overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 25 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень та на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав частково. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою. Ці обставини визнаються учасниками процесу та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також, згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання сина та її утримання, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина та 100 грн. щомісячно на її утримання. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

25 липня 2014 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 04.12.1999 року. Від шлюбу з відповідачем мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час в судді знаходиться позовна заява про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомоги своєї не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 25 липня 2014 року та до досягнення повноліття дітьми. В судове засідання сторони не явились, про слухання справи сповіщенні належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.11,16). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.5). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.6). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні інші діти, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

25 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-5). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 квітня 2012 року. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 28 квітня 2012 року під актовим записом №114 між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить позов розглянути за його відсутності (а.с.17). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 28 квітня 2012 року під актовим записом №114 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

25 липня 2014 року до суду подано цей позов. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги посилаючись на те, що відповідач, який є батьком малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не відвідує дітей по місцю їх проживання та перебування в дитячому садочку, не спілкується з ними. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову. Висловлювався на адресу позивачки нецензурними і брутальними словами, на зауваження головуючого не реагував. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала. Представник служби у справах дітей - Цимбалюк Олена Вікторівна вважає, що було б доцільним дати відповідачу ще одну можливість піклуватися про дітей. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не приймає участі у її вихованні та утриманні, не відвідує дітей по місцю їх проживання, не турбується про їх фізичний, моральний та духовний розвиток, ніякого зв'язку з дитиною не підтримує, проживає за адресою с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. За наведених обставин у суду немає підстав ставити під сумнів доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який не оспорив встановлені факти та не надав докази, які спростовують заявлений позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

25 липня 2014 року за цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання Сватівський районним судом Луганської області було винесено рішення, яким суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі. Але при постановлені рішенням судом не було вирішене питання про порядок стягнення судового збору з відповідача. Враховуючи те, що ця позовна вимога була досліджена у судовому засіданні, є докази її обґрунтованості, але по ній не було ухвалено рішення, суд виносить додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

25 липня 2014 року заявник звернулася з даною заявою до суду, мотивуючи її тим, що в даний час вона має намір зареєструвати свій шлюб з громадянином [PERSON] Однак, не може цього зробити, тому що не досягла 18-річного віку. Перенесення реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану до досягнення нею вісімнадцятирічного віку вкрай небажане та може негативно вплинути на подальше її життя. Згідно з довідкою Локачинської ЦРЛ від 23.07.2014 року заявник вагітна. Просить надати їй право на реєстрацію шлюбу. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і пояснила, що вона має намір одружитись з [PERSON] Зареєструвати шлюб не можуть, тому що вона не досягла шлюбного віку. На даний час вона є вагітною і просить надати право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON], яка являється матір'ю заявника, заяву підтримала також і просить надати її дочці право на шлюб. [PERSON] не заперечує щодо задоволення заяви і просить надати заявнику право на шлюб із ним. Заінтересована особа представника відділу РАЦСУ також не заперечує щодо задоволення заяви. Судом встановлено, що заявник не досягла шлюбного віку, що підтверджується паспортом, з якого вбачається що вона народилася [INFO] (а.с.3). Відповідно до довідки Локачинської ЦРЛ від 23.07.2014 року [PERSON] є вагітною (а.с. 4). Заінтересовані особи не заперечують щодо задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно із ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Вищенаведені обставини свідчать про те, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, її матір також не заперечує щодо надання її дочці такого права, особа, право на шлюб з якою надається судом, заяву підтримує і просить її задовольнити. Таким чином, суд, вважає, що заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

25 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 27 серпня 2011 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Шлюб перший, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з 24 червня 2014 року по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, різності характерів. Вважає, що збереження шлюбу не має сенсу. На примирення не згоден, майновий спір щодо спільно нажитого майна між ними відсутній, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач, будучи повідомленою про дату, місце та час слухання справи, до судового засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд розглядає справу за її відсутності та на підставі ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27 серпня 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 678 в свідоцтві про одруження серії [NUMBER], виданому повторно 22 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Судом встановлено, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені, майновий спір між сторонами відсутній. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

25 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь, на утримання сина, [PERSON], [INFO] аліменти. Посилалась на те, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьком зазначений [PERSON] за їхньою спільною заявою, поданою до органу РАЦС, на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, який визнав себе батьком [PERSON] З липня 2014 року вони з відповідачем проживаю окремо, подружні стосунки фактично розірвані. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення повнолітня дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та вона сама утримує і виховує його. В зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. За спільною заявою сторін, поданою до органу РАЦС, на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наявні обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

25 липня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя, побутові питання, тощо. Сторони не проживають разом з 25 березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2012 року, зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 262, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, змінити на дошлюбне, а саме: «[PERSON]». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому даний підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

25 липня 2014 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1982 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені через зловживання відповідачем спиртних напоїв. У зв'язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а. с. 3-4). Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути дану цивільну справу без її участі (а. с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 січня 1982 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 143, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 8, 9). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище відповідачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити, а саме: «[PERSON]». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

25 липня 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 06 травня 1978 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 47. Від проживання з відповідачем неповнолітніх дітей не має. До липня 2011 року проживали однією сім'єю, але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносин по причинах, що відповідач на протязі останніх п'яти років сімейного життя зловживав спритними напоями, вчиняв сварки , матеріально сім'ю не утримував. Між подружжям не було порозуміння та поваги один до одного. Вважає, що фактично сторони припинили сімейно - шлюбні відносини і не мають намір їх поновлювати. Примирення між сторонами також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб позивач розриває вперше. Матеріального спору між сторонами на даний час не існує. Відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС тому з цим позовом позивач вимушена звертатися до суду. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 травня 1978 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 47. До початку слухання справи від сторін надійшли письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, відповідач позовні вимоги визнав(а.с.9-10). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 1978 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 47 (а.с.5). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved