Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

25.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в порядку п.2 ст.101 ЦПК України, мотивуючи всій позов тим, що відповідачі, які проживають за адресою: [INFO], ухиляються від сплати коштів за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Як наслідок, виникла заборгованість за надані послуги, яка станом на 24.10.2016 року, складає 26\~064,39 гривень, з яких: - 17\~139,66 гривень - заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; -7\~791,13 гривень інфляційних втрат; -1\~133,60 гривень 3% річних. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечила, просила врахувати, що відповідачами періодично здійснювалася оплата за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, долучила копію договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом спосіб та у передбачені ним терміни. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність представника позивача та відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875. Відповідачі за адресою: [ADDRESS] забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». 13.03.2015 року між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір №01180372 про надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], в якому зафіксовано заборгованість за надані послуги з теплопостачання станом на момент підписання договору в розмірі 11\~455,74 гривень, та згідно якого стороною відповідача станом на час укладення договору визнано борг у наведеному вище розмірі, що виник за попередні періоди. (а.с.68-69). Порушуючи п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 та п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875, відповідачі заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання не погасили та далі ухиляються від сплати заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Тому, станом на 24.10.2016 року у них виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 26\~064,39 гривень, з яких: - 17\~139,66 гривень - заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; -7\~791,13 гривень інфляційних втрат; 1\~133,60 гривень 3% річних, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості, що наявні в матеріалах справи (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідачі в добровільному порядку не розраховуються з позивачем за надані послуги централізованого теплопостачання, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи те, що у спірних правовідносинах не допускається солідарна відповідальність за порушення зобовязання, заборгованість з відповідачів має бути стягнута в рівних частинах. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуюче повне задоволення позову, судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved