Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

25.08.2015 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просив суд: стягнути на його користь з відповідача [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в розмірі 46000 гривень; витрати від інфляції в розмірі 16151 гривня 36 копійок, пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 2 гривні 50 копійок, три відсотки річних в розмірі 748 гривень (а.с.1-8). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24.11.2014 між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1614326-02-10-01, згідно умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 03.01.2015 в м.Борисполі на вул.Дзержинського, 203, застрахований автомобіль під керуванням позивача потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої отримав механічні пошкодження, чим власнику автомобіля завдані матеріальні збитки. Позивач стверджує, що на місце дорожньо-транспортної пригоди були викликані працівники ДАІ, представник страхової компанії, де аварійному комісару позивачем було написано заяву на виплату страхового відшкодування. Позивач зазначає, що в період від дня ДТП по травень, ним були подані відповідачу усі інші необхідні документи, в тому числі лист від банку вигодонабувача, рахунок, квитанцію і акти виконаних робіт з СТО. 19.06.2015 представник позивача отримав лист відповідача, датований 18.06.2015, про відмову у виплаті страхового відшкодування, в якому зазначено, що виплати страхового відшкодування не здійснювалась у звязку з ненаданням страхувальником усіх необхідних документів компетентних органів, визначених п.15.7.1, 15.8 Договору добровільного страхування наземного транспорту №1614326-02-10-01 від 24.11.2014, а саме: документу, що підтверджує проходження медичного огляду для встановлення вживання психоактивної речовини та стану спяніння, засвідчений у встановленому порядку, чим. На думку відповідача були порушені умови п.9.5, 17.15 Договору. Позивач вважає відмову протиправною, стверджує, що позивач з формальних причин відмовляє у виплаті страхового відшкодування, не наводячи жодних доказів, що він був нетверезим, а також, що зазначені відповідачем документи у нього раніше не витребовувались, а зазначений протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння не складався, а тому не міг бути наданий відповідачу. Він звертає увагу, що відповідач в порушення вимог п.9.5 Договору протягом 30 календарних днів з моменту настання страхового випадку мав виплатити страхове відшкодування, або відмовити в його виплаті, тоді як відповідач відмовив у виплаті після спливу шести місяців. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що в порушення умов договору, не пізніше 04.02.2015 відповідач не виплатив страхове відшкодування в сумі 46000 гривень, а також відповідно до ст.625 ЦПК України та ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», п.13.1 Договору відповідач у звязку з порушенням грошового зобовязання та умов договору повинен сплатити витрати від інфляції в розмірі 16151 гривня 36копійок, пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 2 гривні 50 копійок, три відсотки річних в розмірі 748 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, а також пояснив, відразу після ДТП з відома відповідача вартість відновлювального ремонту була встановлена на спеціалізованій СТО та складала 52000 гривень. Оскільки відповідач тривалий час не виплачував страхового відшкодування, він за власні кошти провів ремонт пошкодженого автомобіля на іншій СТО і розмір його витрат на ремонт склала 46000 гривень, про що він в травні 2015 року надав відповідні документи до страхової компанії. Йому також відомо, що Банк вигодонабувач направив відповідачу листа, відповідно до якого не заперечував проти виплати позивачу страхового відшкодування. Представник відповідача [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» позовні вимоги не визнав, повністю підтримав надані суду письмові заперечення проти позову (а.с.73-77). Так, відповідач стверджує, відповідно до акту, складеного уповноваженою особою на місці події, вказано, що представником страховика страхувальник направлявся на огляд в наркодиспансер, на якому міститься підпис страхувальника, що свідчить про те, що позивач був ознайомлений з вимогою представника страховика, а тому відповідно до вимог п.14.3 Договору був зобовязаний протягом 2-х годин з моменту ДТП пройти медичний огляд на предмет алкогольного, наркотичного або токсичного спяніння в закладах охорони здоровя. Відповідач звертає увагу, що відповідно до п.15.8 Договору страховик має право вимагати від страхувальника надання інших документів про причини і обставини настання страхового випадку (за умови, що ці документи перебувають у страхувальника або у останнього є можливість їх одержати, якщо відсутність цих документів у страховика робить доля нього неможливим (або вкрай складним) визначення факту настання страхового випадку або розміру заподіяних збитків. Відповідач стверджує, що ігнорування позивачем розділів 14,15 Договору позбавило можливості страховика встановити істотні обставини страхового випадку, а саме переконатись, чи керував страхувальник в стані алкогольного, токсичного, наркотичного спяніння, або під дією медичних препаратів, протипоказаних при керуванні транспортним засобом, що в своє чергу є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідач також звертає увагу, що вигодонабувач за договором ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» не уповноважував позивача на отримання страхового відшкодування. Представник залученої до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду було повідомлено належним чином, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторонам та їх представникам судом було розяснено, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. В тому числі розяснено, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2014 року між відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та позивачем [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №1614326-02-10-01, згідно умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER] (а.с.11-16,78-83). З наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААЕ 041243 від 21.11.2012 встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить позивачу [PERSON] (а.с.50). Згідно з постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2015 року (а.с.22) встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.01.2015 року о 08 год. 20 хв. водій [PERSON] в м.Борисполі по вул.Дзержинського, керуючи автомобілем [NUMBER], будучи неуважним та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно довідки виданої ВДАІ з обслуговування м.Бориспіль та Бориспільського району підпорядковане УДАІ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження: деформовано ліві передні та задні двері, лівий поріг, дах автомобіля, ліва центральна стійка, переднє ліве крило, арка лівого заднього колеса; розбито скло лівих передніх та задніх дверцят, декоративні накладки лівих дверцят ( а.с.20). Відповідачем визнано той факт, що позивачем [PERSON] були надані наступні документи: заява про виплату страхового відшкодування від 05.01.2015; пояснювальна записка від 03.01.2015; копія чеку про проходження перевірки на стан спяніння на алкотестері Драгер від 03.01.2015; копії паспорту, водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 05.01.2015, копія рахунку №47 від 22.05.2015, підготовленого ФОП [PERSON]; копія рахунку №46 від 09.04.2015, підготовленого ФОП [PERSON], наданий 21.05.2015; копія квитанції №634659 від 25.05.2015; копія акту здачі-прийому виконаних робіт від 25.05.2015, що також підтверджується листом відповідача від 15.09.2015 №3900 (а.с.70). За змістом вказаного листа також встановлено, що в матеріалах страхової справи також містяться документи компетентних органів: довідка з переліком пошкоджень від 03.01.2015; довідка №9484147 з зазначенням інформації про учасників ДТП від 08.01.2015. Крім того, згідно з довідкою №9484147 про дорожньо-транспортну пригоду за результатами перевірки на стан спяніння, яка здійснювалась працівниками міліції, перевіркою водія [PERSON] встановлено стан - тверезий (а.с.115-115). Згідно з дослідженими в судовому засіданні копію рахунку №46 від 09.04.2015 ФОП [PERSON], (а.с.23), рахунку №47 від 22.05.2015 ФОП [PERSON], копією акту здачі-прийому виконаних робіт від 25.05.2015 (а.с.71-72), які надавались позивачем відповідача, вартість проведеного ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 46000 гривень, що були сплачені ним згідно з квитанцією №634661 від 25.05.2015 (а.с.51), яка також була надана відповідачу, що підтверджується вищенаведеним листом відповідача від 15.09.2015 №3900 (а.с.70). Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; За змістом ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.1 ст.991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. За змістом ч. 2 та 3 вказаної статті договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Аналогічні за змістом положення щодо підстав відмови у виплаті страхового відшкодування містяться в ст.26 Закону України «Про страхування». Як встановлено, відповідач в листі від 18.06.2015 за №2720/628840 повідомив позивачу про те, що виплата суми страхового відшкодування по події за участю автомобіля [NUMBER], яка відбулася 03.01.2015 о 08.10 за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Дзержинського, 203, в результаті якого ЗТЗ було пошкоджено, не здійснюється, у звязку з ненаданнями ним усіх необхідних документів компетентних органів, визначених п.15.7.1, 15.8 Договору добровільного страхування наземного транспорту №1614326-02-10-01 від 24.11.2014 року, а саме: документ, який підтверджує проходження медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, засвідчений у встановленому порядку. Та, як зазначено в листі відповідача, на підставі викладеного,

Outcome: partial