Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

26.07.2018 року звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 28451,73 грн., а також витрати на відрядження у розмірі 37814,70 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він працює в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» слюсарем в управлінні з монтажу, наладці та сервісному обслуговуванню. Із грудня 2017 року по вересень 2018 року утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати, та витратам на відрядження. У видачі довідки про заборгованість з виплати заробітної плати відповідач йому відмовив. Ухвалою суду від 31.07.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, 17.10.2018 року представник позивача [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вказана ухвала була отримана відповідачем 26.09.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений судом пятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» - працює слюсарем в управлінні з монтажу, наладці та сервісного обслуговування обладнання, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с. 8-9). За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до розрахункових листів, наданих позивачем [PERSON] встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатив позивачу заробітну плату з грудня 2017 року по вересень 2018 року, що становить 28451 грн. 73 коп., а також за грудень 2017 року витрати на відрядження в сумі 37814 грн. 70 коп. (а.с. 15). Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати. Статтею 110 КЗпП України передбачено, що на власника або уповноважений ним орган при кожній виплаті заробітної плати покладено обовязок повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача (зокрема відсутності заборгованості по заробітній платі чи наявність у меншому розмірі) відповідачем не надано, у встановлений судом пятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі з грудня 2017 року по вересень 2018 року у розмірі 28451 грн. 73 коп., а також за грудень 2017 року витрати на відрядження у розмірі 37814 грн. 70 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved