Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

24 квітня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у якій представник просить суд ухвалити у справі додаткове судове рішення, на підставі якого стягнути з відповідача - [PERSON] витрати пов`язані з розглядом судової справи № 755/556/18 у сумі 24 224,43 гривень. Вимоги заяви мотивовано тим, що при 22 квітня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення за позовом [PERSON] до Кульчій Н. І. , треті особи без самостійних вимог: Секретар Старостинецької сільської ради Погребищеиського району Вінницької області Джура Г. М., Державний нотаріус сьомої Київської державної нотаріальної контори Гасе В. Ю. про визнання заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними, стягнення грошових коштів, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Під час першого судового засідання у справі, представником позивача було подано попередній розрахунок судових витрат.22 квітня 2020 року представником позивача Дерій А.С. перед судовими дебатами зроблено заяву про те, що після ухвалення судового рішення, нею буде подано детальний розрахунок судових витрат, понесених позивачем та документальне підтвердження таких витрат. Таким чином, на підставі наданих доказів та розрахунків., представник позивача Дерій А.С. просить стягнути з відповідача 24224,43 гривень. Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. У даному випадку суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про розгляд питання щодо виправлення описки, а тому розгляд цього питання проводиться без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження без проведення судового засідання, що відповідає положенням ч. 13 ст. 7 ЦПК України. Фіксування судового процесу не здійснювалося. Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 20 лютого 2018 року представник позивача Дерій АС. подала попередній розрахунок судових витрат в розмірі 12 005,00 гривень. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача навів детальний розрахунок витрат на правову допомогу із зазначенням найменування дії, сумою та кількістю часу/дня, витрат по сплаті судового збору та витрат пов`язаних з проведенням судово-почеркознавчої експертизи на загальну суму 24 224,43 гривень. На підтвердження виконаних дій та сплати коштів за надані послуги, представником позивача Дерій А.С. було надано копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 3 504,43 гривень, копію квитанції про сплату витрат на проведення експертизи на суму 5 720,00 гривень, копію договору про надання правової допомоги із Адвокатським бюро «Дерій і Партнери» в особі керуючого партнера Дерій А.С. з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони від 15 лютого 2018 року, копії рахунку №17 від 15 лютого 2018 року, рахунку № 20 від 14 березня 2018 року, рахунку №25 від 26 березня 2018 року, рахунку № 30 від 10 травня 2018 року, рахунку № 39 від 04 липня 2018 року, рахунку № 51 від 01 лютого 2019 року, рахунку № 52 від 04 квітня 2019 року, рахунку № 53 від 21 травня 2019 року, рахунку № 59 від 15 квітня 2020 року та на підтвердження сплати вказаних рахунків було надано копії квитанцій на загальну суму 15 000,00 гривень. Крім того, представником позивача Дерій А.С. було надано ряд актів приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги № 04/18 від 15 лютого 2018 року: № 01 від 21 лютого 2018, №02 від 19 березня 2018, №03 від 07 травня 2018, №04 від 16 травня 2018, №05 від 18 липня 2018, №06 від 12 лютого 2019, №07 від 15 квітня 2019, №8 від 22 травня 2019, №09 від 22 квітня 2020. Також, в своїй заяві Дерій А.С. просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат зокрема належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Зі змісту рішення від 22 квітня 2020 року вбачається, що питання про стягнення судового збору судом було вирішено та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 504,43 гривень, тому враховуючи дану обставину, стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору задоволенню не підлягає. Щодо витрат пов`язаних з проведенням судово-почеркознавчої експертизи, то суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги, оскільки ухвалою суду від 04 липня 2018 року було призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу та попередню оплату за її проведення покладено на [PERSON] . Згідно з квитанцією № 0.0.1123015032.1 від 01 вересня 2018 року, [PERSON] на рахунок КНДІСЕ було сплачено 5 720,00 гривень. З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення часткового та стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 20 720,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial