Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Самарський ВДВС ДМУЮ про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.10.2011 року. Рішення набрало законної сили. 28.11.2011 року на виконання вказаного рішення суду Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист. 29.11.2011 року на підставі виконавчого листа, постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення. Однак своїх зобов'язань відповідач не виконує. В 2012 році аліменти сплачував невчасно. Починаючи з січня 2013 року по теперішній час взагалі припинив сплату аліментів, в результаті чого станом на 01.01.2014 року виникла заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 16646,27 грн. Факт заборгованості станом на 01.01.2014 року на загальну суму 16642,27 грн. встановлений рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2014 року. Позивач просила суд ухвалити рішення. Яким стягнути з відповідача на її користь суму інфляційних витрат у розмірі 3158,15 грн., а також 3 відсотки річних від суми заборгованості у розмірі 447,40 грн., а всього 3605,55 грн. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача та відповідач в судовому засідання заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на скрутне матеріальне становище через яке відповідач не в змозі сплачувати аліменти. Беручи до уваги пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.10.2011 року (а.с. 5). 29.11.2011 року на підставі виконавчого листа постановою держаного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення суду (а.с. 7). Відповідач своїх зобов'язань по сплаті аліментів не виконує, в результаті чого станом у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 16646,27 грн., що також підтверджується рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2014 року (а.с. 8-9). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами не підлягають доказуванню, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, розрахунок 3% річних від встановленої суми заборгованості у розмірі 16642,27 грн., починаючи з дня винесення рішення суду про її стягнення, тобто з 15.04.2014 року, розраховується за формулою Х= С*3*Д/100, що в цифровому значенні має наступний вигляд: 16642,27/365*3*248/100= 339,31 грн.; Згідно рекомендацій ВСУ №62-97 від 03.04.1997 року сукупний індекс інфляції вираховується за формулою: ІІс=(ІІ 1/100)*(ІІ 2/100)*(ІІ 3/100)*…(ІІ Z/100), що в даному випадку в цифровому значенні має такий вигляд: 1,033*1,038*1,010*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,030=1,212, т.ч. індекс інфляції на останній місць прострочення становить 1,212; тобто (16656,27*1,212)-16646,27=3521,00 грн.; Таким чином, враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 3 відсотки річних від суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 339,31 грн., а також відсотки індексу інфляції у розмірі 3521,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial