overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 29.12.2012 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 598, від цього шлюбу вони дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що вона на даний час з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд вимоги задовольнити, справу слухати у її відсутність. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] 29.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 598. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з його навчанням. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 13 серпня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 822 (а/с 7). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 8). [PERSON] навчається в Чернігівському національному технологічному університеті на ІІ курсі, термін навчання до 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою № 1200-323 від 13 листопада 2014 року (а/с 12). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина - [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та роз'яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України№ 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з вересня 2014 року, поновлювати їх не мають наміру, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та позивача в розмірі по 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

26 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 23 січня 2002 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 2002 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 14 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнью доньку - [PERSON], [INFO]. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26 листопада 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В шлюбі мають двоє малолітніх дітей. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбі їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони часто сварились, не мали спільних інтересів. З листопада 2013 року відповідач проживає окремо, діти проживають з позивачкою. Під час судового розгляду позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач викликався до суду через оголошення у пресі (а.с.26). З опублікованням оголошення про виклик, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оскільки відповідач до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки, то за згодою позивачки, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5), вони є батьками двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). З листопада 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивачка створила з іншим чоловіком нову сім'ю без реєстрації щлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

26 листопада 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач є батьком дитини, але добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

26 листопада 2014 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 листопада 2011 року. Одруження з відповідачем виявилось невдалим він постійно проявляє до неї неповагу, не надає ніякої матеріальної допомоги. Сімейні стосунки між ними припинилися, сумісне господарство не ведеться понад пів року. Шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

26 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала разом з відповідачем по справі - [PERSON], від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 300 грн. щомісяця. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, в телефонній розмові позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально її утримувати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка народилася у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач Ліщинівський ПНБІ в інтересах мешканця установи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В заяві зазначає, що [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] та проживає в Ліщинівському ПНБІ, знаходячись на повному державному утриманні закладу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти, на утримання непрацездатного батька в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, довічно. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати за його місцем проживання, оскільки останній є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Представник третьої особи органу опіки і піклування Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, від сільського голови [PERSON] надійшла заява, в якій останній не заперечував проти задоволення позову та прохав справу розглядати без представника сільської ради. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є сином [PERSON], [INFO], який проживає з 10.12.2003 року в Ліщинівському ПНБІ, є інвалідом І групи, непрацездатним та потребує догляду і матеріального забезпечення. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання батька не надає, а тому відповідно до ст.ст. 202, 203, 205 СК України слід стягувати із відповідача на користь та на утримання непрацездатного батька в розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, довічно. На підставі викладеного та

Outcome: approved