Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

25.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 18.06.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, спільне господарство не ведеться. На даний час дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Відповідач дитиною не цікавиться, добровільно кошти на її утримання не надає. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 червня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 28.12.2010 року. Спільне життя між сторонами не склалося. В певний момент вони втратили порозуміння, перестали знаходити спільну мову, втратили відчуття взаємоповаги та любові одне до одного. З січня 2017 року подружжя перестало вести спільне господарство. На даний час дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Відповідач дитиною майже не цікавиться, не вважає за потрібне добровільно надавати кошти на її утримання. Він не піклується про дитину в обсязі, достатньому для її повноцінного та гармонійного розвитку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісяця підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду - 25.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved