overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

24.11.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1286,00грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання сина не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 1286,00грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року померла дружина батька та його мати [PERSON], що була спадкоємцем І черги за законом. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину, що їй належить трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]; що належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]; що належить на праві на праві власності будинок [ADDRESS]. Окрім того в спадкове майно [PERSON] входять грошові кошти на банківських рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] у Ощадбанку СРСР, а також депозитний договір № 32087204 від 31.05.2013 року в Ощадбанку України. Він є рідним сином померлих [PERSON] та [PERSON] та відноситься до спадкоємців І черги. На протязі шестимісячного строку до нотаріальної контори не звернувся, оскільки є юридично не грамотним. У зв'язку з чим, просить суд подовжити строк для прийняття спадщини на 3 місяці. Позивач [PERSON] у судове засідання не зьявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Виконавчого органу Дзержинської міської ради до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої особи ТОБО №10004/0405 Дзержинська філія Донецького управління АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не мав. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 5), [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.6), копією паспорта позивача (а.с.7), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.8),копією реєстраційного посвідчення (а.с.9), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.10), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с11), копією договору міни (а.с.12,14), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13), копією банківських рахунків (а.с.15-21), копією договору №32087204 «Депозитний» (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у встановлений строк спадщини, яка відкрилася після смерті батьків [PERSON], [PERSON] не прийняв. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому доходить висновку про можливість подовжити строк для прийняття спадщини на 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері, мотивуючи свої вимоги тим, що строк було пропущено з поважних причин. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні та пояснили, що позивач не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що на час смерті спадкодавця він відбував покарання в місцях позбавлення волі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував щоб його брату, який є позивачем по справі було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Чернігівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи була сповіщена завчасно належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Відповідно до ч. З ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач з 10.03.2006 року по 28.02.2012 року відбував покарання у СВК-81, у зв'язку з чим своєчасно не зміг подати до нотаріальної контори відповідну заяву. Таким чином, суд визнає причини пропуску строку позивачем поважними, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що до 20.06.2013 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося. Вона з дочкою проживає окремо від відповідача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку та судові витрати. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він зареєстрував шлюб з іншою жінкою і у них на утриманні перебуває малолітня дитина. Кім цього позивач надала розписку, що не буде подавати позову про стягнення аліментів, оскільки все нажите майно протягом 20 років подружнього життя залишив колишній дружині та дітям. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, має на утриманні іншу сім'ю, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька дитини. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 13.04.2011 року в сумі 24463.06 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 30.09.2014 року складає 24463.06 грн. Справу просять розглядати у відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 13.04.2011 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в сумі 16000 грн. [PERSON] порушено зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 30.09.2014 року складає 24463.06 грн., в тім числі заборгованість за кредитом - 15768.71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6403.25 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 650 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1141.10 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 13.04.2011 року в сумі 24747.91 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 27.02.2014 року складає 30468.21 грн. Справу просять розглядати у відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, через об'яву в газеті «Подільські Вісті», копія якої приєднана до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 20.04.2006 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 5000 грн. [PERSON] порушено зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 27.02.2014 року складає 30468.21грн., в тім числі заборгованість за кредитом - 5000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 25468.21 грн. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23.11.2007 року з [PERSON] стягнено 7374.96 грн., а тому різниця становить 23093.25 грн. відшкодуванню підлягають також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1154.66 грн. Отже стягненню підлягає борг в сумі 24747.91 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.08.1993 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо з квітня 2012 року, а тому подальше збереження шлюбу та спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1993 року. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

24.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 24 вересня 2013 року з відповідачем по справі було розірвано шлюб. Від сумісного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час подружні відносини припинено, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає тому позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Первомайської міської ради Харківської області № 724 від 24.07.2014 (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ?? частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 07.11.2014 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню частково. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

24.11.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру № 285 від 09.02.1999 року позивачці [PERSON] на сім'ю з трьох осіб була надана квартира [ADDRESS]. На даний час в цій квартирі зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] У квітні 2000 року відповідач зібрав свої речі та висловив намір мешкати за іншою адресою. А 05.02.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Тобто з квітня 2000 року та по теперішній час відповідач за вказаною адресою не проживає, житлом не користується без поважних причин, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається. В даний час відповідач проживає разом зі своєю співмешканкою за іншою адресою. Позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Були не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачів судом ухвалено про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знайома з родиною [PERSON], так як являється їх сусідкою. Їй відомо, що колишній чоловік [PERSON]-[PERSON] більш ніж 10 років не проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивачі ніколи не чинили відповідачу перешкод у проживанні в цій квартирі. Суд, дослідивши позов, надані докази - ордер на житлове приміщення № 285 від 09.02.1999 року, копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 05.02.2003 року, довідку з місця проживання про склад родини та реєстрацію від 11.11.2014 року, акт про не проживання відповідача [PERSON] по [ADDRESS] з 2000 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], який був членом сім'ї позивачів, з 2000 року без поважних причин не користувався житлом - квартирою [ADDRESS], а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5), відповідно довідки наданої комітетом самоорганізації населення « Лучистий » від 19.11.2014 року [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved