overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

24 вересня 2014 року помер [PERSON] брат заявника, після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем померлого за законом являється заявник- Турбікова В.П., яка фактично прийняла спадщину, однак не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б стверджували їх родинні відносини, як сестри та брата. В звязку з цим [PERSON] звернулася до суду, просить встановити, що вона являється рідною сестрою [PERSON], який помер 24 вересня 2014 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві, просить їх задовольнити та встановити, що [PERSON], [INFO] являється рідною сестрою [PERSON], який помер 24 вересня 2014 року. Представник Городоцької міської ради Хмельницької області [PERSON] заявлені вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] являється рідною сестрою [PERSON], який помер 24 вересня 2014 року. Заявник не має можливості оформити спадкові права після смерті брата [PERSON], що стверджується постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 травня 2015 року. Заявлені вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, визнані заінтересованою особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

24 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 14593 грн. 24 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконувала у зв'язку з чим станом на 30 червня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 14593 грн. 24 коп., з якої 11010 грн. 70 коп. - заборгованість по кредиту, 2161 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам, 250 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 671 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 7-8). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

24 вересня 2014 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість з оплати послуг за опалення місць загального користування в розмірі 1 700 грн. 00 коп. за період 01.12.2010 по 01.07.2014. В судове засідання представник позивача не з'явилась, але подала письмову заяву, в якій надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, про причини неявки суд не повідомила. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно особового рахунку, наданого КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], в даній квартирі встановлено індивідуальне опалення. Згідно п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Крім того, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовий наказ від 03.11.2011, яким з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 1098 грн. 88 коп., скасовано ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2011. Станом на 01.07.2014 року заборгованість відповідача за послуги ТОВ фірма «ТехНова» становить 1 700 грн. за період з 01.12.2010 по 01.07.2014 (а.с. 6-7). Отже, відповідачем порушено зобов'язання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з теплопостачання, а тому заборгованість в розмірі 1 700 грн. 00 коп. підлягає стягненню з неї на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

24 вересня 2015 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 29.06.2012 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двоє дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, з червня 2015 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, відповідачка змінила місце проживання окремо від позивача. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дітей залишити проживати з відповідачкою. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 червня 2012 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою (а.с.7, 8). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2015 року, вони проживають окремо, на примирення не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 29.04.2014р. померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. У встановлений законом шестимісячний строк він подав заяву до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Спичинецької сільської ради [PERSON] телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 29.04.2014р., відкрилась спадщина у виді Державного акту на право власності на земельну ділянку, яку позивач як єдиний спадкоємиць за заповітом має намір успадкувати, однак йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений, то з метою захисту майнових прав позивача необхідно визнати за ним право власності на Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ВН № 154927, виданого 06.05.2004р. Погребищенською районною державною адміністрацією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 жовтня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 23 грудня 2015 року провадження по справі було зупинене у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31 жовтня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Вказує, що з вини відповідача їхня сім»я розпалася, сторони проживають окремо, донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зараз вона перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Відповідач неналежно надає матеріальну допомогу на їхнє з донькою утримання, хоча працездатний, здоровий та має постійне місце роботи. Тому, просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON] та на своє утримання. Позивачка [PERSON] яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON], подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без нього, позов визнав частково у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, а на дружину погодився сплачувати по 300 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вона обґрунтовує свою заяву тим, що після смерті її чоловіка, [PERSON], залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого по вул.Чебоксарська,19 в м.Костянтинівка Донецької області. Вона є спадкоємцем за заповітом, спадщину фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і проживає у цьому будинку по теперішній час. Але вона не можу отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у заповіті на її імя, складеному чоловіком 14 вересня 1988 року, його прізвище вказано невірно, як [PERSON]. Тому, заявниця [PERSON] просила встановити факт належності її померлому чоловіку [PERSON] вказаного вище правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечує, та просив розглянути справу за його відсутності. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що судом встановлено, що заповіт, в якому зазначено, що він складений [PERSON], посвідчений 14 вересня 1988 року державним нотаріусом другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №1560, за життя належав [PERSON], який помер 5 березня 2015 року в м.Костянтинівка Донецької області. Цей факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між померлим [PERSON] та заявницею [PERSON]К.(а.с.9), копією домової книги (а.с.12), договором дарування будинку (а.с.17). Оскільки виправити допущену помилку в даний час не представляється можливим і вона є перешкодою в здійсненні права заявниці [PERSON] на спадщину, необхідно встановити факт належності її померлому чоловіку зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради, [PERSON], про визнання права власності наобєкт нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що 04.01.2012р. померла її мати, [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у виді ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Вінницька, 20, яку вона має намір успадкувати за заповітом. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Представник позивачки, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідачки, [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 04.01.2012р., була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Вінницька, 20, як спадкоємиця за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на ? ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Вінницька, 20 в м. Погребище Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

24 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради про визнання права у порядку успадкування, вказуючи, що 09.01.2000р. померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у виді частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Шевченка, 30, яку вона має намір успадкувати за заповітом. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивачки, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника Погребищенської міської ради, не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 09.01.2000р., була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Шевченка, 30, як спадкоємиця за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Шевченка, 30 в м. Погребище Вінницької області.

Outcome: approved