Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

26 грудня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що з 09 грудня 2011 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17 листопада 2015 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, в звязку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, настоювала на стягненні з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), посилаючись на те, що потребує додаткових коштів на лікування дитини, яка за станом здоровя потребує проходження курсів лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 09 грудня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області між сторонами був укладений шлюб (а.с. 7). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17 листопада 2015 року, яке набуло законної сили 28 листопада 2015 року (а.с. 9) шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 493761, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 44 від 21 січня 2013 року (а.с. 8), в якому батьками дитини записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Малолітня дитина [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі [PERSON], що не оспорювалося сторонами в судовому засіданні. Відповідач працює, має стабільний щомісячний дохід у виді заробітної плати, розмір якої за період часу з серпня 2016 року по січень 2017 року включно 47349 грн. 35 коп. (а.с. 25), інших утриманців не має, здоровий. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовянана доказувати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення у справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверененням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи майновий стан відповідача, інші встановлені обставини справи, суд знаходить за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для утримання і виховання неповнолітньої дитини. Суд не приймає до уваги посилання позивачки на той факт, що вона потребує додаткових коштів на лікування дитини, оскільки жодних доказів щодо стану здоровя та хвороби дитини позивачкою суду не надано. Крім того, участь батьків у додаткових витратах на дитину (пов'язаних з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) є окремою статтею Сімейного кодексу України, і позивачка, за наявності підстав, не позбавлена права звернутися до суду з таким позовом . В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial