Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

24 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою судді від 06 серпня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, причину своєї неявки суду не повідомила. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Встановлено, що позивачу на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 лютого 2006 (а. с. 8). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що відповідач в житловому будинку [ADDRESS] була зареєстрована 10 вересня 2013 року, як член їхньої сім`ї, а саме, як його дочка. З часу реєстрації і по даний час відповідачка жодного дня не проживала в даному житловому будинку і не проживає на даний час. Деякий період часу вона підтримувала зв`язок з відповідачкою в телефонному режимі, але протягом двох останніх років відповідачка уникає з нею спілкування. На даний час фактичне місце проживання відповідачки їй невідоме. На її неодноразові усні звернення до відповідачки з приводу зняття з реєстрації за вищезазначеною адресою вона жодним чином не реагує, добровільно виписуватись не бажає. Вона вважає, що відповідачка є зареєстрованою у належному їй на праві власності житловому будинку, створює їй ряд незручностей і зайвих витрат. Вона змушена оплачувати комунальні послуги з розрахунку зареєстрованих осіб в житловому будинку, не може оформити субсидії, не може розпорядитися даним майном в своїх інтересах. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача в [ADDRESS] понад рік підтверджується актом, складеними комісією Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області від 21 червня 2019 року (а. с. 16). У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved