Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

24.11.2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначив наступне. 17.06.2002 року їх сім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували кв. [ADDRESS] . 17.06.2020 року управлінням міського майна м. Маріуполя було видане свідоцтво на право власності на житло кв. [ADDRESS] , реєстровий №42033 від 25.06.2002 року в Маріупольському БТІ. У цьому свідоцтві співвласниками квартири зазначили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, окрім правильного прізвища та ім`я [PERSON] , його прізвище та сина, а також прізвище та ім`я доньки у свідоцтві вказані не вірно. Згідно листа департаменту по роботі з активами управління міського майна ММР від 11.11.2021 року відомості щодо співвласників кв. [ADDRESS] надавалися відповідно до даних паспортів та свідоцтв про народження. На даний час він не може здійснити купівлю-продаж квартири, у зв`язку з невідповідністю прізвищ. На підставі чого, вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності свідоцтва на право власності на житло, а саме кв. [ADDRESS] , виданого 17.06.2002 року управлінням міського майна м. Маріуполя на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належить саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду. У судове засідання [PERSON] не з`явився, при цьому від нього надійшла до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа Департамент по роботі з активами управління міського майна Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, однак 20.12.2021 року від представника департаменту до суду надійшла заява, в якій просив справу розглянути за їх відсутності та прийняти рішення по справі відповідно чинного законодавства. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 ст.268 ЦПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України\~заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так як саме одержання цього документу, а як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що 17.06.2002 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме кв. [ADDRESS] . (а.с.11). У листі Департаменту по роботі з активами управління міського майна Маріупольської міської ради від 11.11.2021 року за №1-10573-14-1.1.2 зазначено, що відомості щодо співвласників кв. [ADDRESS] надавалися відповідно до даних паспортів та свідоцтв про народження. (а.с.12). Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 30.09.2006 року, прізвище, ім`я, по-батькові заявника зазначено як [PERSON] . (а.с.4-5). У паспорті серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові сина заявника вказано як [PERSON] . (а.с.6). У паспорті серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові доньки заявника вказано як [PERSON] . (а.с.7). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в іншому порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності позивача та його рідним на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved