Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

25.09.2018 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, неофіційно працює, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, має в користуванні транспортний засіб, який потребує значних витрат, проживає на найманій квартирі, що також потребує витрат. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на дитину відповідного віку та не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з заявою до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 04.10.2018 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 24.10.2018. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін є дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 8515 від 30.08.2018 дитина сторін проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення його потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, його фізичного та духовного розвитку. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище малолітньої дитини сторін та відповідача, те, що відповідач фізично здоровий, неофіційно працює, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, позов визнав, та зважаючи на рівний обов'язок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,.

Outcome: approved