Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

26 липня 2017 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] міської ради з вищезазначеними позовними вимогами. 26 лютого 2018 року [PERSON] в порядку статті 193 ЦПК України звернулась до суду із зустрічними вищезазначеними позовним вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради. Ухвалою суду від 02 березня 2018 року зустрічні позовні вимоги [PERSON] обєднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що 26 травня 2009 року помер батько [PERSON] - [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1000 м-2 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та житлового будинку, гаражу та літнього душу, що знаходяться по вул. Слобідська,26 м. Малина. Земельна ділянка належала померлому на підставі рішення [PERSON] міської ради від 27 червня 2003 року. З 2003 року до дня смерті [PERSON], з останнім проживала без реєстрації шлюбу [PERSON] В ході розгляду даної справи [PERSON] стало відомо, що 28 жовтня 2009 року прийнято рішення [PERSON] міської ради відповідно до якого на підставі статей 140,142 Земельного Кодексу України вирішено: припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1000 м-2 по вул. Слобідська,26 м. Малина. Вважає, що дане рішення прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки ст.140 Земельного Кодексу України, в редакції чинною на час прийняття оспорюваного рішення, однією із підстав припинення права власності на земельну ділянку була - смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. [PERSON] після смерті батька, в шестимісячний строк, 01 вересня 2009 року, подав заяву до [PERSON] державної нотаріальної контори, якою прийняв спадщини в тому числі і на земельну ділянку. 01 березня 2013 року [PERSON] міська рада своїм рішенням надала дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для оформлення права власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Слобідській, 26 м. Малина, а рішенням від 30 травня 2014 року затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Слобідській, 26 м. Малина та передала земельну ділянку у власність [PERSON] З вищезазначених підстав просить визнати дані рішення незаконними та скасувати, а також визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. При життя [PERSON] на спірній земельній ділянці було побудовано житловий будинок, гараж та літній душ, однак оформити право власності на дане нерухоме майно померлий не встиг, а тому [PERSON] просить визнати за ним як спадкоємцем першої черги право власності на це майно. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] позов не визнала повністю та в заперечення позову пояснила, що померлий [PERSON] не може вважатись власником спірної земельної ділянки площею 1000 м-2 по вул. Слобідська, 26, оскільки рішення [PERSON] міської ради від 27 червня 2003 року прийнято з порушенням вимог статті 118 ЗК України, якою було передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Однак при передачі земельної ділянки [PERSON] ця процедура не була дотримана, а тому спірне рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно є незаконним та підлягає скасуванню і рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 16 жовтня 2003 року, яким надано [PERSON] дозвіл на будівництво одноквартирного двоповерхового будинку на спірній земельній ділянці. Також не підлягають і задоволенню вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з наступних підстав. Так на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 16 жовтня 2003 року надано дозвіл [PERSON] на будівництво одноквартирного двоповерхового будинку на спірній земельній ділянці. На той час на земельній ділянці вже було побудовано господарське приміщення розміром 5х11 м. в складі: літньої кухні та погреба, приміщення для госпінвентаря та господарсько побутова прибудова 2,5х4,5 м, про що також зазначено в рішенні від 16.10.2003 року. [PERSON] та [PERSON] спільно проживали у літній кухні та почали без отримання дозволу та повідомлення про початок будівельних робіт, здійснювати прибудову до неї, однак закінчити її при життя [PERSON] не встигли. Після смерті [PERSON], [PERSON] самостійно закінчила будівництво прибудови, облаштувала в ній ванну кімнату, добудувала приміщення кухні, прихожу кімнату, веранду, підвела до будівлі воду, електропостачання. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повістю та надала пояснення по суті позову аналогічні вищезазначеним поясненням. В судовому засіданні представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю та в заперечення позову надав пояснення аналогічні вищезазначеним поясненням. Представники відповідачів [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. В попередньому судовому засіданні представник [PERSON] міської ради [PERSON] заперечив по заявленим сторонами вимогам, просить в їх задоволенні відмовити, вважає, що оскаржувані рішенні прийняті у відповідності до вимог законодавства. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що померлий [PERSON] був її рідним братом. Після смерті брата до неї підійшла [PERSON] та попросила свідка щоб вона в судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання її та [PERSON] Також їй відомо, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали будинок. