overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], яка померла 05.05.2015 року, є його матірю. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в свідоцтві про народження, заповненого російською мовою, та в паспорті, його прізвище вказане як «Хоменець», проте у свідоцтві про смерть матері, її прізвище зазначено «Хомінець». Вважає, що факт того, що [PERSON] є його матірю, підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть матері, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та свідками. Встановлення факту родинних відносин з матірю [PERSON] необхідно для оформлення спадщини, тому він вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив суд її задовольнити, з підстав наведених в ній. Заінтересована особа [PERSON]О.(рідний брат заявника), допитаний як свідок, в судовому засіданні пояснив, що покійна [PERSON] доводиться рідною матір»ю заявника та його. Заінтересована особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с.13), надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.15). Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитаної в якості свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підглядає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 із змінами внесеними від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до копії Свідоцтва про народження заявника, заповненого російською мовою, у графі мати вказано «Хоменец Анна Андреевна» (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 248546, [PERSON] померла 05.05.2015 (а.с.5). Суд приходить до висновку, що заявник довів факт, що [PERSON], яка померла 05.05.2015 року, перебувала з ним у родинних відносинах. Це підтверджується всією сукупністю наявних в матеріалах справи копій документів (а.с.4-7) та показами свідка. Встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON], має юридичне значення для реалізації права заявника на спадщину. Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а, отже, вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин, слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на його користь 5350,36 грн., з яких 5000 грн.-сума по депозитному вкладу, 350,36 грн. -відсотки згідно з договором № 126 від 06 серпня 2014 р. , 400 грн. витрат на правовому допомогу та 487,20 грн. судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року [PERSON] був укладений з кредитною спілкою «Полтава і полтавці» договір внеску(вкладу) на депозитний рахунок № 136, згідно з яким позивач вніс грошові кошти(депозитний внесок) у сумі 5000 грн. За використання внеску спілка повинна нараховувати та виплачувати [PERSON] відсотки за ставкою 18% річних. Договір був укладений на строк з 06 серпня 2014 року до 06 лютого 2015 р. В подальшому 06.02.2015 р. між сторонами була укладена Додаткова угода № 1.1., згідно з якою до п. 1.2. Договору № 136 внесені зміни, згідно з якими днем закінчення строку вкладу є 06.08.2015 р. Інші умови договору є незмінними. Після закінчення дії договору позивач звернувся до Кредитної спілки «Полтава і полтавці» з вимогою про повернення вкладу та виплатити відсотки, однак отримав відмову. Відповідач відмовився виконати свої зобов'язання, мотивуючи відмову відсутністю необхідних для цього коштів. Згідно з довідкою № 1653 від 09 жовтня 2015 року сума внеску на депозитному рахунку становить 5000 грн., нараховані відсотки за період дії договору -350,36 грн. Станом на 25.11.2015 року кошти позивачу не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу від 09.11.2015 року, за підписом адвоката М.В.Дяченко, [PERSON] сплатив 400 грн. за підготовку та складання позовної заяви, а тому з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на користь [PERSON] підлягають стягненню кошти, сплачені ним адвокату, в сумі 400 грн. Враховуючи, що спілка свої зобов'язання належним чином не виконала, кошти [PERSON] не повернула, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Зазначає, що у його приватній власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0631 га, яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Запорізька, 20 на якій побудовано у 2013 році житловий будинок із загальною площею 203 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами. Однак, при оформленні права власності на вищевказаний будинок, йому реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області було відмовлено у державній реєстрації, у звязку із тим, що у поданих ним документах зазначено імя «Євген», що суперечить паспорту в якому зазначено його імя як «Євгеній». Просить встановити факт належності йому [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, декларації про готовність обєкта до експлуатації та довідки про присвоєння житловому будинку адреси. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, із копії паспортного документа заявника серії АС 756621 виданого Турійським РВ УМВС України у Волинській області 16 січня 2001 року, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 18.07.1997 року, копій будинкової книги встановлено, що імя заявника «Євгеній» (а.с.4-5, 12-15). Як вбачається із копій наданих суду державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 083772 виданого Луцькою міською радою 17.10.2005 року, декларації про готовність обєкта до експлуатації та довідки № 240 від 06.03.2014 року імя заявника зазначено як «Євген» (а.с.6-11). Проаналізувавши вищевказані документи,, суд дійшов висновку, що розбіжність в написанні імя заявника у державному акті, декларації про готовність обєкта до експлуатації та довідці № 240 від 06.03.2014 року виникла внаслідок помилки, допущеної при їх оформленні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 року і по теперішній час в Республіці Україна, яку підтримав в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідка [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Правовідносини, які є предметом судового розгляду, врегульовані Законом України «Про громадянство України» №2235-111 від 18.01.2001 року, із наступними змінами. Згідно ст.3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України. Суть поданих до суду заяви полягає у встановленні юридичного факту постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 рік, що необхідно заявнику для вирішення питання про прийняття громадянства. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 звертає увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що [PERSON] (який народився [INFO] року в місті Кіровакан Республіка Вірменія) та мав паспорт громадянина СРСР серія [NUMBER], який був виданий РВВС Ванадзорського міськвиконкому Республіка Вірменія, постійно проживав станом на 24.08.1991 року і по теперішній час в Республіці Україна (в місті Чернігів Чернігівська область) і ці обставини встановлені згідно показань свідка [PERSON], довідки голови Вуличного комітету №14 Деснянського району міста Чернігова Чернігівської області №140 від 24.09.2015 року (а.с.8). Враховуючи, що встановлення вказаного факту тягне настання за собою юридичного наслідку виникнення особистих прав заявника щодо громадянства України, вимоги заявника не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 17.07.2014 року виконкомом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дочку - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач сім`єю не цікавиться, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2014 року, який зареєстрований виконкомом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. (а.с. 5) Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 02.06.2006 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Кмсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №38. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, причиною розпаду сім'ї стала подружня зрада, чоловік перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Збереження шлюбу суперечить її принципам та інтересам. Спору про поділ майна не має. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 02.06.2006 року, який було зареєстровано Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2006 року. (а.с.4) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 20.08.2014 року, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. (а.с.5) Шлюбні відносини припинено. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося через подружню зраду чоловіка. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітнього сина [PERSON], 2006 року народження, досягнуто, він після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] та стягнення з [PERSON] 487,20 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона [PERSON], згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2004 року, є власником квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований її колишній зять [PERSON] - відповідач по справі, який з квітня 2006 року в зазначеній квартирі не проживає. По теперішній час відповідач [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 487,20 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], - а.с.10. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.9) , який, згідно акту ТОВ «УЮТ-2011», з квітня 2006 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.8. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], а також, на підставі ст.88 ЦПК України, при задоволені позову, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 487,20 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

25.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29 січня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №41. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Приблизно з січня 2015 року між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини, з цього ж періоду вони не ведуть спільне господарство. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Спір про поділ майна відсутній. Між нею та відповідачем також є домовленість, відповідно до якої відповідач добровільно буде надавати кошти на утримання дитини. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 січня 2011 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №41; судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Орлова». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 січня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №41 ( а.с. 4 ). Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з січня 2015 року. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved