складає 3434561.54 грн.: звернути стягнення на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-12, 2-1, 2-3, 2-6, загальною площею 143,08, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №НАG7GА00000018 від 28.11.2007 р.) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину кулівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнути з відповідача судові витрати. 24.11.2015 р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву до [PERSON], ТОВ «Соло-Трейд», в якій просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НАG7GА00000018 від 28.11.2007 р. в розмірі 227605,14 [Долар США], що за курсом 15,09, відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.11.2014 р., складає 3434561,54 грн., звернути стягнення на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1, 1-12, 2-1, 2-3, 2-6, загальною площею 143,08, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №НАG7GА00000018 від 28.11.2007 р.) ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем на умовах та порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнути з відповідачів судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказано, що 28.11.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №HAG7GA00000018, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 184848,64 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік, з кінцевим терміном повернення 26.11.2010 р. В забезпечення виконання зобов'язань за договором № HAG7GA00000018 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення І-го поверху № 1-1, 1-12, 2-1, 2-3, 2-6, загальною площею 143,08, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Позивач вказує, що позичальник порушила умови кредитного договору, в зв'язку із чим станом на 21.11.2014 р. утворилася заборгованість в розмірі 227605,14 доларів США. Відповідно до постанови Господарського суду Харківської області від 17.08.2011 р. ФО-П [PERSON] визнано банкрутом та все її майно, у тому числі і спірне нерухоме майно, було реалізоване в ході ліквідаційної процедури. Новим власником спірних нежитлових приміщень стало ТОВ «Бабаївськ-Інвест» за договором купівлі-продажу від 13.10.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ємець\~І.О. У подальшому дані приміщення були придбані 02.12.2011 р. ТОВ «Соло-Трейд». 10.04.2012 р. постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2012 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 р. та постанову господарського суду Харківської області від 17.08.2011 р. про визнання ФО-П [PERSON] банкрутом було скасовано, провадження у справі припинено. Представником відповідача [PERSON] до суду було подано заперечення на уточнену позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечення зазначив, що на момент подання позовної заяви приміщення, що були предметом договору іпотеки між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], з власності відповідача вибули. На момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ «Бабаївськ-Інвест» та арбітражним керуючим [PERSON] 13.10.2011 р. обтяження спірних нежитлових приміщень іпотекою було виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вони не були обтяжені іпотекою, не перебували під забороною, про що свідчить ухвала господарського суду Харківської області від 01.09.2011 р. по справі № 5023/5991/11 про вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка набрала законної сили та оскаржена не була, а також п. 6 договору купівлі-продажу від 13.10.2011 р. Представник відповідача вказує, що законодавством України не передбачено право кредитора вимагати задоволення своїх прав, порушених [PERSON], за рахунок інших осіб, які не були стороною при укладанні вказаних договорів кредиту та іпотеки, не причетні до вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про наявність обтяження спірних нежитлових приміщень. Отже, дія ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» не поширюється на ті випадки, коли обтяження нерухомого майна іпотекою виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 26.02.2016 представником ТОВ «Соло-Трейд» до суду було подано заперечення на уточнену позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому він просив в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити в повному обсязі. Обгрунтовуючи вказану вимогу представник відповідача вказав, що 02.12.2011 р. ТОВ «Соло-Трейд» придбало у ТОВ «Бабаївськ-Інвест» оспорювань нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №1661. Продаж нежитлових приміщень було вчинено в порядку, передбаченому для виконання судових рішень. Згідно п. 6 договору купівлі-продажу від 02.12.2011 р. нежитлові приміщення взаставі не перебували. На момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ «Бабаївськ-Інвест» та ТОВ «Соло-Трейд» обтяження вказаних нежитлових приміщень іпотекою було виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вони не були обтяжені іпотекою, не перебували під забороною. Представник відповідача вказує, що норми чинного законодавства України не передбачають право банку вимагати задоволення своїх прав, що були порушені боржником [PERSON], за рахунок інших осіб, які не були стороною при укладанні боржником договорів кредиту та іпотеки, не причетні до вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про наявність обтяження спірних нежитлових приміщень. Крім того, вказує представник ТОВ «Соло-Трейд», це нерухоме майно було придбано у виконавчому провадженні, в порядку, встановленому для виконання судових рішень. ТОВ «Соло-Трейд» не має зобов'язань перед ПАТ КБ «Приватбанк», тому у позивача відсутня підстава звернення стягнення на майно, що належить товариству. 