Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

25 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь 18446,66 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України за те, що він 15 липня 2020 року таємно викрав майно позивача, а саме вироби з золота на загальну суму 18\~446,66 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Позивач просила відшкодувати понесені майнові збитки. Крім того, у зв`язку із вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, від якого потерпіла позивач, остання зазнала і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через крадіжку належного їй майна, серед якого були і сімейні прикраси, які в родині передавалися від покоління до покоління. Декілька тижнів позивач страждала на безсоння, головні болі та підвищений тиск, не могла зосередитися на повсякденних справах, звичайний уклад життя її був зруйнований, позивач ледь не звільнили з роботи через постій \~ \~ \~ \~ний нервовий стан. Зазначає, що пережила сильний стрес, який відчуває і досі. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач, вона оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення копії ухвали. Відповідач, отримавши 12 березня 2021 року ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими матеріалами, не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що\~в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] 15 липня 2020 року, близько 15 годин 00 хвилин, знаходячись в квартирі за місцем мешкання своєї співмешканки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , скориставшись відсутністю в приміщенні квартири [PERSON] будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі спальної кімнати квартири за вказаною адресою майно належне [PERSON] а саме вироби з золота: кулон вагою 7 г. 375 проби вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 4040 гривень 26 копійок; кулон вагою 3 гр. 585 проби, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 2701 гривню 20 копійок; каблучку вагою 2 гр. 585 проби, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 1800 гривень 80 копійок; каблучку вагою 3 гр. 585 проби, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 2701 гривню 20 копійок; каблучку вагою 5 гр. 585 проби, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 4502 гривні 00 копійок; каблучку вагою 3 гр. 585 проби, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року становить 2701 гривню 20 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 18446 гривень 66 копійок. Вказані обставини вчинення кримінального правопорушення відносно позивача встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 серпня 2020 року, який набрав законної сили 28 вересня 2020 року (а.с. 7-8) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 60 вказаного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтю 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно п.25 постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009р. № 10 розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Як вбачається із копії вироку у позивача було викрадено майно на загальну вартість 18446,66 грн., яка встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи № 1821 від 07 серпня 2020 року, проведеної у кримінальному провадженні, і не заперечується позивачем. Таким чином, заявлені позивачем [PERSON] вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивач [PERSON] посилається на те, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, оскільки нею було пережито стрес, який досі вона відчуває, крадіжка її майна спричинила душевні страждання, у неї погіршилося здоров`я. Завдану моральну шкоду оцінила у 10000 гривень. Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивачем не надано суду доказів, що внаслідок дій відповідача здоров`ю позивача завдано шкоду, хоча й мали місце моральні та фізичні страждання внаслідок вчинення відповідачем злочину щодо позивача. Однак, на думку суду, позивачу було спричинено моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача, позивач зазнав душевних страждань, оскільки було порушено її особисте немайнове право внаслідок викрадення відповідачем майна позивача. Отже, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та ступінь діяння, особи, яка заподіяла шкоду, моральні страждання позивача та інші наслідки даних обставин, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., тим самим задовольнивши позов в цій частині частково. Також суд вважає, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру, у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу майнового характеру, усього у розмірі 1816,00 грн.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial