Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

25.02.2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що між сином позивачки [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано шлюб у 2019 році, однак остання не проживає у будинку за адресою [ADDRESS] з 2017 року, не сплачує витрати, пов`язані з утриманням будинку. З огляду на викладене просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням та стягнути з неї судові витрати. В судовому засідання представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала, що будинок належить на праві власності її мамі позивачці [PERSON] , з 2017 року відповідачка [PERSON] не проживає у вказаному будинку, її особистих речей в такому немає. Відповідачка повторно у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, зокрема шляхом виклику через вебпортал судова влада України. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив до суду не надходив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту технічного паспорту на житловий будинок, розміщений за адресою [ADDRESS] , вбачається, що такий належить позивачці [PERSON] . Згідно зі свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] , який за твердженням позивачки [PERSON] є її сином, останній розірвав шлюб з відповідачкою [PERSON] 28.01.2019. Згідно з актом про не проживання від 15.10.2019 секретар Холмківської сільської ради, інспектор соціального захисту та начальник ВОС в присутності позивачки [PERSON] та понятих-сусідів [PERSON] та [PERSON] склали акт про те, що у житловому будинку за адресою [ADDRESS] громадянка [PERSON] була відсутня при складанні акту, а також не проживає у будинку та господарства не веде. Згідно з актом про не проживання від 31.01.2019 секретар Холмківської сільської ради, інспектор соціального захисту та начальник ВОС в присутності позивачки [PERSON] та понятих-сусідів [PERSON] та [PERSON] склали акт про те, що у житловому будинку за адресою [ADDRESS] громадянка [PERSON] була відсутня при складанні акту, а також не проживає у будинку та господарства не веде. Згідно з відповіді з ГУДМС в Закарпатській області [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою [ADDRESS] з 2013 року. За твердженням позивачки, відповідачка [PERSON] не проживає у вказаному вище житловому будинку з 2017 року, проте є зареєстрованою в такому, що тягне для позивачки додаткові витрати по утриманню помешкання. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами жодним чином не були спростовані доводи даного позову. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] понад рік не проживає у спірному домоволодінні, добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивачки [PERSON] користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, реєстрація відповідачки тягне для позивачки додатковий тягар утримання майна, тому позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовані. Відповідно до ст.141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги до стягнення з відповідачки на користь позивачки підлягає понесені судові витрати - судовий збір в сумі 840,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved