Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

25 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. Садовій, № 24, в с. Зоря Саратського району Одеської області. Свої вимоги він обґрунтував тим, що 25 грудня 2015 року помер його батько, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначений будинок. Спадкоємці за законом першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток спадщини на користь позивача. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, але йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючи документи на будинок. Під час розгляду справи позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на спірний будинок. Третя особа [PERSON] та представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, яких належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункт 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1973 році (а.с. 10-16), до введення в дію діючого ЦК України. Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку складає 245670 гривень (а.с.18). Згідно виписки з погосподарської книги №12 Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, особовий рахунок № 1422-1, головою домогосподарства за адресою: Одеська область Саратський район с. Зоря, вул. Садова, № 24, рахувався [PERSON] (а.с. 18, 43, 53). Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 343260, виданого Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, позивач [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 25 грудня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 438196, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 9). [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [INFO], що підтверджується довідкою № 2398 від 20 жовтня 2016 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 9, 55). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями під № 24, розташований по вул. Садовій в с. Зоря Саратського району Одеської області (а.с. 10-16). Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 86-87), тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом першої черги. Як видно з копії спадкової справи, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], тому що на час відкриття спадщини проживав постійно зі спадкодавцем та своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є дружина спадкодавця, [PERSON], та його дочка, [PERSON], які 26 квітня 2016 року подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.68-85). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив позивачу (а.с. 54). Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved