Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

24 квітня 2018 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою та просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті бабусі, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на її земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в АПТЗТ «Річківське», право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 03.02.1997 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року № 11 на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що [INFO] року померла її бабуся по лінії батька, [PERSON], на підтвердження чого приєднала до позову копію свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] з відповідним актовим записом № 71 від [INFO] року. Той факт, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019328556 від 04 січня 2018 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Річківської сільської ради за № 306, реєстраційний номер 44081742, а 19 грудня 1997 року [PERSON] склала ще один заповіт, посвідчений секретарем виконкому Річківської сільської ради за № 1113, реєстраційний номер 44021666. Обидва заповіти складені на сина [PERSON]. Останній заповіт не змінювався та не відмінявся. Відповідно до ст. 544 Цивільного кодексу УРСР 1963 року заповіт, який складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Спадкоємцем на все належне [PERSON] майно, згідно заповіту, являється її син, [PERSON]. Однак, [INFO] року [PERSON] помер, на підтвердження чого позивач приєднала копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] з відповідним актовим записом № 227 від 22.02.2002 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області за № 1169 від 09.08.2017 року [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Спадкоємцем на майно [PERSON] являється [PERSON], бо прийняла спадщину, так як після смерті бабусі здійснювала схоронність документів та цінних паперів. [PERSON] являється рідною онукою [PERSON] по лінії батька, [PERSON], що доводить, крім Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019328556 від 04 січня 2018 року [PERSON], ще й свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] з відповідним актовим записом № 9 від 24 липня 1982 року. Внаслідок смерті бабусі позивачки відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві «Річківське» розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданим 03.02.1997 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року № 11 на ім'я [PERSON]. Оригінал сертифікату [PERSON] був одержаний на руки, однак був втрачений, у зв'язку з чим було опубліковано оголошення в газеті «Білопільщина» за 3 березня 2018 року. Звернувшись до нотаріуса для юридичного оформлення спадщини. А саме права на земельну частку (пай) по сертифікату серії [NUMBER] від 03.02.1997 року, після рідної баби по лінії батька виявилося що оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлої [PERSON]. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом було надано постанову за вих. № 146/02-31 від 22.02.2018 року. Являючись спадкоємцем першої черги за законом майна покійної [PERSON], та прийнявши спадщину після неї, так як фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, - позивачка належним чином в нотаріальному порядку не може оформити свої права на спадкове майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті бабусі, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на її земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в АПТЗТ «Річківське», право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 03.02.1997 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року № 11 на ім'я [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити і розглядати справу у його відсутність. Відповідач - Річківська сільська рада Білопільського району Сумської області про розгляд справи повідомлялася належним чином, в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду лист, в якому зазначає, що позов визнає та просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи- Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час т а місце розгляду справи. Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, завідувач направила повідомлення з проханням розглянути справу без участі представника та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №51752646 від 28.04.2018 року, згідно якої за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті [INFO]» у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] року в с.Річки Білопільського району Сумської області. Її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.1982 року ( а.с.15). Матір'ю [PERSON] була [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019328556 від 04.01.2018 року, згідно якого [PERSON] народився [INFO] року, його батьки: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10). Батько позивачки, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 227 ( а.с.14). Бабуся позивачки, а рідна матір [PERSON], [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 71 ( а.с.13). Останнім заповітом, датованим 19 грудня 1997 року, [PERSON] заповіла земельний пай в розмірі 2,97 умовних кадастрових гектарів, який їй належить згідно сертифіката серії [NUMBER] сину, [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту від 19.12.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1113, посвідченим секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області( а.с.62). Згідно довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.01.2018 року № 42/162-18 вбачається, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів на території Річківської сільської ради, АПТЗТ «Річківське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.02.1997 року № 11. Оригінал сертифікату одержаний на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів ( а.с.6). Вищевказаний сертифікат за життя [PERSON] був втрачений, через що позивачкою було подано оголошення, яке було опубліковане в газеті «Білопільщина» № 9 від 03 березня 2018 року ( а.с.16). Згідно довідки виконкому Річківської сільської ради №1169 від 08.08. 2017 року вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом Річківської сільської ради посвідчено 16.12.1997 року за № 306, реєстраційний номер 44081742, 19.12.1997 року за № 1113, реєстраційний номер 44021666 заповіт не змінювався і не відмінявся. Спадкоємець на майно [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як після її смерті здійснювала схоронність документів та цінних паперів ( а.с.7). Згідно довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.01.2018 року № 42/162-18 вбачається, що [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів на території Річківської сільської ради, АПТЗТ «Річківське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.02.1997 року № 11. Оригінал сертифікату одержаний на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів ( а.с.6). Спір у справі виник внаслідок того, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори в зв'язку з відсутністю у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) бабусі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 лютого 2018 року ( а.с.8). Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно частини 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки спадкодаця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б спадкоємцеві за законом їх померлому родителю. На час смерті [PERSON] її син, [PERSON], вже помер, таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги її майна були відсутні. З урахуванням статей 524,527,528 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], позивачка, являючись рідною онукою померлої, успадкувала її майно шляхом управління та володіння спадковим майном, так як після її смерті здійснювала схоронність документів та цінних паперів ( а.с.7). Згідно ч.1 ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Таким чином, відповідно до статей 548,549 ЦК Української РСР, який діяв на час смерті [PERSON], її онука, [PERSON], фактично прийняла спадщину своєї бабусі по лінії батька, [PERSON], в тому числі і її земельну частку, пай. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51752646 від 28.04.2018 року, за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті [INFO]» у Спадковому реєстрі інформація відсутня(а.с.31). У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним позовні вимоги задовольнити. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини. Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом чи заповітом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина/) після смерті [PERSON], перейшли в порядку спадкування за законом позивачці, згідно своєчасного прийняття нею спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно на: земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в АПТЗТ «Річківське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 03.02.1997 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року № 11 на ім'я [PERSON], розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved