Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

26 листопада 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.10.2014 року [PERSON] було підписано заяву б/н, згідно якої він отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту в сумі 300,00 грн. на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Одержання та використання кредитних коштів в зворотну чергу передбачає обов`язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, відсоткам та іншим зобов`язанням, які передбачені умовами угоди. Оскільки [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість у загальному розмірі 23965,61 грн., що складається з: 1312,05 грн. - заборгованість за кредитом, 20653,56 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 2000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 10.03.2021р. представник АТ КБ «Приват Банк» подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором б/н від 10.10.2014р. в розмірі 2512,61 грн., з яких 1312,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1200,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. 08.06.2021р. до суду надійшов відзив в якому [PERSON] вимоги банку в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 1312,05 грн. визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову в цій частині. В решті вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їхньому задоволенні за необґрунтованістю з мотивів викладених в постанові ВП ВС від 03.07.2019р. по справі № 342/180/17. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 12.07.2021р., АТ КБ «Приват Банк», вважаючи свої вимоги законними та обґрунтованими наполягав на стягненні з відповідача заборгованості в уточненій (зменшеній) сумі в розмірі 2512,61 грн. 30.07.2021р. [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій уточнені вимоги визнав повністю та не заперечував щодо стягнення з нього заборгованості за договором від 10.10.2014р. в розмірі 2512,61 грн. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. З`ясувавши позицію та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг. Того ж дня відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підставі даної заяви, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту в розмірі 300,00 грн. з подальшим його збільшенням до 2000,00 грн. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором, що [PERSON] не заперечується. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 30.09.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 2512,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, долученим до заяви про зменшення розміру позовних вимог. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів. Крім цього, відповідно до положень ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У поданій до суду письмовій заяві [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, і в ході розгляду справи не встановлено порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по договору, яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 1312,05 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 1200,56 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривні 00 коп.

Outcome: approved