overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 26 липня 2003 року у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 23 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Сім'я розпалась по тій причині, що вони із відповідачем різні за характером люди, не розуміли та не поважали один одного, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, між ними була відсутня взаємоповага один до одного, відповідач не дбав про збереження та матеріальне забезпечення сім'ї. На неодноразові прохання позивачки про налагодження сімейних відносин відповідач не реагував, в результаті чого вони із відповідачем більше одного року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Примирення між ними неможливе, так як і збереження їхнього шлюбу, адже він набув формального характеру. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Після реєстрації розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі з 26.07.2003 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 23 (а.с.3). Від шлюбу є неповнолітня дитина, син - [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні, більше одного року сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 21 вересня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 362. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дітей та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Також просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 362 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дітей та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 20 грудня 1990 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвіконкому, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином (а.с.23), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.9), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що до 14.03.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, до 14 березня 2013 позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровий, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

26 березня 2014 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі проживали у цивільному шлюбі протягом двох років. За час спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання неповнолітнього сина не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій просить справу слухати в його відсутності. Позов підтримує. Погоджується на винесення заочного вирішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 5), та в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки № 813 від 25.03.2014, [PERSON] [INFO], проживає з [PERSON] Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

26 березня 2014 р. рішенням Лисичанського міського суду частково задоволений позов публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 113852 (сто тринадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. 48 коп. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може… з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення… У судовому засіданні встановлено, що в мотивувальній частині рішення Лисичанського міського суду від 26.03.2014 р. викладені обґрунтовані висновки суду стосовно відмови у задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача штрафу (процентної складової) в розмірі 6071,24 грн. за безпідставністю вимог та штрафу (фіксованої частини) в розмірі 250 грн. і пені в розмірі 7572, 24 грн. у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Тому суд постановляє додаткове рішення про відмову у їх задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Костянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що у березні 2011 року в м.Костянтинівка Донецької області померла його рідна сестра, [PERSON]. Крім нього спадкоємців по закону другої та першої черги після смерті сестри не мається. Після смерті сестри залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] в м.Костянтинівка Донецької області. Він у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, оскільки є громадянином Російської Федерації; після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, у м.Костянтинівку не приїздив та не підтримував зв'язку із сестрою, про смерть якої йому стало відомо лише наприкінці 2014 року. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустив по зазначеній поважній причині і, тому, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача, - Костянтинівської міської ради, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у березні 2011 року в м.Костянтинівка Донецької області померла рідна сестра позивача, [PERSON] (а.с.8,14). Крім позивача [PERSON] спадкоємців першої та другої черги після смерті сестри не мається (а.с.27-30). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.16-18). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є рідним братом померлої [PERSON], не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняв спадщину. Суд вважає, що ним строк для прийняття спадщини після смерті радної сестри [PERSON] пропущений з поважної причини, тому що він є громадянином Російської Федерації; після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, у м.Костянтинівку не приїздив та не підтримував зв'язку із сестрою, про смерть якої йому стало відомо лише наприкінці 2014 року. У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті сестри у три місяці, що є достатнім строком для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], уродженку смт. Арбузинка Миколаївської області безвісно відсутньою. Свою заяву мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON], який було розірвано 05 квітня 2007 року. З того часу його колишня дружина зібрала свої речі та пішла з їхньої спільної квартири, місце її перебування до сьогоднішнього дня йому невідомо. Хоча його колишня дружина вже понад 8 років не з'являється за місцем проживання, проте вона досі є власником 1/4 частини їхньої спільної квартири [ADDRESS]. Встановлення факту визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно йому для того, щоб отримати субсидії в органах соціального захисту населення та не сплачувати за комунальні послуги на особу, яка ними не користується. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив суд про її задоволення. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був колегою колишньої дружини заявника та підтвердив той факт, що після розірвання шлюбу [PERSON] покинула місце свого проживання та не з'являється у ньому більше 7 років. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є знайомим заявника та йому відомо про його розлучення з [PERSON] Підтвердив те, що остання більше 8 років не з'являлась за місцем своєї реєстрації, а заявник самостійно виховує їхню спільну доньку та несе всі витрати по сплаті комунальних послуг. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 05 квітня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №55 (а.с.7). З копії свідоцтва про право власності видно, що [PERSON] належить 1/4 частки квартири [ADDRESS] (а.с.3). Довідкою-випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію станом на 19.03.2015 року підтверджується те, що [PERSON] значаться зареєстрованою у [ADDRESS] (а.с.6). Та обставина, що [PERSON], [INFO] не проживає за місцем реєстрації, підтверджується актом №63 від 22.09.2010 р. (а.с.9) та від 19.03.2015 р. (а.с.8), а також показами свідків заслуханими в судовому засіданні. З повідомлення УМВС у м. Южноукраїнську за вих. №72/2376 від 25.03.2015 року вбачаєтсья, що [PERSON], [INFO], зареєстрована у [ADDRESS], у розшуку Южноукраїнського МВ УВМС України в Миколаївській області не значиться (а.с.12). Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2013 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось. В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач - визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 27 вересня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 208 (а.с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що сім'я розпалась, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з 01 грудня 1999 року перебуває з останньою у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, а від так їх сім?я не може бути збережена. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. У судове засідання не зявився і відповідач [PERSON], яка надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Перевіривши фактичні обставини справи в межах, наданих письмових доказів, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, сторони 01 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Полтавської міської ради зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження, цього ж числа, зроблено відповідний актовий запис за № 1939 та видано свідоцтво серії 1-КЕ, № 051405 / а. с. 7 /. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Дарину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії 1 КЕ кожне за номерами 047736 та 048141 від 25 травня 2001 року та 18 травня 2007 року відповідно / а. с. 8-9 /. За правилами вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи, що сторони з лютого 2015 року шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, спільне господарство не ведуть та категорично наполягають на розірванні шлюбу, у звязку з чим їх подальше життя в складі однієї сім?ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved