Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що\~ 16 вересня 2017 року в м. Донецьку помер її дідусь [PERSON], [INFO]. На даний час, заявниці відомо, що органи ДРАЦС на території м. Донецька діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Можливості надати лікарське свідоцтво про смерть дідуся відповідного державного зразка, вона не може, оскільки лікарських установ, підконтрольних уряду України в м. Донецьку немає. У звязку із викладеним, через відсутність можливості зареєструвати смерть [PERSON] у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про його смерть відповідного державного зразка\~ іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця змушена була звернутися до суду із даною заявою, та просити суд\~ встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] Російської Федерації, громадянин України, помер 16 вересня 2017 року в Україні в місті Донецьку. Заявниця [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Словянського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу, рішення ухвалити згідно із вимогами діючого законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~(зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 , п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно із свідоцтвом про народження серія: VІІ-НО № 404486, заявниця народилась 22 серпня 1988 року та мала дівоче прізвище [PERSON]. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про шлюб, 18 вересня 2010 року заявниця вийшла заміж за [PERSON] та здобула таким чином прізвище [PERSON] (а.с. 7). Згідно із свідоцтвом про шлюб батьків заявниці [PERSON] та [PERSON], серія ІІІ-НО №352202, при укладенні шлюбу 03 травня 1980 року, матір заявниці мала дівоче прізвище [PERSON], а після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с. 9). Згідно із свідоцтвом про народження матері заявниці [PERSON], серія І-АЯ № 171641, вона народилась 17 червня 1959 року і мала дівоче прізвище [PERSON]. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть № 88 від 17 вересня 2017 року та довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 88 від 17 вересня 2017 року, [PERSON], [INFO], помер 16 вересня 2017 року в місті Донецьку. Причиною смерті стала хронічна серцево-судинна недостатність ішемічна хвороба серця з артеріальною гіпертензією (а.с. 12, 12 з.б.). Згідно із медичним висновком про не насильницьку смерть особи за місцем проживання, було встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 16 вересня 2017 року за місцем проживання в місті Донецьку (а.с. 11,11 з.б.). Згідно із свідоцтвом про смерть № 077265 виданим Куйбишевським ВДРАЦС м. Донецька 19 вересня 2017 року, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] Російської Федерації, помер 16 вересня 2017 року у віці 86 років в місті Донецьку (а.с. 13). Згідно із відмовою Словянського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 4445/15.22-25 від 25 жовтня 2017 року, про відмову у проведенні реєстрації смерті, заявниці було відмовлено у реєстрації смерті її дідуся, оскільки нею для підтвердження смерті [PERSON] було предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 16). Судом були досліджені також накладна № 46 із відомостями про витрати на поховання та фотокартка із зображенням могили на імя [PERSON] який народився 29 травня 1931 року і помер 16 вересня 2017 року (а.с. 14,15). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:\~ 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. [PERSON] свідоцтво про смерть [PERSON] який помер 16 вересня 2017 року, № 077265 видане 19 вересня 2017 року Куйбишевським ВДРАЦС м. Донецька - на території, тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.\~ Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.\~У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від\~ 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих\~de facto\~органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...». Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені в лікарському свідоцтві про смерть, довідці про причину смерті, висновку про не насильницьку смерть особи за місцем проживання, та свідоцтві про смерть [PERSON] враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості зазначені в цих документах, хоча й не визнає вказані лікарське свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті, висновок про не насильницьку смерть особи за місцем проживання, та свідоцтво про смерть офіційними документами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС на території підконтрольній державній владі України, та оформлення спадкових прав після смерті дідуся. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги\~ заявлені\~[PERSON] про встановлення\~ факту\~ смерті\~ [PERSON] в\~ певний\~ час, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.\~\~ \~\~ Відповідно до положення п. 8 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України. Враховуючи, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Outcome: approved