11.05.2016 р. до суду з клопотанням про залучення її до участі у справі як іпотекодержателя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, звернулась [PERSON], вказавши, що вона є іпотекодержателем оспорюваного нерухомого майна, яке фігурує у даній справі, як предмет іпотеки, а тому прийняття рішення по цій справі може вплинути на її права і інтереси. Також [PERSON] подала до суду заперечення і просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач на момент подання позовної заяви не була власником нежитлових приміщень, які є предметом іпотеки, оскільки 17.07.2011 р. постановою Господарського суду Харківської області [PERSON] було визнано банкротом. В рамках процедури ліквідації 13.10.2011 ліквідатором, на підставі договору купівлі-продажу були реалізовані і нежитлові приміщення, які були предметом іпотеки, на користь ТОВ «Бабаївськ-Інвест». На момент реалізації, обтяження нерухомого майна іпотекою було виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вони не були обтяжені іпотекою, не перебували під забороною, про що свідчить ухвала господарського суду Харківської області від 01.09.2011 р. по справі № 5023/5991/11 про вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка набрала законної сили та оскаржена не була, а також п. 6 договору купівлі-продажу від 13.10.2011 р. В свою чергу ТОВ «Бабаївськ-Інвест» на підставі договору купівлі-продажу 02.12.2011 було відчужено нежитлові приміщення, на користь ТОВ «Соло-Трейд». Третя особа вказує, що на момент відчуження, запису в реєстрі іпотек не було. Вона зазначає, що між нею та ТОВ «Соло-Трейд» 15.12.2014 р. було укладено договір іпотеки. Запис про заборону відчужувати майно та про іпотеку було внесено до державного реєстру, що підтверджується інформаційною довідкою №58823920 від 11.05.2016 р. Будь-яких інших записів в реєстрі не міститься. [PERSON] звертає увагу суду на те, що в єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Вищого спеціалізованого суду від 19 грудня 2012 року в якому позивачу відмовлено в поновленні іпотечних записів, встановлено правомірність виключення записів про іпотеку з реєстру та, відповідно, встановлено факт виключення цих записів. Тобто, на момент розгляду цієї справи вже існує рішення, яке набрало законної сили, про законність зняття іпотеки та встановлений факт зняття іпотеки. [PERSON] вважає, що у позивача відсутнє право вимоги звернення стягнення на майно з особи, яка не укладала жодного правочину з ПАТ КБ «ПриватБанк»; крім того, це майно було реалізовано в процедурі банкрутства на виконання рішення суду та в порядку, передбаченому рішенням суду, в ліквідаційній процедурі. Вона вказує, що відповідно до інформаційної довідки, вона є єдиною особою, яка має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, і винесення рішення по цій справі безпосередньо вплине на її права. Посилаючись на ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», ст. 4 ЦПК України, третя особа вказує, що кредитор не має права вимагали за рахунок третіх осіб, що не були стороною при укладанні вказаних договорів кредиту та іпотеки, задоволення своїх прав; дія ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» не поширюється на ті випадки, коли обтяження нерухомого майна іпотекою виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Посилаючись на практику вищих судових інстанцій України, [PERSON] вказує, що особа, до якої перейшло право власності на майно, що було предметом іпотеки, але реалізоване в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяження, не набуває, статусу іпотекодавця, і на таке майно не може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 38, 39 Закону № 898-ІV. [PERSON] вказує, що банк мав право оспорювати правомірність віднесення спірної квартири до ліквідаційної маси і це питання підлягало вирішенню в порядку, визначеному Законом №2343-ХІІ. Під час судового провадження в судових засіданнях представник ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Пояснив, що позивач вважає новим іпотекодавцем ТОВ «Соло-Трейд», у зв'язку з чим просить звернути стягнення на іпотеку. Представник [PERSON] в судових засіданнях позов не визнав. Пояснив, що на момент продажу спірних нежитлових приміщень обтяження нерухомого майна іпотекою було виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Представник відповідача ТОВ «Соло-Трейд» в судових засіданнях заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на момент продажу спірних нежитлових приміщень обтяження нерухомого майна іпотекою було виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Третя особа [PERSON] під час судового провадження заперечувала проти позовних вимог і просила в їх задоволенні відмовити, посилаючись на дані, викладені нею в поданих до суду запереченнях. В судове засідання 09.08.2016 р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], а також її представник в судове засідання не з'явились, до суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Соло-Трейд» в судове засідання 09.08.2016 р. не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослiдивши матерiали справи, суд вважає позов таким, що не пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. З матеріалів справи вбачається, і сторонами не оспорюється, що 28.11.2007 р. між банком в особі директора філії «Харківське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 184848,64 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% на рік, з кінцевим терміном повернення 26.11.2010 р. В забезпечення виконання зобов'язань за договором №HAG7GA00000018 між банком в особі директора філії «Харківське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення І-го поверху №1-1, 1-12, 2-1, 2-3, 2-6, загальною площею 143,08, які розташовані за адресою [ADDRESS]. З п. 1.1. статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) вбачається, що в зв'язку зі зміною типу банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Постановою Господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом від 17.08.2011 р. визнано фізичну особу-підприємця [PERSON] банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Скасовано арешти, накладені на майно боржника і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, в тому числі податкові застави. Зазначено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.09.2011 р. заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого [PERSON] задоволено. Зобов'язано приватного нотаріуса ХМНО Ємця І.О. зняти заборону на належне [PERSON] майно, зокрема, шляхом вилучення запису в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-12, 2-1, 2-3-:2-6, загальною площею 143,8 кв.м в літ. «А-5», номер за РПВН: 10013499, Харківська область, [ADDRESS]; підстава обтяження - договір іпотеки р.№4836, 28.11.2007, приватний нотаріус [PERSON]; заявник - філія «Харківське головне регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк». Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 р. постанову місцевого господарського суду залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2012 р. касаційну скаргу ПАТ КБ «КБ «ПриватБанк» на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 р. і постанову господарського суду Харківської області від 17.08.2011 р. задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 та постанову господарського суду від Харківської області від 17.08.2011 у справі №5023/5991/11 за заявою ФО-П [PERSON] про визнання банкрутом скасовано. Провадження по справі №5023/5991/11 припинено. Державному реєстратору за місцезнаходженням фізичної особи підприємця постановлено відмінити державну реєстрацію припинення ФО-П [PERSON], зареєстровану як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом ХМР 11.01.2001 за №24800170000045963, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], проведену відповідно до постанови господарського суду Харківської області від 17.08.2011 р. по справі №5023/5991/11. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.10.2011 р., укладеного між арбітражним керуючим [PERSON] (Продавець) і ТОВ «Бабаївськ-Інвест» (Покупець) на виконання постанови Господарського суду Харківської області від 17.08.2011 р., справа №5023/5991/11 про визнання боржника банкрутом, ліквідатор боржника, фізичної особи-підприємця [PERSON], - арбітражний керуючий, [PERSON], передала, а ТОВ «Бабаївськ-Інвест» прийняло у власність нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-12, 2-1, 2-3-:-2-6 загальною площею 143,8 кв.м в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2 цього договору визначено, що нежитлові приміщення, що відчужуються, належать [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2007 р., справа №2-5208/07, ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.08.2007 р., справа №2-5208/07, зареєстрованих в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» - витяг про державну реєстрацію прав від 20.08.2007 р., №15651454, реєстраційний номер 10013499, номер запису В-21845 в книзі 1, дублікат видано 13.10.2011 р., №31648464. Згідно п. 5 цього договору, ліквідатор [PERSON] засвідчила, що нежитлові приміщення на момент укладення цього договору не відчужені, не передані в іпотеку, не є предметом спору в суді, предметом стягнення у виконавчому провадженні, не знаходяться під арештом, забороною відчуження та в податковій заставі, а також прав у третіх осіб, як в межах, так і за межами України, не має. Відповідно до п. 6 вказаного договору купівлі-продажу, згідно з витягом від 13.10.2011 р. за №33339385 з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, заборона на відчуження квартири, яка є предметом цього договору, відсутня. Згідно з витягом від 13.10.2011 р. за №33339480 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, нежитлові приміщення, які відчужуються, в податковій заставі не перебувають. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.12.2011 р., укладеного між ТОВ «Бабаївськ-Інвест» (Продаіець) і ТОВ «Соло-Трейд» (Покупець), ТОВ «Бабаївськ-Інвест» передало, а ТОВ «Соло-Трейд» прийняло у власність нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1-:-1-12, 2-1, 2-3-:-2-6 загальною площею 143,8 кв.м в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2 цього договору визначено, що нежитлові приміщення належать ТОВ «Бабаївськ-Інвест» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ємець І.О., приватним нотаріусом ХМНО, 13.10.2011 р., реєстр №1181, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» - витяг про державну реєстрацію прав від 17.10.2011 р., номер витягу 31676051, реєстраційний номер 10013499, номер запису В-21845 в книзі 1. Відповідно до п. 3 цього договору, продаж нежитлових приміщень вчинено в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до п. 6 цього договору, продавець засвідчив, що вказані в договорі нежитлові приміщення до цього часу нікому іншому не продані, не подаровані, не заставлені, як внесок до статутного фонду не передані, в спорі, під податковою заставою не перебувають, відносно них не укладено будь-яких договорів про відчуження, що не буде порушено прав і законних інтересів інших осіб. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна №38164511 від 27.05.2015 р., іпотекодержателем спірного майна є [PERSON]. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка на даний час є іпотекодержателем спірного майна, не була стороною при укладанні зазначених кредитного договору і договору іпотеки. Також вона не має жодного відношення до вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про наявність обтяження спірних нежитлових приміщень. Нормами чинного законодавства України не передбачено право кредитора вимагати задоволення своїх прав, порушених [PERSON], за рахунок інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дія ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» не поширюється на ті випадки, коли обтяження нерухомого майна іпотекою виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Cпірне майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника. Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII. Згідно зі ст. 5 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Відповідно до п. 6 ч 1 ст. 23 ст. 5 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. При цьому, згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положення вказаного закону (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не передбачають. За таких обставин особа, до якої перейшло право власності на майно, що було предметом іпотеки, але реалізоване в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяження, не набуває статусу іпотекодавця і на таке майно не може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 38, 39 ЗУ «Про іпотеку». Водночас, станом на сьогодні спірне майно перебуває у власності третіх осіб, які придбали його вже по завершенню ліквідаційної процедури. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що ТОВ «Соло-Трейд» набуло право власності на об'єкт нерухомого майна, не обтяженого іпотекою, а отже не набуло статусу іпотекодавця. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed