Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

25.07.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 26881,10 грн. за період з 26.06.2014 року по 01.04.2017 року (до 30.07.2017 року), мотивуючи тим, що рішенням суду від 02.10.2014 року з відповідача стягуються на її користь аліменти. Відповідач своєчасно та у повному обємі аліменти не сплачує. Згідно відповіді ВДВС Овруцького РУЮ заборгованість по аліментам станом на квітень 2017 року становить 26881, 10 грн.. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.10.2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки розрахунку про розмір заборгованості по аліментах виданої Овруцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області від 15.06.2017 року №7075, загальна сума заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.04.2017 року становить 26881,10 грн.. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 1, 2 пункту 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічних висновків щодо застосування норми статті 196 Сімейного кодексу України дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року № 6-300цс16. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, клопотань про зменшення розміру пені з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів та доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у зв'язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у розмірі 26881,10 грн.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved