Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

25 січня 2019р. заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Херсонській області, Геройської сільської ради з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних незаконним виловом цінних видів водних біоресурсів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] внаслідок незаконного водного добувного промислу заподіяв істотну шкоду державі в особі вищевказаних органів, розмір якої складає 5355,00 грн. Оскільки вину [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого ст.. 249 ч.1 КК України встановлено обвинувальним вироком Голопристанського районного суду від 23.10.2018р., то в силу положень ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.. 1166 ЦК України, відповідач зобовязаний відшкодувати вищезазначену суму. Беручи до уваги те, що особи, в інтересах яких предявлено позов на стадії досудового розслідування, підготовчого розгляду кримінального провадження та до теперішнього часу своїх вимог до [PERSON] не предявили, заступник прокурора, користуючись своїм правом згідно ст. 56 ЦПК України та ст.. 23 ЗУ «Про прокуратуру», просить стягнути з відповідача на користь позивачів 5355,00 грн., з яких 1071,00 грн. (20%) перерахувати до спеціального фонду бюджету Херсонської обласної ради; 1606,50 грн. (30%) до спеціального фонду Державного бюджету України та 2677,50 грн. (50%) до спеціального фонду Геройської сільської ради. В судовому засіданні прокурор Новокаховської місцевої прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника Новокаховської місцевої прокуратури, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 07.08.2018 близько 22 години 54 хвилин, перебуваючи на озері «Сапетне» поблизу населеного пункту с. Геройське, Голопристанського району Херсонської області, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням заборонених знарядь лову, а саме мисинових сіток кустарного виробництва, всупереч статті 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, здійснив незаконний вилов цінних видів водних біоресурсів, а саме: риби «кефаль» у кількості 9 шт., чим заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу, зокрема водним живим біоресурсам. За даним фактом вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.10.2018р. було затверджено угоду про визнання винуватості та визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 249 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства \~ \~ \~ \~в галузі охорони, \~ \~ \~ \~використання \~ \~ \~ \~ і\~відтворення тваринного\~світу тягне\~за собою\~адміністративну,\~цивільно-правову\~чи кримінальну\~відповідальність відповідно\~до закону.\~Відповідальність за\~порушення законодавства\~в галузі\~охорони,\~використання і\~відтворення тваринного\~світу несуть\~особи,\~винні зокрема\~в:незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища та перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об'єктів тваринного світу. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до довідки-розрахунку здійсненого за таксами, які затверджені постановою КМУ від 21.11.2011р. №1209, [PERSON] внаслідок незаконного добування водних біоресурсів було заподіяно шкоду на суму 5355,00 гривень. В силу ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність деліктного зобовязання відповідача компенсувати шкоду, яка була заподіяна внаслідок його злочинних дій. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних обєктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно ст. 16 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державну органи відповідно до законодавства України. Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Державна екологічна інспекція у Херсонській області із січня 2012 року є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади Державної екологічної інспекції України. Основною функцією\~екологічної інспекції\~є здійснення\~державного нагляду\~(контролю)\~за дотриманням\~територіальними органами\~центральних органів\~виконавчої влади,\~місцевими органами\~виконавчої влади,\~органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в межах наданих повноважень. Основними пріоритетами у сфері охорони навколишнього природного середовища є ефективне та раціональне використання природних ресурсів, збереження біорізноманіття, розширення природно-заповідного фонду, охорона водних, земельних та лісових ресурсів, охорона атмосферного повітря та екологічно безпечне надрокористування. Пунктом 7 Положення про державну екологічну інспекцію у Херсонській області (нова редакція), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 249 від 22.11.2018 передбачено, що Державна екологічна інспекція у Херсонській області вживає в установленому порядку заходів до судового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради на їх території здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у тому числі здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохранного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. З цією метою відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до п. 7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином від загальної суми завданої шкоди перераховується до спеціального фонду Херсонської обласної ради 1071,00 грн., до спеціального фонду державного бюджету України 1606,50 грн., до спеціального фонду Великокардашинської сільської ради 2677,50 грн. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved