Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

25 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулося до суду з зазначеною позовною заявою та просить стягнути зі [PERSON] (надалі-відповідач) заборгованість за кредитним договором № 399, укладеним 01 листопада 2006 року між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі-позивач). Відповідно цього договору, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5900 грн на строк 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 листопада 2008 року, із сплатою 23 % річних за користування кредитом, на придбання товарів. Позивач свої зобов'язання виконував у повному обсязі. На підтвердження надаються копії кредитного договору, кредитної заявки, прибуткового касового ордеру від 02 листопада 2006 року про сплату комісії за надання кредиту, від 02 листопада 2006 року як сплату комісії за супроводження кредиту за підписами відповідача. Проте, з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань за кредитним договором. Відповідач припинив здійснювати погашення кредиту з 23 жовтня 2007 р. (останній платіж здійснено було на погашення кредиту 22 жовтня 2007 року в сумі 562,37 грн). Відповідач припинив сплату відсотків з 23 жовтня 2007 року (останній платіж зі сплати відсотків здійснено 22 жовтня 2007 року в сумі 79,13 грн). На підставі умов кредитного договору, відповідач зобов'язався: (п. 3.3.1 кредитного договору): належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання; (п. 3.3.3 кредитного договору): повернути кредит в сумі 5900 грн; (п.1.4 кредитного договору): позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту щомісяця в сумі 308,06 грн перерахуванням до Банку, починаючи з 05 грудня 2006 року. Останнє погашення кредиту в сумі 470,47 грн здійснити не пізніше 05 листопада 2008 року; (п. 1.6.1.1. кредитного договору): на період з дня видачі кредиту та до моменту закінчення терміну, на який було надано кредит, а саме до 05 листопада 2008 року включно, відсотки за користування кредитом перераховуються банку на основі процентної ставки 23 % річних; (п.1.6.1.3 кредитного договору): нараховані відсотки повинні бути сплачені позичальником щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітнім. Сплата нарахованих відсотків проводиться до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 05 листопада 2008 року. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач у позові посилається на те, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, станом на 21 вересня 2015 року за кредитним договором № 399 від 01 листопада 2006 року виникла кредитна заборгованість в сумі 6682,30 грн, яку разом із судовими витратами, повязаними зі сплатою судового збору, в сумі 1218 грн, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача, за довіреністю - [PERSON], позов підтримала, відповідач позов визнав та погодився з розміром заборгованості за кредитом. Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 листопада 2006 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5900 грн на строк 24 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 листопада 208 року, із сплатою 23 % річних за користування кредитом, на придбання товарів (а.с.5). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором (а.с.9,10) У порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. На підставі вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). П. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавець позику (грошові кошти у такій самій сумі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, ще встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ч. 1 ст. 625 ЦК України регламентує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.8.1 кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Отже, на теперішній час кредитний договір є чинним та обов'язковий до виконання сторонами даного договору. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом 21 вересня 2015 року за кредитним договором № 399 від 01 листопада 2006 року має перед позивачем кредитну заборгованість, а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 3410,22 грн, прострочена заборгованість по відсоткам - 256,74 грн., нарахована сума 3 % річних (ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення кредиту - 306,92 грн, нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту - 2497,30 грн, нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасну сплату відсотків - 23,11 грн, нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 188,01 грн, разом 6682,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.6). На підставі вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Згідно до вимог ст. 599 ЦКУ зобовязання, припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем, в порушення зазначених вимог, суду не надано ні заперечень до позову, ні доказів у підтвердження виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором. За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 6682, 30 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218,00 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved