Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

26.06.2013 року представник Публічного Акціонерного Товариства «Альфа Банк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] «про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.08.2007 року між ПАТ «Альфа-Банк» (надалі - «Кредитор», «Іпотекодержатель») та [PERSON], [INFO] (далі - Позичальник, Відповідач 1) укладено Кредитний договір № 800001522 (надалі за текстом - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 84 000,00 (Вісімдесят чотири тисячі доларів США 00 центів) (надалі за текстом - «Кредит») на умовах, визначених Кредитним договором. Кінцевий термін повернення основної заборгованості - 16.08.2022. Також 16.08.2007, в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Кредитором та Відповідачем 1, укладено Іпотечний договір № 800001522-И, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 681 (надалі - «Договір іпотеки»), відповідно до якого Відповідач 1 передала в іпотеку Кредитору нерухоме майно, а саме: ізольовану квартиру [ADDRESS], що складається з трьох кімнат (загальною площею 68,0 кв. м. та жилою площею 36,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У порушення умов Договору, Відповідач 1, свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 05.04.2013 має прострочену заборгованість 1 957 183,04 (один мільйон дев'ятсот п'ятдесят сім тисяч сто вісімдесят три гривні 04 коп.) гри., а саме: за кредитом - 653 211,54 (шістсот п'ятдесят три тисячі двісті одинадцять гривень 54 копійки) грн.;по відсотках - 437 159,87 (чотириста тридцять сім тисяч сто п'ятдесят дев'ять гривень 87 копійок) грн.;пеня - 866,811,63 (вісімсот шістдесят шість тисяч вісімсот одинадцять грн. 63 копійки) грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів та стягнути судовий збір. 28.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Виконкому ОМР, Департаменту міського господарства ОМР, КП «БТІ ОМР» та ПАТ «Альфа Банк», треті особи приватний нотаріус ОМНО [PERSON], приватний нотаріус ОМНО [PERSON] «Про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтв про право власності, договору дарування і договору іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на квартиру». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на момент передання квартири [ADDRESS] у приватну спільну часткову власність його сестрі, він перебував у м'ясця позбавлення волі, а тому приватизація спільної квартири була проведена з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання її недійсною та визнання недійсним похідних від неї договору дарування, державної реєстрації права власності на квартиру і договору іпотеки. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явився, зустрічний позов просив задовольнити, а у первісному відмовити у повному обсязі. Інші учасники судового засідання у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлені первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. 16.08.2007 року між ПАТ «Альфа-Банк» (надалі - «Кредитор», «Іпотекодержатель») та [PERSON], [INFO] (далі - Позичальник, Відповідач 1) укладено Кредитний договір № 800001522 (надалі за текстом - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 84 000,00 (Вісімдесят чотири тисячі доларів США 00 центів) (надалі за текстом - «Кредит») на умовах, визначених Кредитним договором. Кінцевий термін повернення основної заборгованості - 16.08.2022. Також 16.08.2007, в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Кредитором та Відповідачем 1, укладено Іпотечний договір № 800001522-И, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 681 (надалі - «Договір іпотеки»), відповідно до якого Відповідач 1 передала в іпотеку Кредитору нерухоме майно, а саме: ізольовану квартиру [ADDRESS], що складається з трьох кімнат (загальною площею 68,0 кв. м. та жилою площею 36,8 кв. м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заставна вартість предмету іпотеки - 622 241 (шістсот двадцять дві тисячі двісті сорок одна) гривня. Відповідно до п.3 Кредитного договору, Відповідач 1 зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 5.1. Позивач вправі вимагати від Відповідача 1 дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором у будь-якому з наступних випадків істотного порушення Відповідачем 1 зобов'язань за Кредитним договором, зокрема: -у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один місяць; -у разі істотного порушення умов Кредитного договору та/або договору забезпечення. У порушення умов Договору, Відповідач 1, свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 05.04.2013 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 81 722,95 (вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять два долари США 95 центів) дол. США, що за курсом НБУ на 05.04.2013 року складає - 653 211,54 (шістсот п'ятдесят три тисячі двісті одинадцять гривень 54 копійки) грн. за відсотками - 54 692,84 (п'ятдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто два долари США 84 центи) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 437 159,87 (чотириста тридцять сім тисяч сто п'ятдесят дев'ять гривень 87 копійок) грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості (додається). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач 1 зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 05.04.2013 розмір неустойки становить - пеня 985 875,86 (дев'ятсот вісімдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят п'ять доларів США 86 центів) дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 7 880 105,75 (сім мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч сто п'ять гривень 75 копійок) грн. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як клієнто-орієнтовний Банк, користуючись своїми процесуальними правами в прохальній частині своєї позовної заяви зменшує позовні вимоги щодо нарахованої згідно з умовами Кредитного договору пені, та просить суд стягнути з Відповідача-1 11% (одинадцять відсотків) від нарахованої пені. Станом на дату розрахунку заборгованості за кредитним договором 800001522 від 16.08.2007 сума пені в розмірі 11 % становить 866 811,63 (вісімсот шістдесят шість тисяч вісімсот одинадцять грн. 63 коп.) грн. Відповідно до ст. З ЗУ «Про іпотеку» Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.б ст. З ЗУ «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до умов Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України. Відповідно до п. 6.2. звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку% встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від ЗО березня 2012 року «При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволені вимоги про виселення слід відмовити, оскільки судові не надано доказів проживання у спірній квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] (відповідно до довідок адресного бюро вони не значаться зареєстрованими у спірній квартирі). Окрім того, позивачем не доведено статус всіх відповідачів, що вони не є наймачами вищевказаної квартири. Крім того, у задоволені зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Так, посилання позивача за зустрічним позовом на те, що на час відбування ним покарання з 28.07.1998 року по 28.01.2002 року за ним зберігалось право на житло відповідно вимог Житлового Кодексу п. 7 ст. 71 ЖК України не приймається судом до уваги, оскільки така редакція статті має місце після внесення змін до Закону від 02.03.2000 року . Таким чином [PERSON] був виписаний зі спірної квартири 28.01.2008 року, тому втратив право користування житловим приміщенням та житло за ним не зберігалося. Враховуючи вищевикладене, судом не вбачається порушення порядку приватизації житла.

Outcome: partial