Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

24 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила надати їй дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за межі України у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2004 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 липня 2014 року зазначений шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач відмовляється у передбаченому законодавством України порядку надати дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення, тому позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Просить згідно позовної заяви надати їй дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя без згоди та супроводу батька, у її супроводі, як матері або у супроводі її офіційного представника, до досягнення дитиною повноліття. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування - заступник голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради з питань діяльності виконавчих органів ради - Крючкова І.В. надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без участі представника. Суд, взявши до уваги позицію сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем по справі проживала однією сім'єю з 03 вересня 2004 року, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. За рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 липня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем у справі було розірвано. Позивачка має намір виїздити разом з дитиною на відпочинок та оздоровлення за кордон. Згідно позову, який визнано відповідачем у повному обсязі, утриманням, вихованням та розвитком дитини він не займається. Виїзд дитини за кордон буде сприяти її духовному та фізичному розвитку, планується періодично для відпочинку та оздоровлення. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Виїзд з України на постійне проживання дітей віком від 14 до 18 років може бути здійснено лише за їх згодою, оформленою письмово і нотаріально засвідченою. Згідно ст. ст. 150-153 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на виховання дитини, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, дитина має право звернення за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду по досягненню нею чотирнадцяти років. Виходячи з викладеного, суд вважає, що виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України у супроводі позивачки без письмової згоди та без супроводу батька дитини до досягнення дитиною віку 14 років відповідатиме інтересам дитини в частині її духовного та фізичного розвитку, забезпечення дотримання прав дитини, вимогам розумності щодо тривалості у часі при наданні позивачці такого права, оскільки на час звернення до суду дитині не виповнилося одинадцяти років і по досягненні нею віку чотирнадцяти років позивачка за необхідності матиме можливість повторно звернутися з даним питанням до компетентного органу, при чому буде з`ясовано думку дитини з даного питання. При розподілі судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем позивачці.

Outcome: approved