Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], треті особи - територіальна громада Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, в якій просить визнати за нею у порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], право на земельну частку (пай) під [NUMBER] в ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, що розташована в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею - 4,2862 га, в тому числі ріллі - 4,1109 га, сіножаті - 0,1753 га, яка належала спадкодавцю на підставі Протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 15 січня 2002 року про затвердження списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а також Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 року про розподіл земельних часток (паїв) шляхом жеребкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], який за життя працював у ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», правонаступником якого стало ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень», якій у даний час перейменовано у ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», що розташоване на території с. Першотравневе Зміївського району Харківської області в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Крім того, за життя [PERSON] був власником права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», розміром - 4,2862 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. При розпаюванні даного сільськогосподарського підприємства [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень». Однак, незважаючи на те, що [PERSON] був включеним до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) під № 204, що додавався до Протоколу № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 15 січня 2002 року, за життя він через свою хворобу та юридичну несвідомість не встиг оформити своє право. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розгляд справи проводити без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Представник третьої особи територіальної громади Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, 21.03.2017 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний Велетень» у судове засідання не з'явився, у листі за № 79 від 06.03.2017 року просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, 23.02.2017 року до канцелярії суду надано письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, які просив врахувати при ухваленні рішення. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 45, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. /а.с. 15/ За життя [PERSON] працював у ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», правонаступником якого стало ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень», якій у даний час перейменовано у ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», що розташоване на території с. Першотравневе Зміївського району Харківської області в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Крім того, за життя [PERSON] був власником права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», розміром - 4,2862 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. При розпаюванні даного сільськогосподарського підприємства [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень». Тобто, за життя [PERSON] брав участь у розпаюванні земель колективної власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» на загальних зборах трудового колективу і пенсіонерів, що раніше перебували з ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» у трудових відносинах, які відбулися 15 січня 2002 р., та був внесений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) під № 203. У результаті розпаювання земель та передачі їх у приватну власність мій батько одержав пай у вигляді земельної частки під [NUMBER], площею - 4,2862 га, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Цей факт підтверджується списком членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» та Додатком до Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» комісії по жеребкуванню земельних ділянок від 06 грудня 2003 р., згідно з яким за [PERSON] визначено земельну частку (пай) під [NUMBER], загальною площею - 4,2862 га, в тому числі ріллі - 4,1109 га, сіножаті - 0,1753 га. /34-49/ Той факт, що саме за життя [PERSON] набув право на вказану земельну частку (пай) підтверджується наступним: 15 січня 2002 року відбулися загальні збори членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», на яких ухвалено список членів трудового колективу і пенсіонерів, які раніше працювали в ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», та які мають право на земельну частку (пай) (а.с. 31-33) Згідно з Протоколом № 4 загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», правонаступником якого стало ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», від 15 січня 2002 року, рішенням зборів був затверджений список громадян - членів трудового колективу і пенсіонерів, що раніше працювали у ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», які мають право на земельну частку (пай), до якого під № 203 внесено було [PERSON] 06 грудня 2003 року на загальних зборах власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» внаслідок розподілу земельних ділянок (паїв) шляхом жеребкування [PERSON] було виділено земельну ділянку (пай) під [NUMBER], загальною площею - 4,2862 га, в т.ч. ріллі - 4,1109 га, сіножаті - 0,1753 га. (а.с. 50-52) З Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 року та Додатку до цього протоколу вбачається, що було проведено розподіл земельних ділянок (паїв) шляхом жеребкування, згідно з яким за моїм батьком [PERSON], що мав право на земельну частку (пай), до якого його внесено під № 201, закріплено земельну частку під [NUMBER], загальною площею - площею - 4,2862 га, в т.ч. ріллі - 4,1109 га, сіножаті - 0,1753 га. (а.с. 53-69) Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло у нього за життя і є його майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини. За життя [PERSON] зробив усне розпорядження, відповідно до якого спірну земельну частку (пай) у разі його смерті повинна була успадкувати [PERSON] Заповіт покійним не складався. Після його смерті ніхто на дану земельну частку (пай) не претендував. Спадкоємцями першої черги на майно після смерті [PERSON] є доньки померлого [PERSON] та [PERSON], яка не претендує на спадщину, син [PERSON], та дружина [PERSON] З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO], у віці 45 років, про що Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 98 (а.с. 17) З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про смерть Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 16) Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом на майно після смерті спадкодавця [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], як діти померлого. З довідки Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23 червня 2016 року № 1651 вбачається, що «[PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав постійно за адресою: [ADDRESS] з 1970 року по день смерті - [INFO]. На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані і проживають: - [PERSON], [INFO], котра померла [INFO], - [PERSON], [INFO], котрий помер [INFO], окрім них за вищевказаною адресою більше ніхто не був зареєстрований і не проживає, в тому числі малолітні та неповнолітні діти» (а.с. 26) З довідки Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23 червня 2016 року № 1653 вбачається, що «[PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала постійно за адресою: [ADDRESS] з 1970 року по день смерті - [INFO]. На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою був зареєстрований і проживав: [PERSON], [INFO], котрий помер [INFO], окрім нього за вищевказаною адресою більше ніхто не був зареєстрований і не проживає, в тому числі малолітні та неповнолітні діти» (а.с. 27) З довідки Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23 червня 2016 року № 1652 вбачається, що «[PERSON], [INFO], котрий помер [INFO], був зареєстрований та проживав постійно за адресою: [ADDRESS] з 1970 року по день смерті - [INFO]. На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою була зареєстрована і проживала: [PERSON], [INFO], по 25.07.2007 року, окрім неї за вищезазначеною адресою більше ніхто не був зареєстрований і не проживав, в тому числі малолітні та неповнолітні діти» (а.с. 28) Факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується наступними документами: Так, з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 15 травня 1958 року, про що Тарановським с/ЗАГС в Книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис за № 40. Після одруження дошлюбне прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» (а.с. 18) З свідоцтва про моє народження Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Рокитне Нововодолазського району Харківської області, про що виконкомом Рокитянської сільської ради в Книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено відповідний запис за № 33, та батьками записано: у графі батько - [PERSON], у графі мати - [PERSON] (а.с. 13) 25 лютого 1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Бірківською сільською радою Готвальдовського району Харківської області, актовий запис за № 3, змінивши після одруження своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] (а.с. 14) З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Рокитне Нововодолазського району Харківської області, про що Рокитянським с/ЗАГС в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 33, та її батьками записано: у графі батько - [PERSON], у графі мати - [PERSON] (а.с. 22) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016760272 від 14.06.2016 року, [PERSON] перебувала у першому шлюбі з [PERSON], зареєстрованим 16.09.1980 року виконкомом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис за № 31, змінивши після першого одруження своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с. 23) З копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Готвальдовським ЗАГС Харківської області в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03.02.1987 р. зроблено відповідний актовий запис за № 19 (а.с. 25) Крім того, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016760195 від 14.06.2016 року. [PERSON] перебувала у другому шлюбі з [PERSON], зареєстрованим 20.10.1987 року виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис за № 46, змінивши після другого одруження своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 24) З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Зміївським відділом РАЦС в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 26.07.1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 213 (а.с. 25) Згідно ч. 2 ст. 25 ЗК України рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; г-1) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до п. «б» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Згідно із ч. 3 ст. 118 ЗК України громадяни працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постій -ному користування цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської або районної ради, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 р. № 290/96 - ВР приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) виникло у нього ще за його життя і є його майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини. Оскільки [PERSON] помер [INFO], на момент дії Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), то правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. - відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (в редакції 1963 p.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 p.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 p.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 p.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК України (в редакції 1963 p.) вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Перший протокол та протоколи № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю (п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява [PERSON] про визнання за ним права на земельну частку (пай) є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved