Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

26.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки з кадастровим номером 5323486000:00:001:0181 площею 3,8859 га, яка розташована на території Нехворощанської (до об`єднання територіальних громад Соколово-Балківської) сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлої матері, що і змусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву № 01-18/49 від 27.01.2020 року про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 619798, виданого Соколово-Балківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 22.07.2003 року, вбачається, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 3,890 га, яка розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5314501642019 від 24.10.2019 року вбачається, що площа належної [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 5323486000:00:001:0181, яка розташована на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 3,8859 га (а.с. 11-13). Згідно заповіту від 15 листопада 2005 року, посвідченого секретарем виконкому Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і зареєстрованого в реєстрі за № 225, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 3,89 га своєму сину [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.03.1959 року (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2010 року (а.с. 6). Постановою від 29.11.2019 року державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] у встановлений законом термін не подавалася заява про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , як спадкоємцем на підставі заповіту (а.с. 8). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved