Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

24.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: [PERSON] про визнання неправомірними. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.12.2013 року йому стало відомо, що належне йому майно, а саме квартира [ADDRESS], була реалізована на електронних торгах. Торги відбувалися в он-лайн режимі на замовлення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. На скільки йому було відомо, в провадженні Самарського ВДВС ДМУЮ перебуває виконавче провадження ВП №3049380 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2009 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 22268,89 грн. При ознайомленні з матеріалами справи ним було з'ясовано, що в виконавчому провадженні містяться й інші документи з інших виконавчих проваджень, в яких він також виступає боржником. Копії даних постанов, як того вимагає чинне законодавство на адресу позивача не надходили, він не мав можливості погасити борг в добровільному порядку. Також при реалізації майна не було встановлено остаточну суму боргу, що підлягає стягненню з позивача за всіма виконавчими провадженнями. Також позивач посилається на ті обставини, що реалізоване майно, а саме квартира є об'єктом спільної сумісної власності його та його дружини, відповідно до ст.60 СК України. Тобто при реалізації майна були грубо порушені права [PERSON] Відповідач не звертався до суду із поданням про виділення частки із спільного майна. Крім того, в матеріалах справи знаходиться повідомлення, що за позивачем зареєстровано автомобіль ГАЗ-САС 3507, однак будь-яких заходів щодо звернення стягнення на дане майно державним виконавцем вчинено не було. Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача були грубо порушені його з дружиною права, що позбавило їх права власності на житло. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, пов'язані з підготовкою проведення торгів з реалізації арештованого майна, право власності на яке було зареєстроване на позивача, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.01.2007 року (а.с. 61) 16.12.2013 року позивачу стало відомо, що належна йому квартира була реалізована на Електронних торгах, проведених в рамках виконавчого провадження ВП № 30479380 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2009 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 22268,89 грн. Позивач посилається на ті обставини, що при здійсненні виконавчого провадження та електронних торгів були грубо порушені його права що виразилися у неправомірних діях відповідача, а саме певного переліку здійснення процесуальних дій, як то неповідомлення позивача про наявність виконавчого провадження, не надання строку на добровільне виконання рішення, неповідомлення про накладення арешту на майно, не виділення частки майна позивача із спільної сумісної власності для його реалізації тощо. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, в порушення зазначених вимог Закону, позивачем та йог представником не надано суду будь-яких доказів на підтвердження зазначений ним обставин, крім того не обґрунтовано, яким чином вимога про визнання неправомірними дій Самарського ВДВС ДМУЮ може захистити його права, приймаючи до уваги наявний факт реалізації майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач крім недоведеності свої вимог, обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed