Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом, вказуючи, що 28.12.2015 року померла їхня баба [PERSON], про що 29.12.2015 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 17, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області. В наслідок смерті [PERSON], відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті, тобто 28.12.2015 року. Після її смерті [PERSON] та [PERSON] організували поховання та понесли всі витрати повязані з його здійсненням.\~ До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, зокрема майнові права на нерухоме майно, яке належало померлій. До спадкового майна входить право власності на земельні ділянки, площею 3,3222 га та 3,2987 га, які посвідчені державними актоми на право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. Інших спадкоємців на майно померлої немає. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] та [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи, що підтверджували право померлого на земельну ділянку. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 22.07.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки вони предявили державні акти, які були видані не уповноваженою на те особою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 429 від 10.08.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [PERSON] трохимівна, яка померла 28.12.2015 року в с. Юнашки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 12) була власником земельних ділянок площею 3,2987 га та 3,3222 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 32, 51). У встановлений законом строк позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області № 407/0116 від 22.07.2016 р. (а. с. 17 ) у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, в звязку з предявленням державних актів, які були видані не уповноваженою на те особою. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] трохимівна, яка померла 28.12.2015 року була власником земельних ділянок площею 33,2987 га та 3,3222 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом подали до нотаріальної контори заяви про її прийняття, однак у звязку з тим, що державні акти були видані не уповноваженою на те особою, не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визнати за ними право приватної власності на це майно.

Outcome: approved