Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

24 січня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], у якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Крім того, просила призначити фіксовану суму 1060 грн. щомісяця на розвиток здібностей дитини, та харчування в школі, що складає 50% від суми на додаткові витрати, які вона щомісяця сплачує. Призначити фіксовану суму 3000 грн. на відпочинок та оздоровлення дитини, яка має сплачуватись одноразово кожного року у червні місяці до набуття повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що самостійно виховує спільну з відповідачем доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 квітня 2006 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку. На даний час вона винаймає однокімнатну квартиру у якій проживає разом з донькою. Донька відвідує пять разів на тиждень репетиторів з навчання. Крім того, вона забезпечує всі роки дитині відпочинок, сплачує харчування у школі та додаткові витрати на розвиток здібностей дитини. Розмір її заробітної плати не може задовольнити необхідне утримання та потреби неповнолітньої доньки. Відповідач участь у додаткових витратах не приймає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду повідомила, що відповідач вихованням дитини не займається, школу не відвідує, лише інколи зустрічається з донькою. Рішенням суду стягнуто аліменти у розмірі 1/6. В шлюбі з відповідачем не перебувала. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував лише проти збільшення розміру стягнених з нього аліментів з 1/6 частини до ј частини. Зазначив, що придбав ноутбук для дочки. Дитина відмовляється відпочивати з ним на морі, в нього доволі висока заробітна плата і аліментів у розмірі ј частки буде достатньо для забезпечення потреб дочки. Дослідивши докази в сукупності, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.7/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 квітня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.3/. Як вбачається з довідки (про склад сімї та реєстрацію) від 22.01.2019 року /а.с. 9/ неповнолітня [PERSON] зареєстрована разом з матірю [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 180 СК\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст.\~181\~СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181\~СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1\~ст. 182 СК України). Відповідно до\~ст. 192 СК\~України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобовязаний зясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, зміни, які відбулися - погіршення чи поліпшення їх здоровя, зміни матеріального та сімейного стану та інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК України в редакції Закону №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини змінився мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, а також, приймаючи до уваги рівний обовязок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача, щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд зазначає наступне. Питання додаткових витрат на утримання дитини врегульовано ст. 185 СК України, зазначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто питання додаткових витрат на утримання дитини у разі спору вирішується рішенням суду, а не шляхом збільшення розміру аліментів. Тобто, за змістом даної норми закону додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач просила\~стягнути фіксовану\~суму у\~розмірі 1060\~грн.\~щомісяця на\~розвиток здібностей\~дитини та\~3000\~грн.\~на відпочинок\~одноразово кожного\~року в\~червні місяці,\~проте з чого виходила позивачка, визначаючи зазначені суми суду не зрозуміло, оскільки ані розрахунків, ані жодних інших доказів на підтвердження саме таких сум матеріали справи не містять. Тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі\~768,40 грн. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).\~\~\~

Outcome: approved