Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

25 січня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Спільного малого підприємства «Медінтердент-сервіс» про визнання недісним рішень загальних зборів засновників СМП «Медінтердент-сервіс» зазначених в протоколі від 26 січня 2010 року та відкликання протоколу загальних зборів засновників СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року. Вимоги мотивував тим, що про скликання загальних зборів засновників його не повідомили, він був позбавлений права на участь в прийнятті управлінських рішень. Зазначає, що не було дотримано процедури скликання загальних зборів, не було кворуму, в протоколі відсутня резолютивна частина по кожному з питань, а сам протокол містить недостовірну інформацію. В судовому позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послався на обставини, які викладені в позовній заяві, та пояснив, що ніякого засідання 26 січня 2010 року не було, про час і місце засідання його не повідомляли, а також те, що деякі особи, які вказані в протоколі, взагалі не могли бути присутніми на засіданні. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання з'явився представник відповідача Тарасенко І.В., який діє на підставі довіреності пояснив, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, оскільки протокол відповідає вимогам і все було зроблено відповідно до законодавства. Просив відмовити у позовних вимогах позивачу у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Судом встановлено, що 27 грудня 1994 року засновниками: фізичною особою - [PERSON] (з долею 10%) та юридичною особою - спільним підприємством «Агроспецмонтажник» (далі за текстом СП «АСМ») (з долею 90%), в особі директора [PERSON], був затверджений статут, статутний фонд (4 млрд. крб.) спільного малого підприємства «Медінтердент-сервіс» (далі за текстом-СМП «Мед-сервіс») та призначений директором [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про підприємництво» та Закону України «Про підприємства в Україні», розпорядженням Ясинуватського міського голови Русаченко О.Й. № 556-р від 29 грудня 1994 року статут СМП «Мед-сервіс» був зареєстрований. За п. 1.4 статуту СМП «Мед-сервіс» - підприємство є юридичною особою. В подальшому статутний капітал СМП «Мед-сервіс» збільшено до 110 тисяч гривень. 10 грудня 1999 року засновниками (СП «АСМ» в особі [PERSON] та [PERSON]) прийнято рішення реструктуризувати 90% долю СП «АСМ», шляхом введення до складу СМП «Мед-сервіс» всіх засновників СП «АСМ», пропорційно їх долям в статутному фонді СП «АСМ». Дані до СМП «Мед-сервіс» про засновників СП «АСМ» та їх долі в СП «АСМ», станом на грудень 1999 року, були надані листом директора СП «АСМ» [PERSON], згідно якого засновниками СП «АСМ» є: трест «Агроспецмонтаж», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 22 грудня 1999 року зареєстровані зміни до статуту СМП «Мед-сервіс». До складу учасників включено: юридичну особу - Трест «Агроспецмонтаж», фізичних осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, реструктуризовано 70% долі СП «АСМ». Судом встановлено, що нові учасники не внесли відповідні внески до СМП «Мед-сервіс». Згідно ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України). Оскарження до суду рішень загальних зборів учасників товариства охоплюється поняттям корпоративного спору, тобто спору, що випливає з корпоративних відносин. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду, за нормою ч. 5 ст. 98 ЦК України. В лютому 2010 року з Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області позивач отримав цінного листа, з описом вкладеного (на поштовому штемпелі зазначена дата: 29.01.10), в якому була копія позовної заяви від 27 січня 2010 року, з вимогою повернути документи, з якої позивачу і стало відомо про існування рішення засновників СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року. Виходячи з цього, перебіг строку позовної давності слід рахувати саме з зазначеної дати. Судом встановлено, що на дату прийняття рішень [PERSON] був учасником СМП «Медінтердент-сервіс». Частка [PERSON] в статутному капіталі СМП «Мед-сервіс» складає 10%, тобто 11 тисяч гривень. [PERSON] не повідомили про час і місце проведення зборів засновників СМП «Медінтердент-сервіс» 26 січня 2010 року та не ознайомили з порядком денним зборів. [PERSON] був позбавлений можливості внести свої пропозиції до порядку денного загальних зборів 26 січня 2010 року, права на участь в прийняття управлінських рішень. Тобто, позивача права та законні інтереси, як засновника (учасника) СМП «Медінтердент-сервіс», були порушені. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що не було дотримано процедури скликання загальних зборів. Частинами 1, 2 ст. 88 ЦК України, встановлені вимоги для змісту установчих документів: у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. У засновницькому договорі товариства визначаються зобов'язання учасників створити товариство, порядок їх спільної діяльності щодо його створення, умови передання товариству майна учасників, якщо додаткові вимоги щодо змісту засновницького договору не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Додаткова вимога встановлена ч.4 ст. 98 ЦК України: порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. В установчих документах СМП «Медінтердент-сервіс» (Статут, Засновницький договір) не визначений порядок скликання загальних зборів. У разі, якщо положення статуту та інших внутрішніх документів товариства суперечать Закону, судам слід керуватися нормами закону, що регулюють порядок скликання та проведення загальних зборів, про що зазначено в п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів». Згідно роз`яснень п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Оскільки питання проведення загальних зборів спільного підприємства не врегульоване законодавчо, то суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, поширивши на означені правовідносини законодавство, що регулює порядок проведення загальних зборів товариств, що забезпечить права усіх учасників СМП «Медінтердент-сервіс». За приписами ст. 43 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально передбаченим статутом способом. Крім того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Якщо до порядку денного включено питання про зміну статутного (складеного) капіталу акціонерного товариства, то одночасно з порядком денним друкується інформація, передбачена статтею 40 цього Закону. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання загальних зборів. У разі необхідності може бути зроблено повторне повідомлення в зазначених засобах масової інформації. Загальні збори акціонерів проводяться на території України, як правило, за місцезнаходженням акціонерного товариства, за винятком випадків, коли на день проведення загальних зборів 100 відсотками акцій товариства володіють іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації.Будь-який з акціонерів має право вносити свої пропозиції щодо порядку денного загальних зборів не пізніш як за 30 днів до їх скликання. Рішення про включення цих пропозицій до порядку денного приймається виконавчим органом товариства. Пропозиції акціонерів, які володіють більш як 10 відсотками голосів, вносяться до порядку денного обов'язково. Рішення про зміни в порядку денному повинні бути доведені до відома всіх акціонерів не пізніш як за 10 днів до проведення зборів у порядку, передбаченому статутом. До скликання загальних зборів акціонерам повинна бути надана можливість ознайомитись з документами, пов'язаними з порядком денним зборів. Загальні збори не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного. У відповідності до ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного) капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Про скликання та проведення загальних зборів засновників СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року [PERSON] не було повідомлено належним чином (письмово з поштовим повідомленням або під підпис) не менш ніж за 30 (тридцять) днів до скликання загальних зборів з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, не надано можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що в протоколі загальних зборів СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року не зазначено конкретний час та конкретне місце проведення зборів, тобто з протоколу неможливо достовірно встановити коли та де саме проходили збори. Таким чином, законної процедури скликання загальних зборів не було дотримано. Також судом встановлено, що в протоколі засновників СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року викладена недостовірна інформація. Судом встановлено, [PERSON] України з 24 січня 2010 року по 30 березня 2010 року перебувала за кордоном України, а тому 26 січня 2010 року не могла бути присутньою на загальних зборах, брати участь у голосуванні і ставити підпис на протоколі, що підтверджується витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», наявним в матеріалах справи. За таких обставин інформація викладена в протоколі є недостовірна. Згідно з абзацем другим ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормою ч. 5 ст. 277 ЦК України передбачено, якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Пунктом 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту є відновлення становища яке існувало до порушення прав та інтересів позивача. Встановивши в протоколі загальних зборів засновників СМП «Медінтердент-сервіс» від 26 січня 2010 року наявність недостовірної інформації, суд може зобов'язати юридичну особу відкликати цей документ - таким чином захистити та поновити права позивача. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: - прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); - прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). Враховуючи, що СМП «Мед-сервіс» не є господарським товариством, питання його діяльності врегульовані лише частково, суд, відповідно до ч. 8 ст. 8 Цивільного процесуального кодексу України, застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Протокол загальних зборів, саме оригінал - це належний та допустимий доказ обставин щодо проведення загальних зборів. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідач від подання даного доказу, витребуваного судом, ухилився. Таким чином, доказів проведення загальних зборів засновників саме 26 cічня 2010 року немає. Суд вважає, що нотаріально посвідчена копія не має сили оригіналу, оскільки: - у цьому випадку підтвердити підписання протоколу належними особами шляхом проведення почеркознавчої експертизи неможливо; - законодавством не визначено однакову юридичну силу оригіналу і нотаріально посвідченої копії, а ЦПК України не передбачена достатність нотаріально посвідченої копії для підтвердження ос порюваних фактів; - суд має право вимагати від сторін надання оригіналів документів і при їх відсутності друга сторона може стверджувати, що обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Власне, юридична нерівноцінність оригіналу документа та його копії заснована на тому, що остання в набагато меншій мірі відображає ідентифікуючі ознаки належності та допустимості доказу (зокрема підписи та печатки), а можливість перевірки копії на предмет підробки значно ускладена. Не можуть підтверджуватись будь-якими копіями факти та обставини, які повинні підтверджуватись оригіналами документів. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень, позивачем при подачі позовної заяви сплачений судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України на користь [PERSON] підлягає стягненню Спільного малого підприємства «Медінтердент-сервіс» документально підтверджений судовий збір у загальному розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved