Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

26 жовтня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з 1999 року відповідач за зареєстрованим місцем проживання фактично не мешкає. Зміна прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулася внаслідок укладення відповідачем шлюбу з [PERSON] Після того, як [PERSON] виповнилося півтора роки, відповідач залишила малолітню доньку на виховання позивача і до цього часу вона проживає з нею однією родиною. [PERSON] та утриманням неповнолітньої [PERSON], яка з 01 вересня 2015 року є студентом Дніпропетровського державного аграрного економічного університету, займається [PERSON] Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, схильна до зловживання спиртними напоями, власного житла не має, місце роботи та місце постійного проживання відсутні, життям неповнолітньої доньки [PERSON] не цікавиться, матеріально її не утримує, чим самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, згідна на заочний розгляд. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечують, згідна на заочний розгляд. За відомостями Межівського районного сектору ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] 29 вересня 1998 року зареєстрована у встановленому законом порядку по [ADDRESS] В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був двічі повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області 11 вересня 1998 року, актовий запис №76, матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], записана [PERSON] Згідно ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно заяви, написаної в присутності головного спеціаліста з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації [PERSON], [PERSON], [INFO], просить позбавити її матір [PERSON], [INFO], батьківських прав, оскільки остання її вихованням та навчанням не займається, матеріально не утримує. Матеріальним забезпеченням та вихованням займається її бабуся [PERSON] Згідно довідки директора РКЗО «Новопідгородянська СЗШ I-III ступенів» №100 від 07 липня 2015 року, відповідач [PERSON] матеріально доньку [PERSON] не забезпечує, власного житла та місця роботи не має, за час навчання у школі лише декілька раз була присутня на батьківських зборах. Після закінчення школи ніякої участі у долі доньки не приймає. [PERSON] займається бабуся [PERSON] та тітка [PERSON], завдяки чому неповнолітня [PERSON] має змогу навчатися у ВНЗ в м.Дніпропетровська. Характеристикою випускниці районного комунального закладу освіти «Новопідгороднянська середня загальноосвітня школа I-III ступенів» від 15 жовтня 2015 року №100 підтверджується, що мати належної уваги навчанню та вихованню не приділяла, проживала в іншому населеному пункті, матеріально забезпечувала дитину бабуся [PERSON] та тітка [PERSON] Відповідач приїжджала один раз на рік, за час навчання в даній школі [PERSON] взагалі не проживала з матір'ю, іноді на вихідні їздила в гості. Довідкою Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету №368 підтверджується, що [PERSON] являється студентом зазначеного навчального закладу, першого курсу факультету обліку та фінансів, навчається на денному відділенні контрактної форми навчання. Згідно акту обстеження умов проживання від №101 від 15 жовтня 2015 року, обстежено умови проживання [PERSON] по [ADDRESS], за результатами якого встановлено, що для дитини створені належні умови для виховання, навчання та її відпочинку. Про матеріальне забезпечення [PERSON] дбає бабуся [PERSON] та тітка [PERSON], мається присадибна ділянка для вирощування овочів, утримують господарство (кури, гуси, корова, кози). Комісія дійшла висновку, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню та забезпечення доньки, про навчання та виховання [PERSON] дбають бабуся та тітка. Письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує, самоусунулася від виховання доньки [PERSON], яка проживає в родині бабусі [PERSON], з якою спостерігаються теплі та дружні відносини між ними. Висновком служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №263 від 23 жовтня 2015 2015 року, вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №04 від 16 жовтня 2015 року, вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] для встановлення правового статусу дітям позбавлених батьківського піклування. Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №1452 від 16 жовтня 2015 року, підтверджується, що до складу сім'ї позивача входить онука [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, і як наслідок необхідність застосування до неї на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved