Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

26.04.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, укладеним 12.02.2016 р. між ним та [PERSON] , у якому, з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 121200,00 грн., проценти в сумі 59784,75 грн., інфляційні втрати в сумі 53085,60 грн., три проценти річних в сумі 11451,21 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2455,22 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.02.2016 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 121200,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 12.07.2016 р. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу повернуті не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором позики в сумі 121200,00 грн., процентів в сумі 59784,75 грн., інфляційних втрат в сумі 53085,60 грн., трьох процентів річних в сумі 11451,21 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2455,22 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. Ухвалою від 16.05.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 11.09.2019 р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог від 05.09.2019 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 12.02.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 121200,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказані грошові кошти до 12.07.2016 р. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що отримані грошові кошти відповідач у визначений в договорі позики строк не повернув, в результаті чого станом на 05.09.2019 р. має заборгованість перед позивачем в сумі 121200,00 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, оскільки в укладеному між сторонами договорі не встановлений розмір проценті, тому позивачем проведено розрахунок процентів від суми позики згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, які за період з 13.07.2016 р. по 05.09.2019 р. складають 59784,75 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку позивача, доданого до позовної заяви, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання в сумі 121200,00 грн. за період з 13.07.2016 р. по 05.09.2019 р. інфляційні втрати складають 53085,60 грн., а три проценти річних складають 11451,21 грн. За таких обставин, оскільки 12.02.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 121200,00 грн., проценти в сумі 59784,75 грн., інфляційні втрати в сумі 53085,60 грн. та три проценти річних в сумі 11451,21 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2455,22 грн., що підтверджуються квитанціями, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн., що підтверджуються договором про надання правової допомоги, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, актом приймання-передачі наданих послуг, рахунком на оплату та квитанцією, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 259976,78 грн. (121200,00 грн. + 59784,75 грн. + 53085,60 грн. + 11451,21 грн. + 2455,22 грн. + 12000,00 грн.).

Outcome: approved