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до статей 40,81 Земельного Кодексу України ( в редакції чинною на час спірних правовідносин), громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підстав безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради ( 12-а сесія 24 скликання) від 27 червня 2003 року вирішено передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1000 м-2 по вул. Слобідська ,26 м. Малина. ( т.1 а.с.9). 16 жовтня 2003 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради року № 233, надано [PERSON] дозвіл на будівництво одноквартирного двоповерхового будинку на земельній ділянці площею 1000 м-2 по вул. Слобідська ,26 м. Малина. ( а.с. 11). 26 травня 2009 року [PERSON] помер. Дане підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с. 54). Рішенням Малинського районного суду від 18 вересня 2009 року встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2003 року по день смерті [PERSON] ( а.с. 15). Спадщину на майно померлого [PERSON] прийняли його син [PERSON] ( подавши 01 вересня 2009 року заяву в нотаріальну контору ) та [PERSON] Статтею 140 Земельного Кодексу України ( в редакції чинною на час спірних правовідносин), однією із підстав припинення права власності на земельну ділянку передбачено - смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Таким чином суд вважає, що [PERSON] міська рада, прийнявши 28 жовтня 2009 року, рішення про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1000 м-2 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Слобідській, 26 м. Малина (у звязку зі смертю), діяла в порушення вимог ст.140 Земельного кодексу України, оскільки на момент прийняття оспорюваного рішення був наявний спадкоємець на майно померлого [PERSON] - його син [PERSON] Тому суд вважає, що рішення від 28.10.2009 року є незаконним та підлягає скасуванню. Оскільки рішення [PERSON] міської ради від 01 березня 2013 року про надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для оформлення права власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Слобідській, 26 м. Малина та рішення [PERSON] міської ради від 30 травня 2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Слобідській, 26 м. Малина та передачі земельної ділянки у власність [PERSON] прийнятті на підставі рішення [PERSON] міської ради від 28.10.2009 року та є похідним від нього, тому дані рішення суд також визнає незаконним та скасовує їх. Позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 1000 м-2, житлового будинку, гаража літнього душу, які знаходяться за адресою: м. Малин по вул. Слобідська,26, задоволенню не підлягають з наступних підстав. [PERSON] є власником спірної земельної ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2014 року. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свідоцтво на час розгляду справи є чинним, у встановленому порядку незаконним не визнано. Тому вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку є передчасними. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В своїх запереченнях по суті позовних вимог [PERSON], [PERSON] пояснила, що з 2003 року вона та [PERSON] спільно проживали у літній кухні та почали без отримання дозволу та повідомлення про початок будівельних робіт здійснювати прибудову до неї, однак закінчити її при життя [PERSON] не встигли. Після смерті [PERSON], [PERSON] самостійно закінчила будівництво прибудови, облаштувала в ній ванну кімнату, добудувала приміщення кухні, прихожу кімнату, веранду, підвела до будівлі воду, електропостачання, однак належним чином будівництво не було прийнято до експлуатації та є самочинним. В ході розгляду справи [PERSON] належних та допустимих доказів того, що його батьком було здійснено розбивку житлового будинку ( про необхідність даного зазначено у рішення [PERSON] міської ради від 16.10.2003 року), закінчено будівництво житлового будинку та введено до експлуатації, суду не надано. Тому в задоволенні даних вимог слід відмовити. Також суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасувати рішення [PERSON] міської ради від 27 червня 2003 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1000 м-2 по вул. Слобідська ,26 м. Малина та визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Житомирської області від 16 жовтня 2003 року № 233 в частині надання [PERSON] дозволу на будівництво одноквартирного двоповерхового будинку на земельній ділянці площею 1000 м-2 по вул. Слобідська ,26 м. Малина Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] зазначила, що дані рішення прийнятті в порушення вимог статті 118 Земельного Кодексу України. Однак як встановлено судом, земельна ділянка була передана [PERSON] у приватну власність з інших підстав, а саме, передбачених статтею 40 Земельного Кодексу України. [PERSON] була передана земельна ділянка, що перебувала у довічному успадкованому володінні [PERSON] Відповідно до статті 141 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] міської ради на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1920 грн. в дольовому порядку по 960 грн. з кожного. \~

Outcome: partial