Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

24 травня 2019 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі комунального некомерційного\~підприємства «Клінічна\~лікарня швидкої\~медичної допомоги»\~Дніпровської міської\~радизвернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради матеріальні збитки завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6\~392,40 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Мальцев Д.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Від представника комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради Коптілова Ю.В. надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 19 годині 05 хвилин 27 травня 2018 року, знаходячись у зальній кімнаті квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] , за допомогою кухонного ножа, умисно, з силою наніс [PERSON] один удар колото-ріжучою частиною зазначеного кухонного ножа, який тримав у правій руці, в черевну порожнину ліворуч. У результаті умисних, протиправних дій [PERSON] , [PERSON] було заподіяно проникаюче колото-різане поранення черева ліворуч, яке розпочинається раною практично по середньо-ключичній лінії (на відстані 95 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 6,5 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла) в просвіті якої виступає частина великого сальника, далі рана переходить в рановий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в черевну порожнину, з наскрізним ушкодженням брижі тонкої кишки та двох поперечних ушкоджень тонкої кишки, з явищами внутрішньочеревної кровотечі. За своїм характером вказане вище тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева ліворуч відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. За вказаним фактом 28.05.2018 року СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР № 12018040690001301, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 16.07.2018 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та з врахуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки (а.с. 30-32). В подальшому, вироком Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2018 відносно [PERSON] в частині призначення покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років (а.с. 33-36). Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до розрахунку витрат, проведеного бухгалтерією КЗ «Дніпровське КОШМД», на лікування [PERSON] закладом охорони здоров`я витрачено грошові кошти за 12 ліжко-днів в сумі 6 392,4 гривень, з них вартість одного ліжко-дня потерпілого - 532,70 гривень (а.с. 12-13). Листом № 77/1-1140 від 06 травня 2019 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 звернувся до КЗ «Дніпровське КОШМД» із запитом чи вживалися закладом охорони здоров`я заходи представницького характеру, спрямовані на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 14-15). За змістом\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Згідно з п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року\~встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Відповідно до п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року\~стягнуті в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Статтею 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що вироком суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а цивільний позов у даному кримінальному провадженні Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 4 та КЗ «Дніпровське КОШМД» не пред`являвся, вказане не перешкоджає стягненню з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. За таких обставин, понесені закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілої [PERSON] , підлягають відшкодуванню особою яка вчинила злочин, тобто [PERSON] . Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, та враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а отже з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved