Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

25.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування майна батька, який помер в липні 2015 року. В обґрунтування позову зазначила, що за життя батько не отримав правовстановлюючий документ на належну йому на праві власності кооперативну квартиру, що позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька та змушує захищати порушене право в суді. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; представник відповідача при вирішенні справи послалася на розсуд суду; представник третьої особи не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою [PERSON], який помер 31.07.2015 року. Будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 98 м. Чернігова, в 1985 році [PERSON] отримав в користування квартиру [ADDRESS] (далі квартира). У 1991 році [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, проте правовстановлюючий документ на квартиру не отримував. Відповідно до статті 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Таким чином, не зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа вважається, що в 1991 році [PERSON] автоматично набув право власності на квартиру за законом, у звязку з повним внесенням пайового внеску. На момент виникнення права власності на квартиру [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] матірю позивача. Відповідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, який діяв на час виникнення права особистої приватної власності на квартиру, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, в силу положень Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, право власності на квартиру виникло в 1991 році не лише у [PERSON] але й в його дружини [PERSON], при цьому їхні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, в тому числі й на ? частину квартиру. Згідно статей 1261, 1262 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) до першої черги спадкоємців майна [PERSON] за законом належать позивач як дочка, а також [PERSON] Ф як дружина померлого, яка 20.11.2015 року подала заяву про відмову від спадщини на користь позивача. У свою чергу, позивач, у встановлений статтею 1270 Кодексу шестимісячний строк подала до Першої чернігівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька. Втім, через не отримання спадкодавцем правовстановлюючого документу на квартиру на теперішній час позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на ? її частину, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку. За таких обставин, за позивачем слід визнати право власності лише на ? частину квартири в порядку спадкування майна батька, а тому предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial