Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

26.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з означеним вище позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.05.1976 року є власником будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований відповідач, який є членом його родини, однак не проживає у вказаному будинку з 2012 року без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере та взагалі їм не цікавиться. Зв`язок з відповідачем втрачено, про його фактичне місце перебування чи проживання нічого не відомо. Просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування будинком за адресою [ADDRESS] . Позивач та її представник адвокат Калімбет Т.А. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно з 2012 року відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.05.1976 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області у будинку [ADDRESS] станом 18.03.2019 року зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8), які є членами родини. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2012 року, необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір в дохід держави, оскільки позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи та на підставі ст.5 ч.1 п.9 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved