Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

25 березня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 144, вчиненого 11 січня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. 26 березня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою було витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича належним чином завірену копію справи вчинення виконавчого напису № 144, вчиненого 11 січня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Крім того ухвалою від 12 квітня 2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Станом на 07 червня 2021 року на адресу суду не надійшло копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 144 від 11 січня 2020 року. Зокрема не надано копій документів, на підставі яких вчинено даний виконавчий напис. \~ \~ Як передбачено ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем залишити позовну заяву без розгляду. Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд розглядає справу за наявними у ній доказами. З доданих до позовної заяви документів видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича знаходиться виконавче провадження ВП № 62272287 з виконання виконавчого напису № 144, виданого 11 січня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості у розмірі 35 310 грн 72 коп (а.с.11). З тексту оскаржуваного виконавчого напису видно, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1435657842501052 від 15 вересня 2014 року, згідно договору про відступлення прав вимоги, укладеного 10 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 серпня 2018 року по 05 листопада 2019 року (а.с.13). В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною, відповідачем та приватним нотаріусом не були враховані квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором. Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не були витребувані у відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та документи, які встановлюють прострочення виконання зобов`язання, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною. Ані банк, ані нотаріус належним чином не повідомляли позивача про наявність заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості оспорити вимоги відповідача або виконати їх. Також нотаріус не з`ясував, чи не пропущений банком строк позовної давності за кожним окремим щомісячним платежем, не встановив, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Відповідач ПАТ «Кредобанк» не скористався своїм правом на подання відзиву, не надав своїх заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову із посиланням на відповідні докази та норми права. С метою перевірки тверджень позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги, судом були витребувані належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Однак ані приватним нотаріусом, ані відповідачем суду не були надані ці документи, тобто твердження позивача про те, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за відсутності належних та допустимих документів нічим не спростоване. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. \~ \~ Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суду не надано доказів того, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Ані відповідачем, ані приватним нотаріусом не надано належним чином завіреної копії кредитного договору, на підставі якого нарахована заборгованість, тому суд не має можливості визначити дату виникнення права вимоги за даним договором. Також матеріали справи не містять підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус переконався у безспірності розміру заборгованості, перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Тому у зв`язку з неподанням учасниками справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису) суд відповідно до частини 10 статті 84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн підтверджуються квитанцією від 24 березня 2021 року (а.с.1). Також позивачем були понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову згідно квитанції від 12 квітня 2021 року (а.с.14). Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 1362 грн.

Outcome: approved