Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

26.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: проїзд Партизанський, 8, м. Баранівка Житомирської області, що належить позивачу на праві власності. Ухвалою судді від 30 жовтня 2018 року відкрите загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву, здійснено виклик сторін (а.с.15). Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті, повідомлено сторони . В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належно відповідно до п.2 ч. 7 ст.128 ЦПК України. чином. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у справі, надавши належну оцінку кожному доказу окремо та їх сукупності, з урахуванням змісту спірних правовідносин, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 12.12.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок за адресою: Житомирська обл., Баранівський район, м. Баранівка, Партизанський проїзд, 8 належить на праві власності [PERSON], дата державної реєстрації права власності - 03.12. 2013 року (а.с.6,7). Згідно з будинковою книгою на будинок за адресою м. Баранівка, Партизанський проїзд, 8 (а.с.8-11), у будинку з 28.12.2006 року дійсно зареєстрований відповідач [PERSON], який є сином поивача по справі. Зі змісту акту посвідчення факту №8545 від 22. 10. 2018 року, виданого відділом житлово-комунального господарства та благоустрою Баранівської міської ради, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації майже 10 років (а.с. 12). Отже, належними та допустимими доказами підтверджено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік. Перешкод у користуванні житловим приміщенням ні позивач, ні інші члени сімї відповідачу не створювали. Де проживає на даний час відповідач, позивачу не відомо, оскільки родина з відповідачем не спілкується. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виходячи з норм ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також шляхом зобовязання вчинити певні дії, наприклад, повернути власнику документ, що посвідчує право власності. За приписами ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відтак, за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК України, у поєднанні зі статтею 64 ЖК України, слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved