Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

26.12.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2005 року. 27 листопада 2013 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій суму у розмірі 2027 грн. щомісячно. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 10 год. 00 хв. 18 лютого 2019 року. Представник позивача до судового засідання подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, на позові наполягає, просила його задовільнити. До початку судового засідання відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.08.2008 року серії [NUMBER]. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.11.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 16.12.2008 року серія [NUMBER]. Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка зазначає що при розрахунку суми аліментів в розмірі 2027 грн. вона виходила із розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставинах та виходячи з того, що відповідач позовні вимоги підтримує в повному обсязі суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 2027 грн. підлягають задоволенню, розмір аліментів визначати з усіх видів заробітку відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved