Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

24 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 12.09.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 8198,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення не повинна бути пізніше 30.09.2015 року. Своїм підписом у Генеральній угоді відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та погоджується, що дана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір. Однак, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим допустила заборгованість на загальну суму 15843,17 грн., з них: 5632,69 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2947,33 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 5632,50 грн. заборгованість за пенею; 1630,65 грн. - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.40/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача. Відповідач позов визнала частково пояснивши, що дійсно отримувала кредит в Приватбанку. Але так як пеня їй нарахована за тривалий час, то вона просила до позовних вимог про стягнення пені застосувати позовну давність. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.09.2012 року, відповідно до п.п.2.1 якої банк надав відповідачу кредит в сумі 8198,94 грн. строком на 36 місяців з 12.09.2012 року по 30.09.2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на обовязок відповідача щодо повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 297,46 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізнішою 30.09.2015 року /а.с.9/. Підписавши зазначену Генеральну угоду, відповідач погодилася, що зазначена Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, а також Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір, а також підтвердила, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами та отримала інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.9/. Відповідно до п.п.2.1 Генеральної угоди, відповідач зобовязалася щомісяця погашати заборгованість по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Як передбачено п.п.2.2 Генеральної угоди, згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1630,65 грн. Крім того, згідно п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні Позичальником зобовязань по сплаті кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочки. Згідно з п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору /30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 08 листопада 2016 року заборгованість по кредитному договору склала 15843,17 грн., з них: 5632,69 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2947,33 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 5632,50 грн. заборгованість за пенею; 1630,65 грн. - штраф /а.с.49/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.2.5 Генеральної угоди, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафом підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні відповідачем заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Оскільки кредитним договором не встановлена збільшена позовна давність, то правовідносини за зазначеним договором в частині позовних вимог про стягнення пені регулюються, виходячи із спеціальної позовної давності, тривалість якої відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України складає один рік. Позивачем нарахована пеня, починаючи з 01.10.2014 року. При цьому, останній платіж по погашенню заборгованості в сумі 300 грн. відповідачем було здійснено 19.02.2014 року, що підтверджує вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання нею боргу. Разом з тим, позивач направив позовну заяву до суду 13.11.2016 року, про що свідчить відмітка на конверті /а.с.42/. Таким чином, до позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею слід застосувати позовну давність та задовольнити їх частково - в межах річного строку позовної давності (починаючи з 13.11.2015 року), що складає 2730,60 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial