Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

24.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача ПрАТ «Пласт» на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум у розмірі 203\~222,14 грн. за період затримки з 26.06.2018 р. по 02.10.2019 р. (день фактичного повного розрахунку боржника з виплати заробітної плати позивачу), оскільки рішенням суду, що набрало законної сили та було виконано боржником 02.10.2019 р., вже стягнуто середній заробіток за період з 06.02.2018 по 25.06.2018 р. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог вказував, що у період з 01.01.2017 р. по 05.02.2018 р. працював у ПрАТ «Пласт» на посаді начальника служби охорони праці, з якої був звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні підприємство не виплатило належну йому заробітну плату, у зв`язку із чим він звертався до суду за захистом своїх трудових прав. Рішенням суду від 25.06.2018 року, що набрало законної сили, було стягнуто з ПрАТ «Пласт» на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 205\~791,81 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.02.18 по 25.06.18 у сумі 59883,64 грн. Вказане рішення суду було фактично виконане ПрАТ «Пласт» 02.10.2019 року в порядку примусового виконання. Таким чином повний розрахунок по заробітній платі позивачу було здійснено ПрАТ «Пласт» лише 02.10.2019 р. З метою достягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 26.06.2018 р. по 02.10.2019 р. (день фактичного повного розрахунку боржника з виплати заробітної плати позивачу) - позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.10.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження, призначено перше судове засідання, надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Позивач [PERSON] 28.11.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ПрАТ «Пласт» у судове засідання 03.12.2019 р. не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов, а також інших заяв від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 р. № 554/4009/18-ц, що набрало законної сили, стягнуто з ПрАТ «Пласт» на користь [PERSON] (позивач у справі, що розглядається) заборгованість по заробітній платі у сумі 205791,81 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 59883,64 грн. за період з 06.02.2018 по 26.06.2018 р. Також, судом встановлено, що вказане рішення суду перебувало на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області (ВП № 60132000). Постановою старшого державного виконавця Ніколенка С.В. від 16.10.2019 року вказане виконавче провадження закрито на підставі п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним стягнення заборгованості. Державним виконавцем встановлено, що заборгованість стягнуто та перераховано стягувачу в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 3487 від 02.10.2019 р. Факт затримки розрахунку роботодавця по заробітній платі позивачу [PERSON] при звільненні з ПрАТ «Пласт» встановлений рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 р. № 554/4009/18-ц, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. День фактичного розрахунку роботодавця ПрАТ «Пласт» перед [PERSON] встановлений вищевказаною постановою державного виконавця 02.10.2019 р. Оскільки вказаним вище рішенням суду, що фактично було виконане ПрАТ «Пласт», було стягнуто середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати позивачу за період з 06.02.18 по 25.06.2018 р., - позивач має право на достягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 26.06.2018 р. по день фактичного розрахунку з виплати заробітної плати, тобто по 02.10.2019 р. включно. Загальна кількість робочих днів за цей період становить - 319 днів. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Середня заробітна плата позивача за останні два місяці складає 13059,72 грн., середньоденна заробітна плата складає 637,06 грн., згідно з розрахунком. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, сума середнього заробітку за час затримки за період затримки з 26.06.2018 по 02.10.2019 р. складає 203\~222,14 грн., з розрахунку: 319 (робочих днів за вказаний період) х 637,06 грн. (середньоденна заробітна плата за останні два місяці). Таким чином, заявлена позивачем сума середнього заробітку за час затримки за вказаний період є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 6 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~032,22 грн. (1 відсоток від ціни позову 203222,14 грн.).

Outcome: approved