overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

26 листопада 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 січня 2000 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, в подальшому в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2000 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу шестимісячного строку наданого судом на примирення позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

26 листопада 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. Проти позову не заперечував. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції 15.11.2005 року, актовий запис № 861, [PERSON] народилася [INFO] року, батьком дитини є [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір»ю - [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює і має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

26 листопада 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 08 березня 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2007 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Відповідач з родиною не проживає (а.с. 4) і не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

26 листопада 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. 27.07.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі РАЦС Овідіопольського райуправління юстиції Одеської області, актовий запис №95. У сторін від спільного життя є: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 27.07.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі РАЦС Овідіопольського райуправління юстиції Одеської області, актовий запис №95. У сторін від спільного життя є: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дітей та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

26 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 08 березня 2007 року у виконкомі Зорянської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 2, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 березня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконкомом Зорянської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС по м.Костянтинівка Донецької області (а.с.8). З жовтня 2013 року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

26 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з підстав відсутності взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2014 року розірвано шлюб, зареєстрований 11 березня 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №77. 09 вересня 2014 року відповідачка звернулася до Центрального районного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, де було б зазначено, що після розірвання шлюбу їй присвоїти прізвище «[PERSON]». Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

26 листопада 2013 року помер [PERSON], який проживав в [INFO] (Ксерокопія свідоцтва про смерть від листопада 2013 року Серія І-ЖД № 359673 додається). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 2,98 га, розташовану на території Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області (Державний акт Серія І-ОД №052007 від 23 грудня 2003 року), яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], так як до дня її смерті проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою по вул. Ю. Гагаріна буд.38, с. Агафіївка Любашівського району Одеської області. Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування у шлюбі з померлим, посилаючись на те, що в лютому місяці 2017 року вона звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, на що нотаріус їй повідомила, що відкрита спадкова справа № 102/2014 року, але видати свідоцтво не є можливим, у звязку з розбіжностями, а саме у свідоцтві про смерть та інших документах померла мама записана [PERSON], а у свідоцтві про шлюб з померлим [PERSON] та у свідоцтві про народження спадкоємця мати записана як [PERSON], тож їй необхідно звернутися до суду з питання встановлення факту шлюбних відносин між спадкодавцем [PERSON], померлим 26.11.2013 року та [PERSON], померлою 11.04.2005 року, для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Ця обставина унеможливлює надання їй свідоцтва на право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, а саме, право власності на земельну ділянку площею 2.98 гектарів на території Агафіївської сільської ради. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви слухати справу в їх відсутність та про те, що проти задоволення заяви не заперечують (а.с. 12-14). Шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб заявиці та довідкою Агафіївської сільської ради № 133 від 01.03.2017 року (а.с.7-10). Із повідомленням нотаріуса (а.с.5) видно, що встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини і тому має для неї юридичне значення. На підставі викладеного заява підлягає задоволенню повністю згідно ч.2 п 5 ст. 234,ст. 235 та 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

26 листопада 2013 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі довіреності Рошульська Т.П. звернулася до Балаклавського районного суду міста Севастополя із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 155408 гривень 62 копійки. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким банк зобов'язався надати відповідачу у кредит грошові кошти, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за його користування, проте таких обов'язків він у порядку, встановленому договором, не виконав. У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. У відповідністю з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України представник ПАТ «Укрсоцбанк» надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності і не заперечувала проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

26 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля двох місяців, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Вони не мають спільних поглядів на події, які відбуваються на південному сході держави. Сторони у судове засідання з'явилися і наполягали на задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 17.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВДРАЦС Піщанського РУЮ Вінницької області 17.07.2005 року; від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими тим же органом. У судовому засіданні позивач підтвердив, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як два місяці. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю і також просила про їх задоволення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Окрім того, позивач просив визначити місцем проживання дітей у себе. Аргументував дану вимогу тим, що він має більш вагомий і постійний заробіток. Діти проживають разом із ним фактично. Діти є хлопчиками і він більше розуміється із ними. Батьком дітей указаний позивач. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Виходячи з наведеного суд задовольняє вимоги позивача і в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

26 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його баба, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району. Протягом шести місяців він звертався до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа - оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою голова Павлівської сільської ради Мельник В.С. повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

26 листопада 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 07 вересня 1991року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Іванівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом сімейного життя відносини між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, бійки. Відповідач постійно наносить їй тілесні ушкодження, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; судові витрати покласти на неї. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.12.2014 року, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 1991 року. Реєстрація шлюбу проводилась Іванівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 13 (а.с.7). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча і проживають разом, на примирення позивачка не згідна, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved