Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

26.03.2018 року [PERSON] (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, в якому просить суд: встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, площею 3,33 гектарів, розташовану на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 12.02.2002 року на підставі 14 сесії 23 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 02.11.2001 року № 261 - [PERSON], фактично належить [PERSON], [INFO], померлій [INFO] у с. Подольці Ширяївського району Одеської області. Мотивуючи її тим, що після смерті матері залишилося спадкове майно, нотаріус видати свідоцтво на спадщину їй не може, у зв'язку з тим, що під час внесення персональних даних матері до вищевказаного державного акту було помилково зазначено прізвище «Ягодзинська», тоді як правильно «Ягодзінська», у зв'язку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. А також просить суд визнати за ним - право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, загальною площею 3,33 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка належала до дня смерті його матері, [PERSON], померлій [INFO] (далі мати) згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого 12.02.2002 року на підставі рішення Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 02.11.2001 року № 261 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1825. Мотивуючи її тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,33 гектарів, розташовану на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 12.02.2002 року на підставі 14 сесії 23 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 02.11.2001 року № 261. Він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, було відмовлено, що підтверджується матеріалами справи. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутню, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник 3-ї особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав пояснення. Представник 3-ї особи відділу реєстрації прав Управління обслуговування населення «Єдине вікно» Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження факту щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, площею 3,33 гектарів, розташовану на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 12.02.2002 року на підставі 14 сесії 23 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 02.11.2001 року № 261 - [PERSON], фактично належить [PERSON], [INFO], померлій [INFO] у с. Подольці Ширяївського району Одеської області. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: паспорта та свідоцтва про народження заявника (а.с. 15-16), державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 8), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 12), витягу про реєстрацію в СР (а.с. 13), листом приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу Ланової Н.А. № 999/02-14 від 30.12.2016 року (а.с. 17). Відповідно до положення п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, щодо визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом судом встановлено наступне. Матері позивача, [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належить земельна ділянка, площею 3,33 гектарів, розташована на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 12.02.2002 року на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 02.11.2001 року № 261, що підтверджується інформаційною довідкою відділу у Ширяївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1970/122-17 від 29.11.2017 року (а.с. 7) та № 321/0/219-17 від 20.10.2017 роу (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина відповідно до закону у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Позивачу нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що підтверджується інформаційним листом приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Ланової Н.А. № 999/02-14 від 30.12.2016 року (а.с. 17). Таким чином, у зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, він був змушений звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці, в судовому засіданні не встановлені, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved