Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, свої вимоги мотивувала наступним. Відповідно до свідоцтва про право власності від 01 квітня 1993 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 09 листопада 2010 року, однак за життя залишив заповіт, яким належну йому частку квартири заповів позивачці - своїй донці. На момент смерті [PERSON] з ним проживали: дружина [PERSON] та донька [PERSON] В квітні 2017 року позивач звернулася до нотаріальних органів з приводу отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено на тій підставі, що оригінал заповіту, який зберігається в Сумському державному нотаріальному архіві, було прошито на місці прізвища позивача та в імені була допущена помилка: замість [PERSON] було надруковано Тетана. Таким чином, позивач не змогла отримати дублікат заповіту, а оригінал, який зберігався у батька, було втрачено, тому просить суд: визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у розмірі по ? частки за кожним: [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 0.11.2010 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутність, позов визнала в повному обємі, крім того надала нотаріально посвідчену заяву про те, що вона не претендує на спадщину і не бажає отримувати спадщину після смерті чоловіка. Третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора в судове засідання направила лист, в якому просила розглядати справу у відсутність їх представника. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 08 квітня 1993 року Сумським державним виробничим обєднанням «Хімпром» квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданої повторно Зарічним ВДРАЦС РС СМУЮ 07 травня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 1954 року, про що зроблено актовий запис № 17 (а.с.12). Право спільної сумісної власності на квартиру було оформлено у 1993 році шляхом приватизації, тобто кожному співвласнику належали рівні частки. На той час діяли норми Кодексу про шлюб та сімю України в ред. 1969 року. Відповідно до ст.22 КпШС України в ред. 1969 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, а відповідно до ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя їх частки визнаються рівними. [PERSON] помер 09.11.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13) На час смерті одного з співвласників діяли Цивільний кодекс та Сімейний кодекс України в новій редакції. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи відсутність інформації про існування домовленості про визначення часток між співвласниками квартири [PERSON] та [PERSON], суд вважає необхідним визначити рівні частки у справі спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON], тобто по ? частині за кожним. Судом встановлено, що 21 квітня 1997 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів належну йому частину квартири за адресою: [ADDRESS] донці [PERSON] (а.с.17). Даний заповіт є чинним згідно з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.18-19). У судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). На момент смерті спадкодавця разом з ним проживали: дружина [PERSON] [INFO], донька [PERSON], онук [PERSON] [INFO], про що суду надано довідку КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради від 27 березня 2017 року (а.с.16). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до Першої Сумської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про спадкування за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS], однак їй було надано розяснення, що для отримання свідоцтва про спадщину необхідно надати оригінал заповіту чи отримати дублікат звернувшись до Сумського державного нотаріального архіву (а.с.20). Однак Сумський державний нотаріальний архів не зміг видати позивачу дублікат заповіту на тій підставі, що заповіт зберігся у неналежному стані (а.с.21). З наданої суду копії нотаріально посвідченої заяви другого спадкоємця - відповідача [PERSON] вбачається, що остання не претендує на частку в квартирі, яка залишилася після померлого [PERSON] (а.с. 89). Спору щодо часток між спадкоємцями немає. Інші спадкоємці відсутні. Враховуючи вище зазначене, суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 09.11.2010. Судові витрати залишити за позивачем згідно її заяви.

Outcome: approved