overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 25 жовтня 2008 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 28 грудня 2017 року заборгованість перед банком становить 14857,57 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 25 жовтня 2008 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 28 грудня 2017 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 14857,57 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 283,67 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 10843,18 грн.; заборгованість за пенею - 2785,12 грн., а також 250 грн. штрафу (фіксованої частини) та 695,60 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 14857,57 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 30 серпня 2011 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 20 грудня 2017 року заборгованість перед банком становить 12269,81 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 30 серпня 2011 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 20 грудня 2017 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 12269,81 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 380,97 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 530,66 грн.; заборгованість за пенею - 10297,71 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 560,47 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 12269,81 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить шлюб укладений між ним та відповідачем розірвати. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 23.12.2014 року він перебуває з відповідачем у офіційному шлюбі, від даного шлюбу дітей не мають. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та поведінку в сімї. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, в судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 23.12.2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області серії 1-ОК № 174638, актовий запис № 118. Згідно довідки виданої Горностайпільською сільською радою Іванківського району Київської області від 23.01.2018 року № 62, до складу сімї [PERSON] входить він та його дружина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача вбачається, що спільне життя з відповідачем не склалося та можливості зберегти сімю не має. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства, неодноразові спроби зберегти сім'ю не дали свого результату, а тому зберегти сім'ю не надається можливим. Таким чином, у відповідності до положень ст.\~111\~та ч. 2 ст.\~112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Позивач в позовній заяві прпосив суд покласти на нього з відповідачкою порівну. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 вересня 2013 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 151, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2013 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 151, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 329416 (а.с.10). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з квітня 2017 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 серпня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 592 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 16 серпня 2014 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2016 року. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 16 серпня 2014 року уклали шлюб (арк.с.8). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з липня 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 січня 2014 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №14. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. 19 лютого 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25 січня 2018 року. 10 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згодний на розірвання шлюбу, але заперечив проти залишення позивачу шлюбного прізвища. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ №267880 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серії І-КИ №495623 від 25.06.2014 та Серії І-КИ №580515 від 29.01.2016 відповідно (а.с.5,6). Як вбачається з матеріалів справи подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

24 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 2001 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають разом, але не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов. Відповідач до суду не зявився, звернувшись із заявою про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 27.10.2001 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (актовий запис 294) (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 8). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від весни 2015 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

24 січня 2018 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області заявлені позовні вимоги Сирбу [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з реєстрації задоволено частково, усунено Сирбу [PERSON] (місце проживання: [INFO], [NUMBER]) перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання [PERSON] (останнє відоме місце проживання: [INFO], [NUMBER]) таким, що втратив право користування квартирою №51, що знаходиться в м.Херсоні по вул.Дорофєєва, буд.14 у м.Херсоні. Разом з цим, у вказаному рішенні не зазначено дату народження відповідача [PERSON]. Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони по справі в судове засідання не зявились, їх присутність не є обовязковою. Судом встановлено, що 24 січня 2018 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області заявлені позовні вимоги Сирбу [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з реєстрації задоволено частково, усунено Сирбу [PERSON] (місце проживання: [INFO], [NUMBER]) перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання [PERSON] (останнє відоме місце проживання: [INFO], [NUMBER]) таким, що втратив право користування квартирою №51, що знаходиться в м.Херсоні по вул.Дорофєєва, буд.14 у м.Херсоні. Із матеріалів цивільної справи №766/18253/17 встановлено, що [PERSON] народився 04 грудня 1970 року, про що свідчить копія його паспорту серії МО №925836, що знаходиться в матеріалах цивільної справи (а.с.13 цив.справи №766/18253/17), однак під час ухвалення рішення, судом не вказано зазначену обставину. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

24 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 14 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Первомайського району Харківської області, актовий запис 1. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 14 червня 2016 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Первомайського району Харківської області, актовий запис 1 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved