Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

25 листопада 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. 30 січня 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом. В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] посилалися на те, що їх матері, [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9. 13 червня 1994 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Орлівщинської сільської ради Новомосковського району дніпропетровської області, відповідно до якого, житловий будинок та все своє майно, яке буде належати їй на день смерті вона заповідала: 1/4 - [PERSON], 1/4 - [PERSON], 1/4 - [PERSON], 1/4 [PERSON]. 10 лютого 1996 року [PERSON] померла. Позивачі зазначили в заяві, що вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 15.11.2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після матері - [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9, в звязку з відсутністю інформації щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] та не надання правовстановлюючого документу за житловий будинок. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили суд: -визнати за ними право власності за кожною по 1/4 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9, який складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 39,5 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м.; сіней літ.а; тамбуру літ.а`; сараю-літньої кухні літ.Б; вбиральні літ.В; сараю літ.Г; колодязя - № 1; огорожі - №2; хвіртки - №3; воріт - №4; замощення - №5, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року; -визнати за ними право власності за кожною по 1/12 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9, який складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 39,5 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м., сіней літ.а; тамбуру літ.а`; сараю-літньої кухні літ.Б; вбиральні літ.В; сараю літ.Г; колодязя - № 1; огорожі - №2; хвіртки - №3; воріт - №4; замощення - №5, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Орлівщинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі представника ради. Представники третіх осіб - Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 лютого 1996 року померла мати позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя, 13 червня 1994 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, житловий будинок та все своє майно, яке буде належати їй на день смерті вона заповідала: 1/4 - [PERSON], 1/4 - [PERSON], 1/4 - [PERSON], 1/4 [PERSON]. Згідно до спадкової справи, заведеної Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року звернулися діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] не звертався до нотаріальної контори у визначений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини, в звязку з чим, вважається таким, що не прийняв спадщини. Таким чином, з урахування заповіту спадкодавця, позивачі мають право на спадщину на майно [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року: по 1/4 частині кожна в порядку спадкування за заповітом та 1/12 частині кожна (що складає загалом 1/4 частині) в порядку спадкування за законом. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 15.11.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після матері - [PERSON], померлої 10 лютого 1996 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9, в звязку з відсутністю інформації щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] та не надання правовстановлюючого документу за житловий будинок. Судом встановлено, що згідно по господарської книги Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №7, номер обєкту по господарського обліку 01-0546-3 числився за [PERSON]. Згідно довідки Орлівщинської сільської ради, на підставі по земельно-шнурової книги № 1, стор. 190 Орлівщинської сільської ради, користувачем земельної ділянки прощею 0,16 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9 є [PERSON]. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Лісна, 9, побудований у 1961 році, складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 39,5 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м., сіней літ.а; тамбуру літ.а`; сараю-літньої кухні літ.Б; вбиральні літ.В; сараю літ.Г; колодязя - № 1; огорожі - №2; хвіртки - №3; воріт - №4; замощення - №5, що підтверджується технічним паспортом. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] не отримала правовстановлюючих документів на будинок та не зареєструвала своє право власності. Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом та за законом, прийняли спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved