Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

26 жовтня 2017 року позивач державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет» в особі ректора Волошина В.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання у розмірі 2444 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 17 серпня 2012 року між ДВНЗ «ПДТУ» та [PERSON] було укладено договір № 814-ЕП-01 про навчання останнього за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю «Економіка підприємства» за заочною формою навчання. Загальна вартість освітніх послуг за договором складає 19510 гривень, з яких вартість навчання за ІІ курс 4260 гривень, за ІІІ курс - 4650 гривень, за ІV курс - 5070 гривень, за V курс -5530 гривень. За умовами договору відповідачка зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання щомісяця у розмірі 0,5 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Однак, відповідачка не виконала план за дев`ятий семестр 2015-2016 п`ятого навчального року, не отримала жодної задовільної оцінки з шести дисциплін, а також неналежним чином виконувала умови п.4 договору, у зв`язку із чим наказом ректора від 13.01.2016 № 13-08 її було відраховано з навчального закладу. На момент відрахування кошти за фактично надані освітні послуги відповідачка у повному обсязі не сплатила, у зв`язку із чим існує заборгованість у сумі 2444 гривень. Просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також витрати з оплати судового збору у сумі 1600,00 гривень. 22 жовтня 2018 року відповідачкою надано відзив на позовну заяву, в якому зазначене наступне. 17.08.2012 року між нею та позивачем було укладено договір про навчання. Нею було обрано спосіб оплати, перед початком семестру, згідно договору. За осінньо-зимову сесію IV-го курсу вона не сплачувала, так як виїхала за межі України і прийняла рішення не продовжувати навчання. Позивач був обізнаний про це в усній формі. За 10 днів до початку осінньо-зимової сесії IV-го курсу вона не внесла на рахунок позивача оплату, на підставі цього послуга їй не могла бути надана. На підставі викладеного просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 27 лютого 2018 року по вказаній справі постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог. За заявою відповідачки від 22 серпня 2018 року про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 31 серпня 2018 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 лютого 2018 року, скасоване та призначене підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 15 січня 2019 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. 20 листопада 2018 року відповідачкою надана заява про розгляд справи в її відсутності за участю її представника адвоката Дементьєвої Н.В. У судовому засіданні представник позивача Яскевич О.Є. , діючий на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідачки адвокат Дементьєва Н.В., діюча на підставі договору про надання правових послуг та ордеру, позовні вимоги не визнала та підтримала доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року між Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», з одного боку, та [PERSON] , з іншого, було укладено Договір № 14-ЕП-01 про навчання останньої за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю «Економіка підприємства» за денною формою навчання. Загальна вартість освітніх послуг за договором складає 19510 гривень, з яких вартість навчання на ІІ курсі 4260 гривень, на ІІІ курсі 4650 гривень, на ІV курсі 5070 гривень, на V курсі 5530 гривень (а.с.5). Наказом ректора ДВНЗ «ПДТУ» від 29.08.2012 року за № 388-08 [PERSON] було зараховано до складу студентів навчального закладу на ІІ курс заочної форми навчання на спеціальність «Економіка підприємства» для паралельного навчання і з ІІІ семестру 2012 року навчального року рахувати у групі 3-11-ЕП на контрактній основі (а.с. 6). Згідно актового запису про шлюб № 363 від 14 серпня 2015 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що 14 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 52. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до п.п. 1.1, 3.1 Договору ДВНЗ «ПДТУ» [PERSON] зобов`язалася за її рахунок здійснити навчання за обраною спеціальністю та освітньо-кваліфікаційним рівнем і здійснити навчання на рівні державних стандартів вищої освіти; своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та у строки, встановлені п. 4 Договору, тобто щомісяця в розмірі 0,5 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 14-ЕП-01 [PERSON] має заборгованість перед ДВНЗ «ПДТУ» у загальному розмірі 2444 гривень (а.с. 10). Наказом ректора ДВНЗ «ПДТУ» від 13.01.2016 року № 13-08 [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов контракту з 13.01.2016 року (а.с. 7). 26.06.2017 року ДВНЗ «ПДТУ» на адресу [PERSON] була спрямована претензія за №32 з пропозицією перерахувати борг у сумі 2444 гривень на рахунок університету до 06 липня 2017 року, який виник у зв`язку з порушенням п. 4.3 договору № 14-ЕП-01 (а.с. 8). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з вимог ст. 525 ЦК України, однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускається. Згідно з положеннями ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. В п. п. 8, 18 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту» зазначено, що 8) здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), докторанти, інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти; 18) освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання. В ст. 52 Закону України «Про освіту» визначені учасники освітнього процесу, якими є: здобувачі освіти; педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; батьки здобувачів освіти; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти. Права та обов`язки здобувачів закріплені в ст. 53 цього Закону, серед яких визначенні такі зобов`язання: виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності), дотримуючись принципу академічної доброчесності, та досягти результатів навчання, передбачених стандартом освіти для відповідного рівня освіти; дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за його наявності). Пунктом 5.1. договору № 6812 сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Послуга навчання за другий, третій та першу половину четвертого року навчання замовником, відповідачем по справі, оплачена. Оплата навчання за другу половину четвертого курсу не здійснена, що відповідачкою та її представником не заперечується. Отже, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що договір не виконаний з вини замовника відповідачки по справі [PERSON] , оскільки за осінньо-зимову сесію IV-го курсу вона не сплачувала, так як виїхала за межі України і прийняла рішення не продовжувати навчання, про що вона зазначала у відзиві на позов. Виходячи з вимог ст. 903 ЦК України доводи відповідачки та її представника щодо неотримання [PERSON] освітніх послуг у другій половині 4-го курсу не мають правового значення. Доводи представника відповідачки щодо можливості позивачем розірвання договору внаслідок не проведення відповідачкою оплати у встановлений термін за четвертий курс навчання, суд не приймає до уваги, оскільки його наслідками є відрахування студента, яке має здійснюватися у відповідності до Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти № 245 від 15.07.1996 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1996 року за №427/1452. Перелік підстав для відрахування з вищого закладу освіти наведений у п.14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, серед яких: за власним бажанням. Як встановлено судом, відповідачка за осінньо-зимову сесію IV-го курсу вона не сплачувала, так як виїхала за межі України і прийняла рішення не продовжувати навчання, вона не зверталася до позивача із заявою про її відрахування за власним бажанням чи з будь-яких інших підстав. Вищезазначене у сукупності свідчить про те, що неможливість виконання договору виникла з вини замовника, а отже він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, оскільки інше не встановлено договором. Розрахована позивачем до сплати вартість навчання відповідно до умов договору у сумі 2444 гривень відповідачкою не спростована. Враховуючи, що неможливість виконати договір в повному об`ємі виникла з вини відповідачки, як замовника та зважаючи, що укладена сторонами угода припинена в установленому договором порядку 13 січня 2016 року, суд приходе до висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за навчання за другу половину четвертого курсу (за 2014-2015 навчальний рік) у розмірі 2444 гривень. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved