Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

24 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Одночасно просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 1999 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 20. Під час спільного проживання в них народилося четверо дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] .Сімейні стосунки сторін не склались в силу психологічної несумісності їх характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. З часом це призвело до погіршення взаємних стосунків між ними. Фактично вони з відповідачем не вели і зараз не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів, не ведуть подружнього життя та тривалий час проживають нарізно. До того ж, у відповідача є інша сім`я де росте його дитина. Діти проживають з позивачем, майнових спорів між сторонами немає. Позивач вважає, що подальше формальне збереження шлюбу суперечить їх інтересам, термін на примирення просила не надавати. Шлюб існує лише формально Ухвалою судді від 04 березня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання на 02 квітня 2020 року. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в судовое засідання не з,явилась, в позовній заяві просила в разі її неявки в судове засідання розглянути справу без її участі. Відповідач про час і місце розгляду належним чином повідомлений, в судовое засідання не з,явився, письмовий відзив не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого 22.01.1999 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 22 січня 1999 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №20. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилося четверо дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, мати - позивачка, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися в силу психологічної несумісності їх характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Шлюбні стосунки не підтримуються, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою, майнових спорів між сторонами немає. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяву про зміну прізвища позивачем не подано, тому їй необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved