Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

\~\~ 25 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала таким. 18 жовтня 2014 року зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. За час подружнього життя втратили почуття любові і поваги один до одного через поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями та допускає подружню зраду. З грудня 2016 року припинили спільне проживання. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та змінити шлюбне прізвище на дошлюбне «Вельховацька».\~ В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі; позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом ухвалено про слухання справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18 жовтня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, актовий запис №1111, свідоцтво про шлюб серії І-ФП №108662. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Мкртчян» (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-КГ №225173, видане 13 вересня 2016 року за актовим записом №731 Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.7). З грудня 2016 року шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. Сторони проживають окремо, позивачка разом з дитиною проживають в [INFO], про що свідчить надана нею довідка про склад сім'ї від 21 листопада 2017 року видана Виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.8). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач висловила намір після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, відповідно до ст.113 СК України їй має бути відновлено дошлюбне прізвище «Вельховацька». Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved