Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

26 жовтня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 58858 грн.) посилаючись на те, що 03 квітня 2006 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Рахнівка вул.Центральна,34, Дунаєвецького району Хмельницької області. Померла [PERSON] склала 16 квітня 2004 року заповіт, посвідчений Рахнівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, яким заповіла все своє майно позивачці [PERSON] (дошлюбне прізвище Шлапак) [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, заповіт не скасовано. 17 жовтня 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Рахнівка, вул.Центральна,34, Дунаєвецького району, Хмельницької області, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Рахнівка вул.Центральна,34 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав [PERSON], яка померла 03 квітня 2006 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Згідно довідки ,виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» від 16 липня 2018 року акт про завершення будівництвом житлового будинку в с.Рахнівка, вул.Центральна,34, Дунаєвецького району, Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалось на прізвище [PERSON]. Те, що за померлою рахується житловий будинок в с.Рахнівка, вул.Центральна,34, Дунаєвецького району, Хмельницької області, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідкою та виписками з погосподарських книг с.Рахнівка, вул.Центральна,34, Дунаєвецького району, Хмельницької області, згідно яких [PERSON] є головою двору, а тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Рахнівка вул.Центральна,34, Дунаєвецького району Хмельницької області,як за спадкоємцем за заповітом, який належав померлій 03 квітня 2006 року [PERSON]. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, оскільки позов визнано представником відповідача, проводити розгляд справи у її відсутності у підготовчому засіданні. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, про що свідчить відзив на позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Судом встановлено, що 03 квітня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після її смерті, що підтверджується копією заповіту від 16 квітня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за №64, матеріалами спадкової справи №108-2018 заведеної 25.06.2018 року по заяві [PERSON] (дошлюбне прізвище Шлапак) Н.П. після смерті [PERSON] та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03 липня 2018 року, зареєстроване в реєстрі за №564. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 77, кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами вартістю 58858 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 жовтня 2018 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Рахнівка вул.Центральна,34 Дунаєвецького району Хмельницької області та належав [PERSON], яка померла 03 квітня 2006 року, на імя позивачки в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з\~довідкою Дунаєвецького\~КП Інвентарбюро\~від 16\~липня 2018\~року видно,\~що акт\~про завершення\~будівництвом житлового\~будинку в\~с.Рахнівка\~вул.Центральна,34\~Дунаєвецького району\~Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 2016-2020 рр., виданої Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с.Рахнівка вул.Центральна,34 Дунаєвецького району Хмельницької області з 1970 року зареєстрований за померлою 03 квітня 2006 року [PERSON], яка і є головою домогосподарства, рік побудови будинку 1970 рік, господарських будівель: сарай 1972 року, сарай 1975 року, розмір земельної ділянки , який виділено біля домоволодіння - 0,25 га.. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Рахнівка вул.Центральна,34 Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, який належав померлій 03 квітня 2006 року [PERSON].

Outcome: approved