Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

24.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (особа відповідача уточнена під час підготовчого засідання) про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання (до червня 2019 року), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у зв'язку з навчанням у Полтавському коледжі Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» вона потребує матеріальної допомоги з боку матері, яка має можливість її надавати. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.45). 24.10.2018 року позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.41). Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності №73 від 02.08.2018 року, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на користь позивача як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. щомісяця і до закінчення навчання, визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову, передбачені ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі, проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] проти задоволення позову не заперечує Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Сидоряченською сільською радою Котелевського району Полтавської області 26.07.2000 року, батьками [PERSON], яка народилася [INFO], є [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу 21.09.2018 року на [PERSON] (а.с. 8, 53). Позивач навчається у Полтавському коледжі Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на 4 курсі денної форми навчання спеціальності «Правознавство»; термін закінчення навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» - червень 2019 року; навчається за контрактом, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою, виданою навчальним закладом 06.08.2018 року за вих. №1/23-55 (а.с.9). Відповідач працює дояркою у фермерському господарстві «Мир» з 01.01.2013 року, що підтверджується довідкою №МИР00000010 від 26.10.2018 року (а.с.51). Третя особа [PERSON] працює охоронцем. Згідно з довідкою виконавчого комітету Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 23.07.2018 року №430 за місцем проживання позивача зареєстрований її батько [PERSON] та сестра (а.с.10). Відповідно до договору №15/0299 від 17.08.2015 року та додаткової угоди до договору №15/0299 від 17.08.2015 року, укладеного між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», в особі директора Полтавського коледжу та [PERSON] про навчання позивача за денною формою навчання, спеціальність «Правознавство», строком на чотири роки, вартість освітньої послуги, що надається позивачу, становить 5570,00 грн. на рік (а.с.11-12). Згідно з ч.1, ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З врахуванням вище викладено, суд приходить до переконання, що позивач, як повнолітня дитина, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у тому числі з боку відповідача по справі, у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved