Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

25.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації № 19893 від 16.08.1993 року, прийняте Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів про передачу квартири [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане на підставі вказаного розпорядження. При цьому позивач посилається на те, що вказана квартира була приватизована без її письмової згоди, тобто всупереч положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] міського господарства Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Міське агентство з приватизації житла» до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. До суду надано лист підприємства, яким повідомлено, що при приватизації спірної квартири всі документи були оформлені належним чином, та порушень з боку органу приватизації не було /а.с. 39/. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.08.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації № 19893 від 16.08.1993 року, видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 15-1193. Судом також досліджено розпорядження органу приватизації № 19893 від 16.08.1993 року, на підставі якого 16.08.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Судом досліджено довідку про склад сімї наймача ізольованої квартири [ADDRESS], з якої слідує, що на момент приватизації квартири, у ній були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 15 зворот/. Судом встановлено, що на момент приватизації квартири [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] були одружені /шлюб між якими було розірвано 03.03.1998 року/: [PERSON] /після шлюбу [PERSON]/, [INFO], являється донькою [PERSON] та [PERSON], яка на момент приватизації була неповнолітньою; [PERSON], - батько [PERSON], який помер 09.09.2011 року, та після його смерті спадкова справа не заводилася. На підтвердження вказаних обставин, судом досліджено відповідні свідоцтва /а.с. 16-20,62/. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 29.03.2016 року, судом отримано та досліджено заяву [PERSON], адресовану Управлінню житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, з проханням оформити передачу в спільну сумісну власність квартири. Судом встановлено, що заява містить три підписи, ідентифікувати які неможливо, оскільки відсутня розшифровка підписів та/або прізвище з ініціалами осіб, які вчинили підписи. З візуального огляду вбачається, що один підпис належить [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що розпорядження органу приватизації № 19893 від 16.08.1993 року та видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS], прийняті всупереч положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тобто за відсутності письмової згоди всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкали у квартирі, що вбачається із дослідженої судом заяви [PERSON] з проханням оформити передачу в спільну сумісну власність квартири, яка містить лише три підписи. При цьому, суд зазначає, що згідно відповіді КП «БТІ» ОМР від 30.11.2015 року станом на 31.12.2012 року за позивачем [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано /а.с. 12/. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Судом досліджено надані позивачем заяви про надання інформації до [PERSON] міського господарства Одеської міської ради, [PERSON] підприємства «Міське агентство з приватизації житла», та отримані на них відповіді /8-11/, що суд розцінює як намір позивача реалізувати своє законне право на приватизацію житла, що порушується у звязку із незаконною приватизацією квартири [ADDRESS]. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так обґрунтована та доведена.

Outcome: approved