Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

25 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи утримання з дня подання позову. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01 липня 2015 року розірваний. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу надає, але не регулярно. Вона не працює, доглядає за дитиною, тому потребує допомоги відповідача та в інтересах дитини звертається з даним позовом до суду. Позивачка до судового засідання не прибула, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, однак надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, згоден сплачувати на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення сином трьох років. Відповідно до ч. 2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 49 Сімейного кодексу України дружині-матері мають бути створені у сім'ї умови для поєднання материнства із здійсненням нею інших прав та обов'язків. За положеннями ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що з шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01 липня 2015 року, що набрало законної сили 14 липня 2015 року. Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 12 січня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 51. Батьком дитини у свідоцтві зазначений відповідач. Згідно довідки № 69, виданої 24 серпня 2015 року Житлово - будівельним кооперативом «Травневий», позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А також, відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст. 84 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] аліменти на її користь, на її утримання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 25 серпня 2015 року і до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 75, 84 СК України,

Outcome: approved