Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

24 березня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Надра» звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 14/09/2007/980 к2051, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» надало відповідачеві 91 079 грн. на придбання автотранспортного засобу, а останній був зобов'язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. [PERSON] виступила поручителем в забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором. [PERSON] не виконував своїх зобов'язань зі сплати обов'язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 13 лютого 2014 року становить 52 542 грн. 64 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не погодившись із сумою заборгованості. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як вбачається з копії договору (а. с. 5-8), 17 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 14/09/2007/980 к2051, відповідно до якого позивач надав відповідачеві 91 079 грн. на придбання автотранспортного засобу строком до 13 вересня 2014 року, а останній був зобов'язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків у розмірі 1,67 % на місяць за його користування. Відповідно до п. 5.1 цього договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів, останній сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості. Згідно п. 5.2 договору, при порушенні Позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок. Відповідач не виконував своїх зобов'язань зі сплати обов'язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 13 лютого 2014 року становить 52 542 грн. 64 коп., яка складається з: кредитної заборгованості в сумі 49 519 грн. 15 коп.; заборгованості з відсотків в сумі 1 650 грн. 25 коп.; суми пені в розмірі 117 грн. 28 коп.; 1 172 грн. 40 коп. - штраф та 83 грн. 55 коп. - індекс інфляції. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 10-12). [PERSON] виступила поручителем в забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором і взяла на себе обов'язки як солідарний з позичальником боржник з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, а також інших платежів, у тому числі й пені, у разі порушення ним цих зобов'язань. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, а тому у суду є підстави для задоволення позову в цій частині. Разом із тим, як вбачається з кредитного договору, підставою нарахування банком штрафу є порушення позичальником строків платежів (п.п. 4.3.2, 5.2). Така ж підстава зазначена для нарахування пені за договором (п. 5.1 Умов). За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це приведе до застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов'язання. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення штрафу за порушення строків платежів задоволенню не підлягають. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 525 грн. 42 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог - у даному випадку - в розмірі 513 грн. 70 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial