Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

26 листопада 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики, відповідно до якої просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором грошової позики у розмірі 2 975 202, 82 грн., а також стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 8 810, 00 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 18.10.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено в письмовій формі договір грошової позики відповідно до якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 2 480 000, 00 грн., що еквівалентно 78 500, 00 євро. В підтвердження отримання коштів 18.04.2018 року відповідачем було складено розписку про отримання коштів в повному обсязі. Відповідно до п. 2.4. договору позики та розписки про отримання коштів, відповідач зобов'язався повернути позивачеві грошові кошти в сумі еквівалент 78 500, 00 євро в повному обсязі не пізніше 16.04.2018 року та відповідно до умов п. 2.3. договору грошові кошти повинні бути поверненні відповідачем у національній валюті гривні за офіційним курсом, що складається на міжбанківському валютному ринку України станом на день передачі коштів. Однак, в порушення умов договору, при настанні строку повернення позики відповідач відмовився виконувати свої зобов'язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в договорі та починаючи з 16.04.2018 року та до дня звернення з цим позовом до суду, сума позики відповідачем позивачу не повернута. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за договором позики станом на 23.11.2018 року складає 2 975 202, 82 грн., з яких: 2 481 942, 35 грн. - основна сума позики. 447 973, 53 грн. -відсотки за договором позики за період з 16.04.2018 по 23.11.2018 року. 45 286, 94 грн. - 3% річних за період з 16.04.2018 року по 23.11.2018 року. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року заяву представника позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі №639/6777/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики - задоволено частково. Оголошено заборону відчуження квартири [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 11769263101, яка належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS]) на праві приватної власності на підставі договору дарування, серія та номер: 454, виданий 21.02.2013 року, видавник: приватний нотаріус ХМНО Жовнір Ярослав Вікторович. В задоволені іншої частини заяви представника позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2019 року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Ордеру Серії ХВ № 000005 від 19.11.2018 року, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами, Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні було встановлено, що 18 жовтня 2017 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір позики. (а.с. 7) Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору за даним договором Позикодавець передає Позичальникові безвідсоткову позику в сумі 2 480 000, 00 грн. готівкою, що є еквівалентною 78 500, 00 євро, а позичальник зобов'язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі. В розділі 2 вказаного зазначено, що позикодавець зобов'язаний передати позичальникові зазначену в п. 1.1. суму в строк до 18.10.2017 року. Факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника. Виконання зобов'язання за договором має бути здійснено у сумі, що буде еквівалентна 78 500, 00 євро за офіційним обмінним курсом, що складається на міжбанківському валютному ринку України станом на день передачі коштів, в межах міста Києва за місцем проживання позикодавця або іншою адресою, вказаною позикодавцем. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 16.04.2018 року . Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з розписки від 18.10.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] 2480000, 00 грн. готівкою, що є еквівалентною 78 500, 00 євро та зобов'язався повернути не пізніше 16 квітня 2018 року. (а.с. 8) Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позикодавець свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, в судове засідання не з'явився та не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що він свої зобов'язання за договором позики виконав, а отже суд приходить до висновку, що відповідач - [PERSON], не повернув позикодавцеві суму позики у встановлений договором строк. Частина перша статті 1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Так, позивач просив стягнути з відповідача відсотки за договором позики від 18.10.2017 року за період з 16.04.2018 року по 23.11.2018 року у розмірі визначеному на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 447 973, 53 грн. З 18.10.2017 року по 26.10.2017 року (9 днів) = 7 649, 82 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 12.5 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 9 днів = 7 649, 82 грн. З 27.10.2017 року по 14.12.2017 року (49 днів) = 44 980, 95 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 13.5 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 49 днів = 44 980, 95 грн. З 15.12.2017 року по 25.01.2018 року (42 днів) = 41 411, 03 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 14.5 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 42 днів = 41 411, 03 грн. З 26.01.2018 року по 01.03.2018 року (35 днів) = 38 079, 11 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 16 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 35 днів = 38 079, 11 грн. З 02.03.2018 року по 12.07.2018 року (133 днів) = 153 744, 41 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 17 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 133 днів = 153 744, 41 грн. З 13.07.2018 року по 06.09.2018 року (56 днів) = 66 638, 44 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 17, 5 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 56 днів = 66 638, 44 грн. З 07.09.2018 року по 23.11.2018 року (78 днів) = 95 469, 77 грн. 2 481 942, 00 грн. Х 18 (облікова ставка НБУ) / 365 днів Х 78 днів = 95 469, 77 грн. Всього 447 973, 53 грн. ( 7 649, 82 грн. + 44 980, 95 грн. + 41 411, 03 грн. + 38 079, 11 грн. + 153 744, 41 грн. + 66 638, 44 грн. + 95 469, 77 грн. = 447 973, 53 грн.) Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача три відсотки річних за договором позики від 18.10.2017 року. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за період з 16.04.2018 року по 23.11.2018 року розмір трьох відсотків річних становить 45 286, 94 грн. (2 481 942, 35 грн. Х 3% / 100 % / 365 днів Х 222 (днів прострочення) = 45 286, 94 грн. 24 квітня 2019 року через канцелярію суду представником позивача було надано оригінал договору позики від 18.10.2017 року та оригінал розписки від 18.10.2017 року. Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов'язання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12). В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В п. 2.4. Договору позики від 18.10.2017 року зазначено, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 16.04.2018 року. У п. 3.1. вказаного Договору зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов'язань за цим договором, несумлінна сторона зобов'язана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюти, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просив стягнути суму боргу, що підлягає сплаті у гривнях, визначену за офіційним курсом грошового еквіваленту в іноземній валюті, обумовленого сторонами зобов'язання, на день подачі позову - 23.11.2018 року, а не на день проведення платежу по поверненні відповідачем позичених ним коштів, що не суперечить нормам ст. 11 ЦПК України та ч. 2 ст. 533 ЦК України. Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час сума боргу залишається неповернутою, а тому суд приходить до висновку про, те що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 2 975 202, 82 грн., з яких: 2 481 942, 35 грн. - основна сума позики (що є еквівалентом 78 500, 00 євро). 447 973, 53 грн. -відсотки за договором позики за період з 16.04.2018 по 23.11.2018 року. 45 286, 94 грн. - 3% річних за період з 16.04.2018 року по 23.11.2018 року. Отже, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 810, 00 грн., сплачений відповідачем відповідно до квитанції від 25.11.2018 року № 0.0.1195687193.1. (а.с. 2) На підставі викладеного та

Outcome: approved