Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

24 червня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною був вчинений виконавчий напис № 51493, яким на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» стягнуто з позивача заборгованість в розмірі 58170,00 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням чинного законодавства. Окрім того, посилався на те, що з наданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не можливо встановити безспірність вимог ТОВ «Веллфін» до [PERSON] . На підставі викладеного просив суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2021 р. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 51493, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною (а.с. 106,107). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року по справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, вказаною ухвалою витребувані необхідні документи (а.с. 94,95). 22.07.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначено, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 113). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано. Відповідач Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано. У зв`язку з чим, суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - приватний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєв В.С. у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 124,125). Дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного. 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києва-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис реєстровий № 51493, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 686055, укладеним ним із ТОВ «Веллфін», а саме заборгованість у сумі 57420,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 53920,00 грн., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 750,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 січня 2019 року по 01 березня 2020 року (а.с. 40). На підставі вказаного виконавчого напису Державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєвим Владиславом Сергійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 65783719 з примусового виконання виконавчого напису №51493 виданий 24.05.2021 року та 14.06.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яким є [PERSON] , у розмірі 64256 гривень (а.с. 41,42). Так, за правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Крім того, законом передбачена процедура судового контролю за результатами вчинення нотаріусами виконавчих написів, тому при встановлені в судовому порядку, що сума заборгованості запропонована до стягнення не є безспірною, виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а кредитор набуває права на стягнення заборгованості шляхом звернення до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Отже, викладене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду із позовною заявою у розмірі 908 грн.

Outcome: approved