Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Кривохижинці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 2,7224 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER]. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області Ремською Н.І. 15.02.2007 року за № 8 на її ім'я. Крім неї, після смерті [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом термін вона звернулася до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. (а.с.2). Представник відповідача Долинянської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнають (а.с. 22). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в смт Муровані Курилівці Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6). При житті, 15 лютого 2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.7). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7224 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.9). Факт належності земельної ділянки [PERSON] підтверджується довідкою Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району за №356 від 27.07.2015 року (а.с.18), витягом із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам-членам реформованого КСП «Мрія» с. Кривохижинці на території Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 10), архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), довідкою Долинянської сільської ради № 356 від 27.07.2015 року (а.с. 18) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] 20 травня 2015 року подала заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Проте 20 серпня 2015 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 20 березня 2015 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на прізвище [PERSON] втрачений (а.с.11), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved