Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

26.08.2020 року лікар-психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Кісіль Т.В. звернулась до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] , [INFO] , у примусовому порядку, тобто без її згоди, мотивуючи це тим, що згідно довідки ЛКК №458 центра первинної медико - санітарної допомоги №5 від 11.08.2020 року [PERSON] встановлено діагноз: «Церебральний атеросклероз ІІІ, ДЕП ІІІ. Наслідки перенесених ішемічних інсультів (2004, 2005, 2018 роках) в лівій півкулі головного мозку. Глибокий правобічний геміпарез, часткова моторна та сенсорна афазія, поведінкові розлади. Потребує консультації психіатра на дому». За медичною допомогою до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР [PERSON] не зверталась. Зі слів [PERSON] , яка звернулась до лікарні з заявою про проведення психіатричного огляду її матері [PERSON] останнім часом стан здоров`я погіршився: Хвилювання, страхи, галюцинації, бачення, плаксивість, пригнічений стан: бачить сторонніх людей в квартирі, розмовляє з ними, стає схвильованою, заявляє, що в домі всі померли, бачить якийсь похорон. Ховає їжу в постелі. Годує неіснуючих тварин. Свій стан не оцінює, згоди в добровільному порядку на огляд лікаря психіатра та лікування у нього не надає. У зв`язку з цим вимушені звернутися до суду з цією заявою. Вважає, що ненадання [PERSON] психіатричної допомоги може завдати значної шкоди її здоров`ю. Заявник - лікар - психіатр Кісіль Т.В. в судовому засіданні заяву підтримала повністю з підстав, викладених в ній та просить її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] огляд необхідний для вирішення питання про її потребу в наданні психіатричної допомоги, про вид такої допомоги та порядок її надання. За станом свого здоров`я вона не може надати усвідомлену згоду на проведення такого огляду. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що вона є невісткою [PERSON] , яка самостійно не пересувається, потребує постійного стороннього догляду. Надати їй будь-яку допомогу неможливо, беручи до уваги, що вона сама не може пересуватися. Прокурор Гризоглазова Д.С. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до вимог ч.2 ст.341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку. Разом з тим, заінтересована особа [PERSON] яка є особою, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, в судове засідання не прибула. Зі слів заінтересованої особи [PERSON] , яка є невісткою [PERSON] , а також з наданих суду медичних документів вбачається, що остання через тяжку хворобу самостійно не пересувається, нетранспортабельна, у зв`язку з чим її участь в судовому розгляді є неможливою. З урахуванням зазначеного та думки учасників справи суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення заявника - лікаря-психіатра, заінтересованої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Відповідно до п.9 ч.2 ст.293, 339-342 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон), психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом статті 7 Закону забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст.11 Закону, психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою; особі віком до 14 років (малолітній особі) - на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника; особі, визнаній у встановленому законом порядку недієздатною, якщо така особа за своїм станом здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, - на прохання або за письмовою згодою її законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків психіатричний огляд особи віком до 14 років (малолітньої особи) проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про надання ним згоди на проведення психіатричного огляду підопічного не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Суд встановив, що [PERSON] [INFO] , на даний час постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ЛКК №458 центра первинної медико - санітарної допомоги №5 від 11.08.2020 року [PERSON] встановлено діагноз: «Церебральний атеросклероз ІІІ, ДЕП ІІІ. Наслідки перенесених ішемічних інсультів (2004, 2005, 2018 роках) в лівій півкулі головного мозку. Глибокий правобічний геміпарез, часткова моторна та сенсорна афазія, поведінкові розлади. Потребує консультації психіатра на дому». 19.08.2020 року [PERSON] звернулась до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] , посилаючись на те, що останнім часом стан здоров`я останньої погіршився: хвилювання, страхи, галюцинації, бачення, плаксивість, пригнічений стан: бачить сторонніх людей в квартирі, розмовляє з ними, стає схвильованою, заявляє, що в домі всі померли, бачить якийсь похорон. Ховає їжу в постелі. Годує неіснуючих тварин. Свій стан не оцінює, згоди в добровільному порядку на огляд лікаря психіатра та лікування у нього не надає. Згідно з висновком лікаря-психіатра Кісіль Т.В., [PERSON] за медичною допомогою до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР не зверталась. Інформація про обмеження дієздатності відсутня. Одержані медичні відомості дають достатні підстави вважати про наявність у особи тяжкого психічного розладу, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Так, встановлені судом обставини дають достатні вважати про наявність у [PERSON] певного психічного захворювання, у зв`язку з чим вона потребує психіатричної допомоги. З метою підтвердження наявності такого захворювання і визначення виду та порядку надання психіатричної допомоги першочергово слід провести психіатричний огляд особи. Однак надати свою усвідомлену згоду на проведення такого огляду [PERSON] не може в силу характеру наявного захворювання, що підтверджено медичними документами, поясненнями лікаря-психіатра та родичів хворої. Водночас, як встановлено судом, [PERSON] неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Ненадання їй психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану та завдання значної шкоди здоров`ю хворої. Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання погіршення психічного стану особи суд вважає необхідним надати дозвіл на проведення психіатричного огляду [PERSON] без її усвідомленої згоди. Таким чином, заяву лікаря-психіатра КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Кісіль Т.В. слід задовольнити. На підставі ст.342, п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду. Повний текст рішення складено 01.09.2020 року.

Outcome: approved