Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

26 вересня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини була залишена без руху ( а. с. 14-15 ). На виконання ухвали від 28.09.2018 року [PERSON] надала до суду доопрацьовану позовну заяву, яка отримана судом 17.10.2018року за вх. № 33286 ( а. с. 18 ). В уточненій позовній заяві позивачка [PERSON] просила суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною 23 річного віку ( до закінчення навчання ). Допустити суми у межах платежу за один місяць негайному виконанню ( а. с. 19-20 ). Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала виходячи з наступного. З відповідачем - [PERSON] вона перебувала в шлюбних відносинах з 02.09.1995 року по 21.07.2010 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду. Відданого шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Утримує дитину лише вона на свої кошти та на аліменти, які стягувалися з відповідача за рішенням суду. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця. Їх дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Враховуючи досягнення дитиною повноліття, виплата аліментів на її утримання припинена, і враховуючи незначний розмір її заробітку, коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач працює, одержує заробітну плату, у зв'язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Ухвалою судді 18 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 24-25 ). В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, разом із уточненою позовною заявою, в якій просила розгляд справи здійснити без її присутності та задовольнити позов у повному обсязі ( а. с. 21 ). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки [PERSON] визнав частково. Просив суд врахувати те, що він вдруге одружений та у нього є дитина, яка хворіє, мати пенсійного віку та його дружина є сиротою. Також, наголосив, що його донька [PERSON] навчається на бюджеті. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу ( а. с. 10 ). 22 липня 2010 року шлюб між подружжям було розірвано, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу ( а. с. 11). Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, Серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому від 20 вересня 2000 року, актовий запис № 343, де батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 10 ). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). З довідки за вих. № 120/8-1234 від 11 вересня 2018 року, яка видана Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця [PERSON] вбачається, що остання дійсно є студентом 2 курсу 6 групи медичного факультету № 4 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця ( очна форма навчання ). Термін закінчення університету 2023 рік ( а. с. 12 ). Встановлено, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку та не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, яка продовжує навчання. Відповідач [PERSON] працює, одержує заробітну плату, у зв'язку з чим має можливість утримувати дитину. Посилання відповідача [PERSON] в судовому засіданні не те, що його дружина є сиротою, на його утриманні знаходиться дитина від даного шлюбу, яка хворіє, його мати пенсійного віку та те, що донька [PERSON] навчається на бюджеті, то такі посилання відповідача не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки, мати відповідача, яка є людиною пенсійного віку, отримує пенсію, щодо хвороби дитини, то відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу з цього приводу, як і доказу щодо навчання доньки [PERSON] на бюджеті. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідача [PERSON] жодних клопотань на адресу суду не надходило так і жодних належних та допустимих доказів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] визнав частково. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнають учасника справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставини або добровільності їх визнання. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та батька, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки [PERSON], [INFO], на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2018 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved