overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

25.10.2016 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку боргу за недовраховану електричну енергію у сумі 9\~845,30 грн. та сплаченого судового збору у сумі 1\~378,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають та зареєстровані в [INFO] і є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок №0739362. 29.06.16 рокупри здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн представником ПАТ «Миколаївобленерго» за місцем проживання відповідачів було встановлено порушення ПКЕЕн, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, після припинення електропостачання у відповідності до п. 27, 35 ПКЕЕн з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку» у звязку з чим було складено акт про порушення за №S-1082, який підписаний представником енергопостачальника. Споживач від підпису відмовився. 01.08.2016 року акт №S-1082 був розглянутий комісією, яка була проведена за участю споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачами було нанесено позивачу збитки в розмірі 9\~845,30грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергію. Згідно ч. 4 ст. 26, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено як правопорушення в електроенергетиці і споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. У звязку з тим, що на даний час заборгованість відповідачами не сплачена вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягають задоволенню у сумі 9\~845,30 грн. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

25.10.2016 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 4869 грн. 81 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], який проживає за адресою:[INFO], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № 1133969. 10.08.2016 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих [PERSON] було встановлено порушення відповідачем [PERSON] користування електроенергією для населення, а саме: «Самовіьне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі ЖЕК «Центральний-1» з порушенням схеми обліку відкритою електропроводкою, що можливо виявити при контрольному огляді». За вказаним порушенням було складено Акт № S-2171, який підписаний контролерами. Спожива [PERSON] відмовився від підпису, про що є помітка в Акті. 06.09.2016 року комісією, яка була проведена без участі споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] було нанесено збитків в розмірі 4869 грн. 81 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений період з дати останнього контрольного огляду приладу обліку 04.05.2016 р. Таким чином, загальна сума боргу становить 4869 грн. 81 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ «Про енергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, «[PERSON] споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

25.10.2016 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку боргу за недораховану електроенергію в сумі 31 890 грн. 43 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою:[INFO], є споживачами електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № 1499606. 07.07.2016 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих [PERSON] було встановлено порушення відповідачем [PERSON] користування електроенергією для населення, а саме: «Виявлення дій споживача, фіксація індикатором впливу постійного магнітного поля, які призвели до зміни показів засобу обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Порушення п.42 [PERSON]». За вказаним порушенням було складено Акт № S-1654, який підписаний контролерами. Споживач від підпису відмовився, про що зроблено помітку в Акті. 29.08.2016 року комісією, яка була проведена без участі споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] було нанесено збитків в розмірі 31 890 грн. 43 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений за три роки. Таким чином, загальна сума боргу становить 31 890 грн. 43 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ «Про енергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, «[PERSON] споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

25.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 11.04.2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в с. Озера, вул. Степова,7, Кобеляцького району, Полтавської області, спадкоємцем на яке за заповітом є позивач, який у встановлений законом строк прийняв спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на дане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в с. Озера, вул. Степова,7, Кобеляцького району, Полтавської області. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав справу розглядати в його відсутності. Представник відповідача, Озерянської сільської ради Кобеляцького району сільський голова [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову . Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 11.04.2014 року помер [PERSON] (а.с.6), після смерті якого залишилося спадкове майно житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в с. Озера, вул. Степова,7, Кобеляцького району, Полтавської області ( а.с.16,17). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Озерянської сільської ради Кобеляцького району [PERSON] від 14.12.2004 року по реєстру № 343, на майно, зокрема житловий будинок в с. Озера по вул. Степова,7, Кобеляцького району, Полтавської області, є його син [PERSON] (а.с.11). Внаслідок відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.14). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на спадкове майно, не може оформити спадщину, належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами (а.с.16,17), відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

25.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Молочківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], яка померла 16.12.2003 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку розташовану на території Молочківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Молочківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Краснопільської сільської ради, згідно якої відповідач позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 13.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через сайт банку (www.privatbank.ua; або інший інтернет/SМS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 379, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, актовий запис № 379 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції, про що є актовий запис № 451. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2013 року, про що є актовий запис № 451 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25.08.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 662. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012 року, про що є актовий запис № 662 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, більше року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримав у судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року та є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки більше року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, сторони відмовляються від надання судом строку для примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 32373 грн. 14 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.08.2013 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2700,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік (а.с. 9-24). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2016 року складає 32373 грн. 14 коп., та складається з: заборгованості за кредитом 2455 грн. 80 коп., заборгованості по відсотках 24799 грн. 57 коп., 3100 грн.00 коп. заборгованості за пенею та комісією та 2017 грн. 77 коп. штрафу. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved