Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

26.03.2014 року Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулася до Шаргородського районного суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначено, що 15.01.2014 року між [PERSON] та Подільським відділенням Першої всеукраїнської кредитної спілки було укладено кредитний договір № 8 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого позивач відкриває відповідачу кредитну лінію з лімітом 1000,00 грн строком з 15.01.2014 року до 14.01.2015 року. В рамках кредитної лінії 15.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 8/Т (далі - Додатковий договір), за яким позивач надав відповідачу кредит (транш) в розмірі 1000,00 грн строком з 15.01.2014 року до 22.01.2014 року. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Кредитного договору та пункту 1.2 Додаткового договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно Графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною Додаткового договору. Проте, відповідач не дотримується графіку розрахунків, визначеного у Додатковому договорі і не здійснив жодного платежу, що призвело до заборгованості, яка за Кредитним та Додатковим договорами станом на 19.03.2014 року становить 10360,21 грн, з яких: 1000,00 грн - сума неповернутого кредиту, 320,07 грн - сума нарахованих відсотків, 9040,14 грн - сума пені. Позивач не одноразово звертався до відповідача із вимогою погасити заборгованість, однак на даний час кредитна заборгованість не погашена. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 8 від 15.01.2014 року та Додатковим договором № 8/Т від 15.01.2014 року на загальну суму 10360,21 грн, поштові витрати в сумі 33,20 грн та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, 23.04.2014 року до суду надійшло клопотання директора Подільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки Пасічника М.М. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана відповідачу за адресою: [ADDRESS], з відміткою про те що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с.30-32). Відповідно до відповіді на запит, який надійшов від Шаргородського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області за №314 від 27.03.2014 року (а.с.26) місце проживання гр. [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, з огляду на згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 15.01.2014 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 8 (а.с.5,6), відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом 1000,00 грн строком з 15.01.2014 року до 14.01.2015 року (п.1.3 Кредитного договору). Крім того, в рамках кредитної лінії 15.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 8/Т, за яким позивач надав відповідачу короткостроковий кредит (транш) в розмірі 1000,00 грн строком з 15.01.2014 року до 22.01.2014 року (а.с.7). Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Кредитного договору та пункту 1.2 Додаткового договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно Графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною Додаткового договору (а.с.8). Відповідач [PERSON] допустив порушення вимог взятих на себе зобов'язань за Додатковим договором, оскільки не здійснив жодного платежу, що призвело до заборгованості, яка за Кредитним та Додатковим договорами станом на 19.03.2014 року становить 10360,21 грн, з яких: 1000,00 грн - сума неповернутого кредиту, 320,07 грн - сума нарахованих відсотків, 9040,14 грн - сума пені, що підтверджується розрахунком суми боргу (а.с.20). Позивач не одноразово звертався до відповідача із вимогою погасити заборгованість (а.с.13-16), однак, на даний час кредитна заборгованість не погашена. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено факт не виконання відповідачем [PERSON] умов за Кредитним договором № 8 від 15.01.2014 року та Додатковим договором № 8/Т від 15.01.2014 року, то не виконання зобов'язання з боку відповідача порушує право позивача на виконання умов договорів та повернення суми кредиту, а тому підлягає судовому захисту. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним та Додатковим договорами в сумі 10360,21 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. В частині стягнення з відповідача поштових витрат у розмірі 33,20 грн слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК України поштові витрати не відносяться до жодного виду судових витрат. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial