Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

26.03.2019 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] і, просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, поинаучи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. 20.11.2019 року позивач подала уточнюючу заяву в якій просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З батьком її сина, [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебувала. За іхніми спільними заявами поданими до органу реєстрації на підставі п.1.ч.2 ст. 135 СК України, відповідач визнав себе батьком малолітнього [PERSON] , про що свідчить у свідоцтві про народження. Відповідач є громадянином Російської Федерації, проте має посвідку на постійне проживання на території України. Малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько зовсім не цікавиться життям сина, коштів на його утримання не надає, вона повністю сама утримує дитину, однак коштів не вистачає, і тому звернулася з даним позовом до суду. Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, добровільно ухиляється від виконання своїх обов`язків, просила позов задовольнити з викладених обставин та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання їхнього сина для його повноцінного розвитку, а саме, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася надіславши суду письмову заяву в якій зазначає про те, що позовні вимоги підтримує з викладених у позові підстав та справу розглядати без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, що свідчить поштове повідомлення про вручення. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши представлені докази позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Матеріалами справи встановлено, що позивач є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем, тобто з батьком її сина, [PERSON] в зареєстрованому шлюбі позивач не перебувала. За спільними заявами позивача та відповідача поданими до органу реєстрації на підставі п.1.ч.2 ст. 135 СК України, відповідач визнав себе батьком малолітнього [PERSON] , про що свідчить у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 11.11.2009 р. (а.с.8). Відповідач є громадянином Російської Федерації, проте має посвідку на постійне проживання на території України, що стверджується копією паспорта (а.с.5-7). Малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Стаття 182 Сімейного кодексу України, становлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача та те, що відповідач офіційно не працює та не має сталого заробітку. Виходячи з обов`язку батька брати обов`язкову участь в утриманні дитини та право дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved