Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

25 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 2017 року позивач та [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу в органах РАЦС. Під час перебування в фактичних шлюбних правовідносинах у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , відомості по батька внесено відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Як під час вагітності, так і після народження дитини відповідач приймав участь у вихованні дитини, турбувався її здоров`ям, піклувався про неї та визнавав себе батьком дитини. З часу припинення відносин [PERSON] не надає кошти на утримання дитини, хоча він є працюючою особою та отримує достатню заробітну плату для утримання дитини. Також позивач зазначає, що вона не працює, бо знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу в розмірі 860 грн, сама утримує, виховує дитину та намагається виконувати всі ті обов`язки, що необхідні для належного забезпечення дитини. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати [PERSON] батьком сина [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про нароження [PERSON] , вказавши в графі батько [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, та заначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду та врахування інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 30 січня 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що 30 січня 2018 року складено відповідний актовий запис №32 і його батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відомості про батька дитини [PERSON] внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Оскільки на час народження дитини [PERSON] у шлюбі не перебувала, відомості про батька в актовому записі про народження сина внесені відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, відповідач визнав факт батьківства, подавши заяву про визнання позову і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] та задовольняє позов в цій частині. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно. Судові витрати, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved