Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

24 квітня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 лютого 2000 року між нею та відповідачем був укладений щлюб, зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Він постійно перебуває на заробітках. Наявні складнощі у спілкуванні призвели до неприязних відносин. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага та довіра. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, а формальна реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2000 року Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 3. 04 вересня 2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить розірвати шлюб. 04 серпня 2017 року відповідач подав до суду клопотання про те, що в судове засідання з'явитись не зможе, оскільки перебуває на заробітках за кордоном, у зв'язку з чим просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, вважає, що примирення з відповідачем є неможливим. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони з 20 лютого 2000 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 114064 від 12 січня 2017 року (а.с.3). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4,5). Подружнє життя сторін не склалося. Наданий судом строк на примирення сторін позитивних результатів не дав. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі в розмірі 640 грн.

Outcome: approved