Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

24.10.2017 року Глобинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення переплаченої суми пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] перебуває на обліку в Глобинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як одержувач пенсії за віком з 02.08.2017 року, а до цього часу отримувала пенсію за вислугу років з 23.06.2016 року по 04.05.2017 року В зв'язку з тим, що відповідач після призначення пенсії за вислугу років не звільнилася з посади, яка дає право на даний вид пенсії, за період з 23.06.2016 року по 30.04.2017 року виникла переплата пенсії в розмірі 18571,61 грн. В зв'язку з викладеним, прохають стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави в особі Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області переплачену суму пенсії в розмірі 18571 грн 61 коп. В судовому засіданні представник позивача Марченко І.Ю. позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, вказавши, що з її боку відсутня недобросовісність, а переплата пенсії виникла не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Глобинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як одержувач пенсії за віком з 02.08.2017 року. До цього часу [PERSON] отримувала пенсію за вислугу років з 23.06.2016 року по 04.05.2017 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року. Згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років призначаються при залишення роботи, яка дає право на цю пенсію. Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що оскільки відповідач після призначення пенсії за вислугу років не звільнилася з посади, яка дає право на даний вид пенсії, за період з 23.06.2016 року по 30.04.2017 року виникла переплата пенсії в розмірі 18571,61 грн. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Згідно із п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Зі змісту зазначених вище норм діючого законодавства вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у випадку зловживання з боку пенсіонера. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добросовісності виплати таких грошових сум юридичною особою, відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Згідно правових позицій, зазначених в постановах Верховного суду України у справі №6-151цс13 та у справі №6-91цс14, зазначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених ч. 1 ст. 1215 ЦК України (зокрема, пенсія) за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, поверненню не підлягають Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] при зверненні 23.06.2016 року до управління Пенсійного фонду України Глобинського району з заявою про призначення пенсії за вислугу років надала повні відомості щодо себе, в тому числі вказала, що вона працює та додала копію трудової книжки з записами про місце роботи та займану посаду. Більш того, до управління Пенсійного фонду України Глобинського району було надано довідку № 30 від 21.06.2016 року про те, що [PERSON] 24.05.2016 року прийнята на посаду лікаря з гігієни харчування управління Держпродспоживслужби в Глобинському районі згідно наказу № 3 від 24.05.2016 року. Тобто, подані відповідачем [PERSON] документи для призначення пенсії не містять в собі неправильних відомостей та не були підроблені чи сфальсифіковані нею. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», довідки про заробітну плату та працю із вказівкою відповідної посади видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням пенсії. В даній справі такою установою було управління Держпродспоживслужби в Глобинському районі, яке і зобов'язане було надавати за позивача як його роботодавець дані у систему персоніфікованого обліку застрахованих осіб щодо того, чи посада відповідача відноситься до посад, які дають право на призначення пенсії за вислугу років. Позивачем не доведено у встановленому законом порядку факт зловживань з боку відповідача [PERSON], її вини чи недобросовісності, надання недостовірних даних, в зв'язку з чим виникла переплата пенсії. Посилання представника позивача на недобросовісність з боку набувача [PERSON] є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи, оскільки сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презюмується, а позивачем не доведено, що нарахування пенсійних виплат відбулося з вини відповідача. Таким чином правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата пенсії відповідачу, а також сумлінність поведінки одержувача презумуються, у зв'язку з чим [PERSON] є добросовісним набувачем переплачених коштів, передбачені законом підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії відсутні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до [PERSON] є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed