overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

26.08.2020 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську Луганської області помер її батько, [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, просили розглянути справу за їх відсутності. Від відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Луганську Луганської області (Україна) внаслідок хронічної серцевої недостатності ІІІ ст. помер громадянин України [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті № 125 від 22.04.2020 року, виданими на тимчасово окупованій території України, у м. Луганську Луганської області. Як убачається із копії паспорта померлого, лікарського свідоцтва про смерть, [PERSON] народився [INFO] в с. Велікоцьк Міловського району Луганської області, був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2020 року заявник, яка є донькою померлого, звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

26.08.2020 року подано позов, 02.02.2021р. подано уточнений позов, в якому представник позивача адвокат Карнаух А.П. просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] , посилаючись на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки розміром 1,81га, що розташована на території Ярмолинецької сільської ради Гайсинського району, спадкоємицею цієї спадщини за заповітом є [PERSON] однак через те, що позивач проживала за межами України та не могла прибути до органів місцевого самоврядування у зв`язку з чим пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак через те, що позивач проживала за межами України та не могла прибути до органів місцевого самоврядування у зв`язку з чим пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

26.08.2020 року подано цю заяву, в якій [PERSON] просить встановити факт належності померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю IV - ВН № 053994, що посвідчує право на земельну ділянку розміром 2,50га на території Зятковецької сільської ради Гайсинського району виданий 05.11.2002р. та встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] її бабою [PERSON] , свої вимоги мотивує тим, що [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на цю земельну ділянку, вона є єдиною спадкоємицею, однак через те, що свідоцтво про народження її матері [PERSON] відсутнє, а державний акт був виданий [PERSON] , після її смерті, - заявник не може нотаріально оформити право на спадщину, іншого порядку встановлення цих фактів та спору про право немає. Заявник в судове засідання не з`явилася, письмово просила заявлені вимоги задовільнити, справу розглянути без неї ( а.с. 50. Заінтересована особи в судове засідання не з`явилися, письмово заявлені вимоги визнали повністю, справу просили розглянути без них (а.с. 49). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне заяву задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка згідно державного акту на право приватної власності на землю IV - ВН № 053994 від 05.11.2002р., спадкоємцем цієї спадщини за законом є її онука [PERSON] , однак через те, що свідоцтво про народження її матері [PERSON] відсутнє, а державний акт був виданий [PERSON] , після її смерті - заявниця не може нотаріально оформити право на спадщину, іншого порядку встановлення цих фактів та спору про право немає. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 264, 265, 315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка згідно державного акту на право приватної власності на землю IV - ВН № 053994 від 05.11.2002р., спадкоємцем цієї спадщини за законом є її онука [PERSON] , однак через те, що свідоцтво про народження її матері [PERSON] відсутнє, а державний акт був виданий [PERSON] , після її смерті,- не може нотаріально оформити спадщину, іншого порядку встановлення цих фактів та спору про право не має, то для створення умов реалізації спадкових прав факти необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

26.08.2020 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 01.03.2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні. Шлюб розпався через протилежні погляди на життя та на шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивачка не з`явилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.03.2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №16. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

26.08.2020 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 04.06.2017 року, Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні близько року тому. Шлюб розпався через втрату почуття поваги та любові. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання представник позивача адвокат Швець О.В. не з`явився надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутність. Представник відповідача адвокат Єнчева О.О. в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.06.2017 року, Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

26.08.2020\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~розірвання шлюбу.\~Вимоги обґрунтувала\~тим,\~що вона\~17.07.2012\~року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем погіршилися та в даний момент вони припинили шлюбні відносини. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припиненні в жовтні 2019 року. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між сторонами почуття взаємної поваги та любові. Тому, враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї з відповідачем не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 17.07.2012 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 17.07.2012 року (а.с.7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2012 року (а.с.8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якої до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам ч.1\~ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

26.08.2020 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 28.08.2020 року була винесена ухвала про відкриття провадження у справі і прийняття справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 03.10.1998 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають повнолітнього сина. З 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

26.08.2020 р. позивачка звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що укладений 26.07.2013 р.. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, сім`я існує лише формально. Ухвалою від 21.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 10:00 год. 21.10.2020 року з повідомленням сторін, який в подальшому було відкладено на 23.11.2020 р. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.07.2013 р. відділом ДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 30.07.2014 р.. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

26.08.2021 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем; має з ним спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона є непрацездатною, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує від держави допомогу по догляду за дитиною. Однак, допомога є незначною, інших доходів вона не має, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років. Відповідач за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти, так як працює офіційно. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, подав до суду відзив на позов. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07 серпня 2020 року (а.с. 3), є батьками неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 11), які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов не подав, не довів, що він є непрацездатним чи перебуває на обліку у лікарів та не може займатися трудовою діяльністю, отримувати доходи, достатні для утримання малолітньої дитини і дружини у період непрацездатності у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Враховуючи те, що позивачка є непрацездатною у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років і потребує допомоги, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved