Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

24.12.2019 року виконавчий комітет Апостолівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . [PERSON] з 12.09.2016 року та по теперішній час перебуває в КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». З повідомлення КЗ «Апостолівський центр соціальної служби для сім`ї та молоді» вбачається, що відповідач не має постійного місця роботи, не має постійного місця проживання, шукати житло та відновлювати втрачений паспорт бажання не має, часто мешкає у знайомих. Зі слів старости с.Кам`янка на даний час відповідачка на території с.Кам`янка не проживає, на зв`язок з фахівцями соціальних служб не виходить, не виявляє бажання співпрацювати. Відповідачка сама написала заяву про влаштування [PERSON] до КЗ «АЦСПРД «Надія». До факту, що її малолітній син знаходиться в центрі відноситься байдуже, протягом тривалого часу не виявляє бажання до спілкування, матеріально сина не забезпечує, не цікавиться його життям та здоров`ям, байдуже ставиться до його майбутнього. Запрошення на засідання опікунської ради ігнорує, від співпраці з соціальними службами відмовляється. Сім`я відповідачки перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. На засідання опікунської ради відповідачка не з`явилася, про час, день та місце проведення повідомлена належним чином. Всі вищевикладені факти свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина - [PERSON] . Тому, на підставі вище зазначеного просить позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини, витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Просила долучити до матеріалів справи висновок районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації № 28-501/0/268-20 від 30.03.2020 року, згідно якого орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.24-26). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.04.2015 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.4). З повідомлення КЗ «Апостолівський центр соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді» №163 від 30.07.2018 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває в КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». [PERSON] немає постійного місця проживання, зараз мешкає у подруги, не має документів, які б засвідчували її особу, офіційно не працює. Бажання шукати житло та подавати документи на виготовлення паспорта не має. До факту, що її малолітній син знаходиться в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей «Надія» відноситься байдуже. В зв`язку з цим просять розглянути на засіданні опікунської ради питання стосовно позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] (а.с.5). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 16.07.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , проживає в будинку подруги, власного житла не має, паспорта не має, бажання шукати житло та подавати документи на виготовлення паспорта також не має (а.с.6). З акту про обстеження сім`ї від 06.08.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , причиною відвідування сім`ї є те, що [PERSON] дано було термін два тижні для того щоб вона подала пакет документів для виготовлення паспорту та вийняла житло, але вона нічого не зробила (а.с.7). Відповідно до повідомлення КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» №208 від 28.11.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в центрі з 12.09.2016 року по 12.06.2017 року, з 15.06.2017 року по 15.03.2018 року, з 19.03.2018 року по 11.01.2019 року, з 14.01.2019 року по 14.10.2019 року, з 17.10.2019 року по теперішній час. Мати вихованця відвідала сина 31.05.2019 року , 22.08.2019 року , 26.10.2019 року (а.с.8). Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 11.06.2019 року встановлено, що опікунська рада виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає доцільним клопотати перед виконавчим комітетом Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.11). Відповідно до висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради № 77 від 23.07.2019 року встановлено, що опікунська рада виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає за необхідне клопотати перед виконавчим комітетом Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням №77 від 23.07.2019 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 11.06.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Врахувавши вимоги статей 182,183 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved