Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

26.02.2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі 35096,88 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 31.08.2012 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, в позовній заяві просить в разі неявки представника проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судовому засіданні 05.05.2018 року відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та виявив бажання надати відзив на позовну заяву, для чого судом відповідачу було визначено пятнадцятиденний строк. В судовому засіданні 26.06.2018 року відповідач [PERSON] просив продовжити йому термін для надіслання листа до банку, мотивуючи клопотання своїм перебуванням за межами держави, на підтвердження чого суду доказів не надав. До судового засідання 12.09.2018 року відповідач [PERSON] не зявився, надав 11.09.2018 року до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи в звязку з неможливістю відповідача [PERSON] виїхати з АР Крим на протязі трьох місяців. Будь-яких доказів на підтвердження викладеного в заяві суду не надано, в звязку з чим суд вважає неявку відповідача у судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 31.08.2012 року шляхом підписання відповідачем [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої отримав кредитну карту «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом /а.с.7-23/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 31.01.2018 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 35096,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3995,33 грн., заборгованість за процентами 28954,08 грн., заборгованість по судовим штрафам 2147,47 грн. /а.с.5/. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. При цьому, суд вважає усні заперечення відповідача щодо не визнання позову такими, що не доведені відповідачем. Судом встановлено, що відповідач зловживає процесуальними права, так як будучи в судовому засіданні 05.05.2018 року та заявивши про надання строку для підготовки, не спромігся на надання суду відзиву, та в судовому засіданні 26.06.2018 року знов просив суд про надання додаткового строку, та знов суду не надав відзиву. Тобто в строк, передбачений нормами ЦПК України, а також і в подальшому відповідачем в період з 05.05.2018 року до 12.09.2018 року /понад три місяці/ до суду не направлено відзиву на позов, будь-яких пояснень щодо мотивів не визнання позову та причин не надання доказів на спростування позовних вимог, що свідчить про неналежне виконання відповідачем його прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved