overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

24.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.4) та мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

24.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 17 лютого 2006 року. Від спільного життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами згодний. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони розірвали шлюб 17 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 8. (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області (а.с. 4), сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, та що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що [PERSON] позов визнав, що не суперечить законодавству, вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: з відповідача підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

24.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Посилається на те, що 14 серпня 2004 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 14 серпня 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується сііжоцтвом про народження (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). З 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] . При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

24.12.2013 року [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Великобагачанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Позовна заява подана представником позивача за довіреністю [PERSON] - [PERSON] З позовної заяви вбачається, що 21.02.2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, згідно якого передав останньому грошові кошти в сумі 30000 грн. з умовою їх повернення до 03.04.2013 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. 06.04.2013 року [PERSON] написав ще одну розписку, в якій зобов'язався виплачувати [PERSON] проценти на суму боргу (30000 грн.) в розмірі 5% за кожний місяць, починаючи з 03.04.2013 року до закінчення погашення. Відсотки нараховуються з суми боргу 30000 грн., що складає 12000 грн. По закінченню терміну і на даний час [PERSON] борг за договором позики [PERSON] не повернув. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] борг за договором позики від 21.02.2013 року в сумі 30000 грн., 5% від суми боргу за 8 місяців прострочення виплати у розмірі 12000 грн. та 3% річних від суми боргу у розмірі 643 грн.56 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., всього стягнути 43643 грн. 56 коп.; також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. та стягнути судові витрати справі (судовий збір) - (а.с.а.с.2-4,22). В судове засідання від представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і згідний на заочний розгляд справи (а.с.а.с.42,48,72-73). В судове засідання 14.03.2014 року відповідач [PERSON] не з'явився, причин неявки суд не повідомив, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.а.с.66,69); 07.04.2014 року відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином (а.с.71), про причину своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, при цьому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

24.12.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до територіальної громади с.Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові позивач посилалася на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок [ADDRESS], вона з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернулася, так як знаходилася на лікуванні з 26.10.2005 року по 11.11.2005 року, а коли звернувся, то нотаріус йому відмовив в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері тривалістю два місяці після набрання рішенням законної чинності. 27.01.2014 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність. Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, суду пояснивши, що після смерті матері позивача [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок [ADDRESS], позивач з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернулася, так як знаходилася на лікуванні з 26.10.2005 року по 11.11.2005 року, а коли звернувся, то нотаріус йому відмовив в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, прохає визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері тривалістю два місяці після набрання рішенням законної чинності. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

24.12.2013 року орган опіки та піклування Білогірської РДА звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В заяві вказав, що [PERSON] є матір»ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не дбає про їх добробут, матеріальне забезпечення, здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дітей. Відповідачка зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Панасюк В.В. позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що, [PERSON] не виконує належним чином своїх обов'язків по вихованню та догляді за дітьми, внаслідок чого створились умови, які шкодять інтересам дітей, складають потенційну загрозу їхньому здоров»ю. Службою у справах дітей, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами з [PERSON] проводилася роз'яснювальна робота про необхідність належного догляду за дітьми, неприпустимість залишення їх без догляду,однак остання на вказані заходи не реагує. Питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав розглядалося на засіданні комісії органу опіки та піклування Білогірської РДА. Комісією надано висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей. 23.01.2014 року позивач подав до суду клопотання про призначення опікуном неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON]. Прокурор Присяжнюк Г.А. позов підтримала. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила, що вона здійснює догляд за дітьми,на даний час не працює, оскільки немає, де працевлаштуватися. Просила не позбавляти батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають із нею, оскільки мати дітей належного догляду за ними не здійснює, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Догляд та виховання дітей здійснює вона. Просила призначити її опікуном дітей [PERSON] та [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дітей та догляду за ними. Мати не дбає про добробут, матеріальне забезпечення, здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дітей. Ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Враховуючи, що відповідачка не займається вихованням синів [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Судові витрати стягнути відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.02.2009 р. перебуває у шлюбу з відповідачем, під час якого у них народився у [INFO] році син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, часто виникають сварки та скандали, перестали розуміти один одного, тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та згідна на розірвання шлюбу. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 12.02.2009р. зареєстрували шлюб, на даний час спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 р. перебуває у шлюбу з відповідачем, під час якого у них народився у [INFO] син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем у не склалося, часто виникають сеперечки та непорозуміння щодо виховання дитини та ведення господарства. Намагання врегулювати взаємини між собою, до позитивних наслідків не привели, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з вище зазначених підстав, та просить його задовольнити . Пояснив, що і після наданого судом терміну на примирення, він з відповідачем не примирився, більше рік часу вони не проживають разом, тому вважає, що їх сім»я розпалась остаточно, шлюбу існує формально. Відповідач в судовому засіданні 06.02.2014р. заявлений позов не визнала, попросила термін на примирення, який був наданий сторонам строком два місяці. В судовому засіданні 09.04.2014р. відповідач зазначила, що між собою вони не примирилися, тому позов визнала та не заперечує щодо розлучення. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 18.10.2003р. зареєстрували шлюб, на даний час спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] був живий його син [PERSON], який є спадкоємцем першої черги спадкування. Заявник не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем другої черги та не знав, що спадкоємці першої черги не оформили спадщину. Восени 2012 року померла [PERSON] - власник іншої половини домоволодіння. Він сестри померлої заявник і дізнався про те, що спадкоємець після смерті [PERSON] спадщину не прийняв. 27.12.2012 року заявник звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Заявник вважає, що пропустив строку для прийняття спадщини з поважних причин, тому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Представник позивача надав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи не заперечує. Представник відповідача надав до суду заяву про можливість розгляду справи та зазначив, що позовні вимоги не визнає без обґрунтувань своїх заперечень. В зв'язку з наданням заяв сторонами, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 10.12.2012 року. Померлий був рідним братом позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що лише восени 2012 року дізнався про те, що син померлого, який є спадкоємцем першої черги спадкування, не прийняв спадщину. 27.12.2012 року заявник звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, встановивши його до 01.06.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

24.12.2013 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 13.08.2013 року в ході проведення працівниками ХМЕМ рейду за місцем проживання відповідачів за адресою [ADDRESS] в порушення ПКЕЕН було встановлено без облікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів з ПЛ-0,4 кВ на внутрішньо будинкову проводку помимо електролічильника електроенергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується. У зв»язку з виявленим порушенням був складений акт про порушення правил користування електроенергією від 13.08.2013 року за № 225049. На теперішній час в добровільному порядку вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відшкодовано, сума не сплачених коштів складає 2248,83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судовий збір. Представник позивача за дорученням Остапенко Р.М. своєю заявою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, шляхом оголошення у пресі, в зв»зку з чим суд вважає можливим ухвали заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюються на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопосточальником. Судом встановлено, що на ім.»я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS]. Під час проведення перевірки 13.08.2013 року представниками енергопостачальника за місцем проживання [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] в порушення ПКЕЕН було встановлено без облікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів з ПЛ-0,4 кВ на внутрішньо будинкову проводку помимо електролічильника електроенергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується. У зв»язку з виявленим порушенням був складений акт про порушення правил користування електроенергією від 13.08.2013 року за № 225049. Суму збитків позивач нарахував відповідно Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.99 року № 1357 (із змінами та доповненнями) та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН за формулою: по акту № 225049 сума = потужність (Р)*cos* час (Т) *дні (D)*тариф (грн) сума нарахування складає 2248,83 грн. Отже, з відповідачів підлягають стягненню збитки завдані позивачу в розмірі 2248,83 грн. та згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved