Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

26 квітня 2016 року заявник - [PERSON] звернулася з заявою до суду, в якій зазначила, що вона є донькою [PERSON], який помер 13 квітня 2016 року в м. Макіївка Донецької області, від ішемічної хвороби сердця. В обгрунтування своєї заяви вона зазначила, що 13.04.2016 року центром первинної медико санітарної допомоги №6 м. Макіївки Донецької області було видано лікарське свідоцтво про смерть №209. В квітні 2016 року заявник звернулася до Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] для реєстрації факту смерті. Однак, 26 квітня 2016 року заявнику було відмовлено у здійснені реєстрації смерті батька на підставі того, що пред`явлений документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а відповідно не може вважатися підставою для державної реєстрації смерті громадянина. Встановлення факту смерті батька небхідно заявнику для оформлення свідоцтва про смерть. Прохає суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця: Україна, Запорізька область, Пологівський район, с. Пологи, який помер 13 квітня 2016 року в м. Макіївка, Донецької області, Україна, який був зареєстрований за адресою: Україна, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Шевченко, 91. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, та прохає її задовольнити. Представник заінтересованої особи Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти задоволення заяви не заперечує. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: Україна, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Шевченко, 91, згідно довідки № 2318/360 від 13.11.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданої управлінням соціального захисту населення Пологівської райдержадміністрації Запорізької області. Раніше [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Вона є донькою [PERSON], який помер 13 квітня 2016 року в м. Макіївка, Донецької області, від ішемічної хвороби сердця, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №209 від 13 квітня 2016 року виданого центром первинної медико санітарної допомоги №6 м. Макіївки Донецької області. Вказані документи не є офіційним документами, відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Пологівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листом від 26.04.2016 року відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільке предявлене заявником лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] не є документом, виданим українським органом органом охорони здоровя, а відповідно не може вважатись підставою для державної реєстрації смерті громадянина. Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до п.п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved