Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

26.11.2019 року Орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Заводському району, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав матері. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , утриманням та вихованням якої належним чином не займається. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 20.11.2019 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення про загрозу життю та здоров`ю малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] . Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 432р від 20.11.2019 року, у зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, враховуючи акт проведення оцінки рівня небезпеки від 20.11.2019 року, малолітню [PERSON] відібрано у матері [PERSON] . За місцем свого проживання відповідач характеризується негативно, систематично зловживає спиртними напоями, залишає доньку без нагляду, приводить до кімнати сторонніх чоловіків. Відповідно до інформації Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, залишає дитину без нагляду, зловживає спиртними напоями. Мати не створила належних побутових умов для виховання дитини, вдома брудно, необхідні речі для нормального життя дитини відсутні, вдома палять та вживають алкоголь в присутності дитини. Відповідно до наданої територіальним відділом освіти Заводського району інформації дошкільні навчальні заклади Заводського району м. Запоріжжя малолітня [PERSON] не відвідувала. На підставі викладеного позивач просить суд відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав матері, а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення дитиною повноліття. Від представника позивача - Шиян Н.В. , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.04.2018 року Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.9). Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 20.11.2019 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що [PERSON] не виконує обов`язків щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] , зловживає спиртними напоями, залишає свою малолітню доньку без нагляду. Так, 19.11.2019 року до Заводського ВП надійшло повідомлення про те, що 19.11.2019 року о 22-58 годині за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] залишила дитину двох років вдома одну. Мати не створила належних побутових умов щодо виховання дитини, вдома брудно, необхідні речі для нормального життя дитини відсутні, вдома палять у присутності дитини, мати зловживає спиртними напоями. 20.11.2019 року мати спільно з дитиною знаходились в кафе «Трактир» по вул. Історичній у м.Запоріжжі, де мати розпивала в присутності дитини спиртні напої. Дитина одягнена у брудний одяг, від неї чути неприємний запах (а.с.21). Згідно акту обстеження умов проживання від 20.11.2019 року, начальником відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Кулик Л.І., головним спеціалістом відділу Шиян Н.В., начальником відділу соціальної роботи по Заводському району Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Виговською І.Л., завідуючою амбулаторії № 5 КНП «ЦПМСД № 4» Нєхороших Т.В . та інспектором ЮП Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Гордейченко А. Р ., зроблено вихід за адресою: [ADDRESS] , на час відвідування вдома нікого не було. Проведено бесіду з сусідами з кімнати № [NUMBER] , які повідомили, що матір малолітньої дитини [PERSON] регулярно вживає спиртні напої, залишає доньку на вулиці без нагляду, неодноразово дитину приводили додому сторонні люди. 19.11.2019 року у дитини була температура, проте мати залишила дитину саму і пішла з дому, а повернулась в стані алкогольного сп`яніння і всю ніч продовжувала вживати спиртні напої зі сторонніми чоловіками (а.с.23). Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 432р від 20.11.2019 року, у зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, враховуючи акт проведення оцінки рівня небезпеки від 20.11.2019 року, малолітню [PERSON] відібрано у матері [PERSON] (а.с.10). Згідно повідомлення КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР від 28.11.2019 року вбачається, що з 20.11.2019 у ІБВ дітей раннього віку госпіталізована дитина [PERSON] , [INFO] , у супроводі співробітників Заводської служби у справах дітей та голови спецвідділу Кулик Л.І. , з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини у стані середньої важкості. Дитина обстежена. Встановлений діагноз: гострий пієлонефрит, активна фаза, функція нирок збережена. Гострий рінофарінгіт. Афтозний стоматит (а.с.37). Відповідно до наданої територіальним відділом освіти Заводського району інформації від 22.11.2019 року, дошкільні навчальні заклади Заводського району м. Запоріжжя малолітня [PERSON] не відвідувала (а.с.22). Відповідно до висновку № 01-27/0990 від 26.11.2019 року про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, беручи до уваги, що матір зловживає спиртними напоями, своїми діями наражає на небезпеку малолітню дитину, не працює, веде аморальний спосіб життя, не створила належних умов для проживання, виховання та повноцінного розвитку доньки, не забезпечила дитину належним харчуванням, лікуванням та доглядом, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила, що [PERSON] , [INFO] , доцільно відібрати від матері [PERSON] , 1988 р.н., без позбавлення батьківських прав (а.с.6). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. За роз`ясненнями, наданими у п.п.16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки належні умови для проживання і розвитку малолітньої дитини відсутні, та за наявних обставин дійсно існує загроза для морального та фізичного здоров`я малолітньої дитини, враховуючи вік дитини і обставини поведінки відповідача, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів щомісяця, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved