Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира № [ADDRESS] на підставі купівлі-продажу квартири від 18 січня 2017 року. За вказаною адресою також зареєстрована його мати - [PERSON]. Починаючи з 2005 року і до цього часу остання у зазначеній квартирі не проживає і не з'являється, участі в утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг не приймає. У добровільному порядку відповідачка [PERSON] з реєстраційного обліку не знімається, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись своєю власністю та оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник за довіреністю [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась за місцем реєстрації про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Представник третьої особи - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове зсідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі укладеного договору купівлі-продажу, посвідченого 18 січня 2017 року та зареєстровано в реєстрі за № 166 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ТОВ Агрофірма «Вікторія» здійснила продаж квартири [ADDRESS] [PERSON] (а. с. 2-3). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 січня 2017 року вбачається, що власником об'єкта нерухомого майна - квартири № 12, яка розташована в будинку [ADDRESS] Білопільського району Сумської області на праві приватної власності належить [PERSON]. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, виданий приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу (а. с. 4). Зі змісту довідки, виданої депутатом Миколаївської селищної ради по виборчому округу № 6 Т.І. Гончаренко, посвідченої підписами свідків, вбачається, що [PERSON], [INFO], мешканка та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично з 2005 року не проживає. Квартирою не опікувалась, не утримувала, ремонт не проводила, платежі не сплачувала. За квартирою здійснює догляд син [PERSON] (а. с. 5). Згідно довідки, виданої Миколаївською селищною радою від 20 квітня 2017 року за № 2553 в квартирі [ADDRESS] в см. Миколаївка дійсно зареєстровані: [PERSON], [INFO] з 16 травня 1988 року по теперішній час; [PERSON], [INFO] з 25 лютого 2005 року по теперішній час; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в будинковій книзі вписані, але штампи про реєстрацію місця проживання відсутні (а. с. 6). З листа Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 11 травня 2017 року за № 1037 вбачається, що згідно будинкової книги будинку [ADDRESS] [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по паспорту [NUMBER], виданого ВВС Ковпаківським РВК 17 квітня 1987 року, з 16 травня 1988 року по теперішній час (а. с. 15). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не є власником або наймачем квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, тривалий час не проживає у вказаній квартирі, а лише зареєстрована у ній, не приймає участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг, між сторонами не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) житла. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування належною позивачу на праві власності квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved