Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

26.02.2013 року гр.[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій під час судового розгляду уточнив, в якій просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстах» та [PERSON] в його користь 5000 грн 00 коп завданих збитків та 3000 грн 00 коп упущеної вигоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 травня 2012 року біля 21 год 00 хв на 45 км - 480 м автодороги Львів-Краковець біля с.Чолгині гр.[PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], порушуючи п.п.1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, під час руху в зоні дії дорожнього знаку 1.35 додатку 1 «Перегін худоби» не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та стану транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки для руху у вигляді отари овець не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з отарою овець, яку він переганяв разом з батьком [PERSON] Свїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу. Під час дорожньо-транспортної пригоди загинули чотири вівці, наступного дня зранку він виявив ще п'ять мертвих овець, а шосту вівцю увечері довелося дорізати. Внаслідок наїзду відповідачем він втратив десять молодих овець, ціна однієї такої вівці складає 500 гривень, а ціна дорослої вівці складає від 800 до 1200 гривень. В результаті загибелі десяти овець йому було завдано збитків на суму 5000 гривень (10 овець х 500 грн) та упущену вигоду на суму 3000 грн ((800 грн - 500 грн) х 10 овець). Під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про залучення співвідповідача. Просить заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявленого позову не визнав, пояснив, що 07 травня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини позивача [PERSON], який в умовах недостатньої видимості став переганяти стадо овець через проїзну частину дороги. При раптовій появі овець на проїзній частині дороги він став гальмувати, але стався наїзд автомобілем, яким керував він керував, на отару овець, з яких чотири вівці загинули на місці. На час дорожньо-транспортної пригоди він мав в наявності поліс автоцивілки, про що було повідомлено працівників ДАІ. Також про настання страхового випадку він повідомив страхову компанію. Наданий позивачем акт сільської ради про загибель ще п'яти овець не відповідає вимогам Інструкції з діловодства, даний акт не зареєстований, також немає висновку ветеринара про причину загибелі тварин. Через неправомірні дії позивача було заподіяно технічні пошкодження 2 його автомобілю і він має право на відшкодування завданої шкоди з позивача, який також притягнутий до адміністративної відповідальності. Так як його цивільна відповідальність застрахована страховою компанією «Інкомстрах», то він не згідний відшкодовувати шкоду позивачу. Після оголошення перерви в судовому засіданні відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом вручення 10.04.2014 року в приміщенні суду судової повістки, не з'явився, причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив продовжити судовий розгляд у його відсутності. Притягнутий за клопотанням позивача представник співвідповідача ПрАТ«Страхова компанія «Інкомстрах» також не з'явився на розгляд справи, в письмовому запереченні на заявлений позов представником вказується, що дійсно цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/5045749 від 07.04.2012 року. 10.05.2012 року [PERSON] письмово повідомив про настання страхового випадку, на підставі чого було розпочато формування страхової справи по вищезазначеній події. Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. А відповідно до ст.37 даного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. Потерпілим [PERSON] протягом року не було подано заяви до страхової компанії про страхове відшкодування, про що 01.06.2013 року було направлено потерпілому відмову у виплаті такого відшкодування. В заявленому позові до ПрАТ «СК «Інкомстрах» просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 травня 2012 року біля 21 год 00 хв на 45 км -480 м автодороги Львів-Краковець біля с.Чолгині Яворівського району сталася дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача [PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], порушуючи п.п.1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, під час руху в зоні дії дорожнього знаку 1.35 додатку 1 «Перегін худоби» не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та стану транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки для руху у вигляді отари овець не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з отарою овець, яку переганяли через проїзну частину дороги погоничі [PERSON] та [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинуло чотири вівці. Згідно постанови Яворівського районного суду Львівської області від 23.07.2012 року гр.[PERSON] було визнано винним у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинив загибель чотирьох молодих овець, які належали на праві власності позивачу [PERSON] і відповідач несе цивільну відповідальність за завдану шкоду. При визначенні розміру завданої шкоди суд бере до уваги пояснення позивача щодо ціни овець, інформацію про вартість м'яса баранини, яка міститься в накладній ФОП [PERSON] від 16.08.2012 року, і визначає, що завдана шкода внаслідок загибелі чотирьох овець становить 2000 грн 00 коп (з розрахунку 4 вівці х 500 грн 00 коп). Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Виходячи з встановлених обставин по справі, суд визнає обгрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування упущеної вигоди, враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної 3 пригоди було спричинено загибель чотирьох молодих овець, вартість дорослої вівці мінімально перевищує в середньому на 300 гривень вартість молодої вівці, відповідно розмір упущеної вигоди суд визначає в сумі 1200 грн 00 коп ( з розрахунку ((800 грн 00 коп - 500 грн 00 коп) х 4 вівці). Разом з тим, суд приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] щодо недоведеності позивачем причини загибелі шести овець, з яких п'ять позивачем було виявлено мертвими зранку 08 травня 2012 року, а шосту вівцю позивачеві довелося увечері дорізати. Представлений позивачем акт комісії сільської ради про підтвердження загибелі п'яти овець не може достовірно свідчити, що причиною загибелі тварин були отримані ушкодження внаслідок наїзду на них автомобіля відповідача. Відповідного ветиринарного висновку про причину смерті тварин у позивача немає, так як за таким висновком до спеціаліста позивач не звертався. Під час розгляду справи встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди у відповідача [PERSON] був в наявності чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/5045749 від 07.04.2012 року ПрАТ «СК «Інкомстрах». Про настання страхового випадку відповідач [PERSON] своєчасно повідомив страхову компанію. Разом з тим, судом встановлено, що позивач [PERSON] як потерпіла особа, яка мала право на страхове відшкодування, у визначений ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річний строк не звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії, відповідно втратив права на таке страхове відшкодування, а тому в цій частині позовні вимоги до ПрАТ «СК «Інкомстрах» не підлягають до задоволення. З врахуванням вищенаведеного, суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача [PERSON] про наявність в нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки втрата позивачем права на страхове відшкодування через несвоєчасне звернення до страховика, не позбавляє його права на відшкодування завданої шкоди та упущеної вигоди безпосередньо від винної особи в межах строку позовної давності. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що судом доведено заподіяння майнової шкоди та упущеної вигоди позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача [PERSON], останній несе цивільно-правову відповідальність за завдані збитки, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити частково щодо відповідача [PERSON] в межах встановлених та доведених розмірів шкоди та упущеної вигоди.

Outcome: approved