overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

24 липня 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою 24 липня 2014 року. Під час постановлення судового рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Сторони, їх представники, в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Їх присутність, відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України, не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у зв'язку з тим, що при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. У зв'язку із зазначеним, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

24 липня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва прийнято рішення, яким розірвано шлюб, зареєстрований 13 січня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] 01 жовтня 2014 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник вказує, що судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про зміну прізвища [PERSON] на «[PERSON]». Представник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву про ухвалення у справі додаткового рішення підтримав, просив суд задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення у справі додаткового рішення не заперечує. За приписами ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадках, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. З матеріалів справи убачається, що заявником у цивільному позові про розірвання шлюбу заявлено серед інших позовна вимога про зміну прізвища [PERSON] на «[PERSON]». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвано, однак судом не вирішена позовна вимога про зміну прізвища заявника на «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 13 січня 1996 року дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON], а тому після розірвання шлюбу не може бути змінене на «[PERSON]». (а.с. 25) За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви в частині вимог про зміну прізвища [PERSON] на «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

24 липня 2014 року ПАТ «Житомиргаз» в особі Попільнянського управління експлуатації газового господарства звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 1037,85 гривень, мотивуючи тим, що [PERSON] є спаоживачем природного газу для опалення житла і у Попільнянському УЕЕГ ПАТ «Житомиргаз» відкритий особовий рахунок споживача [NUMBER]. Відповідачу було припинено газопостачання за порушення споживачем строків оплати за надані послуги з газопостачання. 21 травня 2014 року працівниками Брусилівської дільниці Попільнянського УЕЕГ ПАТ «Житомиргаз» було виявлено самовільне підключення до газотранспортної системи, що призвело до пошкодження газопроводу по [ADDRESS]. Внаслідок усунення пошкодження було виконано роботи на суму 1037,85 гривень. Представник позивача Островська Л.А. у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити позов і відшкодувати з відповідача судові витрати по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Від відповідача не надходило клопотань про відкладення розгляду справи або можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідач будь-яких заперечень на позов не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

24 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що 08 серпня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1141, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З 25 грудня 2013 року вона з відповідачем проживає окремо, подружні стосунки фактично розірвані. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. Відповідач іншим особа аліменти не виплачує. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відстність, позовні вимоги підтримала та уточнила, просила стягнути аліменти з 1 серпня 2014 року, оскільки відповідач сплатив аліменти на утримання сина за липень 2014 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відстуність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів з серпня 2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не має інших аліментних зобов'язань, не має інших утриманців, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини та зобов'язаний це робити. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти з 1 серпня 2014 року, оскільки за липень 2014 року відповідач виплатив їй аліменти. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, отже підлягають стягненню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 1 серпня 2014 року. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

24 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що грошей позивачці не надавав, допомагав лише речами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.5) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

24 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. 30.04.2011 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З червня 2013 року відповідач з сім'єю не проживає, надає допомогу в недостатньому розмірі. Дитина проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.2). Відповідач ухиляється від свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 180, 185 Сімейного кодексу України, а саме від обов'язку по утриманню дитини та участі батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення, у зв'язку з неспроможністю відповідача надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

24 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 29 квітня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28. Від проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. До травня 2014 року проживали однією сім'єю, але з вказаного часу фактично припинили сімейно-шлюбні відносин по причинах, що на протязі всього сімейного життя між подружжям постійно виникали сварки з взаємними образами. Між подружжям не було порозуміння та поваги один до одного. Позивач вважає, що фактично сторони припинили сімейно - шлюбні відносини і не мають намір їх поновлювати. Примирення між сторонами також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб розриває вперше. Матеріального спору між сторонами на даний час не існує. Позивач не заперечує, щоб син проживав з матір'ю. Просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29 квітня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28. До початку слухання справи від сторін надійшли письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнала(а.с.12,15). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28 (а.с.4). Від проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

24 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 17 серпня 2012 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі, [INFO] народився їх син - [PERSON]. Разом з тим їх сімейне життя з відповідачкою не склалося, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому звернувся до суду із цим позовом. Просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 2012 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 460. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка прізвище не змінювала. Проте шлюб між сторонами не склався, вони втратили взаємоповагу один до одного, та фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спір між сторонами про місце проживання дитини, чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, за встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

24 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 жовтня 1996 року, який зареєстрований Краснокутським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 67. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 жовтня 1996 року Краснокутським відділом реєстрації актів громадського стану. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають з відповідачем. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, проте при подачі позовної заяви прохав слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

24 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом та подавши заяву про уточнення позовних вимог просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівреставрація» заборгованість по заробітній платі в розмірі 4005 грн. 86 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 300 грн. 00 коп. В судове засідання сторони не з»явилися, подали заяви про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 4005 грн. 86 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 300 грн. 00 коп. При цьому, представник відповідача не заперечував проти задоволення заяви про уточнення позовних вимог. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача з 03.02.2013 року сторожем. 02.06.2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано суду доказів про сплату позивачеві нарахованої заробітну плату. Згідно довідки ПАТ «Чернігівреставрація» від 11.08.2014 року заборгованість по заробітній платі позивача становить 4005 грн. 86 коп., яка підлягає стягненню. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобов'язано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Позивач та відповідач погодили суму заборгованості середнього заробітку за період з 03.06.2013 року по 19.08.2014 року, що становить 10000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов»язкових платежів на користь держави. Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об'єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 300 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

24 липня 2014 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач підтримуючи позов , просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та зазначає , що після припинення спільного проживання з відповідачем , їх неповнолітня дочка проживає з нею на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не заперечуючи фактичні обставини справи згоден з позовом частково , погоджуючись сплачувати аліменти в мінімальному розмірі - близько 360 грн. , оскільки він на цей час не має роботи, постійного доходу, в зв'язку з чим проживає з батьками та фактично знаходиться на їх утриманні. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Як встановлено , відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем на її утриманні. Обставини справи підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, про народження дитини , довідкою про знаходження дитини на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру , передбаченого ч.2 ст. 185 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Враховуючи обставини справи , прожитковий мінімум в розмірі 1320 грн на місяць на утримання дитини віком від 6 до 18 років , встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved