Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

25 квітня 2018 року Публічне Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27 листопада 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №703, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 160000,00 грн на придбання квартири, зі сплатою 20,5% річних за користування кредитом, в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, з остаточним поверненням кредиту не пізніше 25.06.2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір поруки від 27.11.2012 року, згідно якого остання поручилась перед кредитором боржника [PERSON] за виконання нею свого обов'язку щодо повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій. У зв'язку із невиконанням взятих зобов'язань на адресу позичальника та поручителя були направлені листи з метою досудового врегулювання спору та повідомлено про необхідність усунення порушень умов кредиту. Зобов'язання щодо погашення заборгованості виконані не були, тому станом на 12.04.2018 року виникла заборгованість, яка становить 313 655,66 грн та складається з: боргу за кредитом - 142 628,49 грн; відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 11.04.2018 в розмірі 112 963,39 грн; інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 року по лютий 2018 року - 13 266,22 грн; інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків з серпня 2014 року по лютий 2018 року - 36 420,90 грн; 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2011 по 11.04.2018 - 2264,11 грн; 3% річних за прострочення сплати відсотків за кредитом за період з 01.08.2014 по 11.04.2018 - 6112,55 грн; Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також просить покласти на них судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 27 листопада 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір №703, згідно якого позичальник отримала грошові кошти в розмірі 160 000,00 грн на придбання квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5% річних, з остаточним терміном повернення не пізніше 25.06.2027 року (а.с. 9). Згідно копії договору поруки №1 від 27 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON], поручитель [PERSON] зобов'язалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. У разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами договору відновлювальної лінії в порядку, передбаченому цим договором. (а.с.48). У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим договором на один календарний місяць. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором №703 від 27 листопада 2012 року, внаслідок чого станом на 12.04.2018 року виникла заборгованість яка становить 313 655,66 грн та складається з: 142 628,49 грн - боргу по кредиту строковому; 112 963,39 грн - відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 11.04.2018 року; 13 266,22 грн - інфляційних втрат банку з листопада 2014 року по лютий 2018 року за прострочення сплати кредиту; 36 420,90 грн - інфляційних втрат банку з серпня 2014 року по лютий 2018 року; 2264,11 грн - 3% річних за прострочення сплати кредиту з 03.11.2014 по 11.04.2018; 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 11.04.2018 в розмірі 6112,55 грн (а.с.5-8) 10 січня 2018 року на адресу відповідачів ПАТ «Державний ощадний банк України» направив вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором №703 від 27.11.2011 року, у якій звернувся до них із проханням погасити заборгованість перед банком у 30-денний строк з дня отримання повідомлення, але зазначені повідомлення не були доставлені у зв'язку з тим, що УДППЗ «Укрпошта» листом від 19 серпня 2015 року повідомило, що пересилання пошти до/з міст обласного значення та населених пунктів згідно переліку, до якого включено м.Луганськ, не здійснюється (а.с.53-55). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за договором №549 від 27.11.2012 року, в сумі 313 655,66 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з оригіналом платіжного доручення №3277706713 від 18 квітня 2018 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 4 704,84 грн (а.с.1). Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4 704,84 грн в рівних частках, з кожного по 1415,00 грн (4 704,84 грн/2 = 2352,42 грн) На підставі викладеного, ст. 526, 553,554, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved