Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

24 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що 14 липня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради № 473 від 09.07.2008 він отримав свідоцтво про право власності на стоматологічний кабінет площею 56,4 кв. м, що розташований на земельній ділянці за адресою: вул. Сорочинська, 2 м. Миргород, якою позивач користується відповідно до договору оренди земельної ділянки. У 2011 році позивач здійснив реконструкцію стоматологічного кабінету, збудувавши прибудову до нього. Через відсутність дозволу на виконання будівельних робіт та акту введення в експлуатацію збудована прибудова до стоматологічного кабінету є самочинним будівництвом. Містобудівні умови та обмеження позивачем не отримувалися, проектна документація на будівництво прибудови не розроблялася, декларацію на початок виконання будівельних робіт в департаменті ДАБІ не зареєстровано. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на самочинно реконструйований шляхом будівництва прибудови стоматологічний кабінет літ. «А-1» з прибудовами літер «а» та літер «а1» загальною площею 76,8 кв.м, що розташований по вул. Сорочинській, 2 в м. Миргороді Полтавської області на земельній ділянці з кадастровим номером 5310900000:50:001:0157. Позивач, в судове засідання не зявився, його інтереси на підставі довіреності (а.с.44) представляє [PERSON], яка позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду заяву в якій просила слухання справи провести без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнають, та не заперечують проти їх задоволення (а.с.56). Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Департамент при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.53). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14 липня 2008 року, на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради № 473 від 09.07.2008 року, [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на стоматологічний кабінет площею 56,4 кв.м. (а.с.5). У 2011 році позивач господарським способом здійснив реконструкцію стоматологічного кабінету, збудувавши прибудову до нього на підставі дозволу Управління архітектури та містобудування Миргородської міської ради № 151 від 04.06.2009 (а.с.6). 15 травня 2015 року між позивачем (орендарем) та Миргородською міською радою (орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 32 кв. м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель закладів охорони здоровя та соціальної допомоги, кадастровий номер 5310900000:50:001:0157, на якій збудована прибудова до стоматологічного кабінету за адресою: вул. Сорочинська, 2, м. Миргород. Договір укладено строком на три роки (а.с.7-9). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.01.2017, що був складений головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок [PERSON] Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області (а.с.14) встановлено, що будівельні роботи з реконструкції приміщень стоматологічного кабінету за рахунок прибудови здійснені у 2011 році без документу, що надає право на виконання будівельних робіт та є порушенням п.2 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.18-19) та встановлено термін до 12.07.2017 на усунення виявлених порушень (а.с.15). Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, кошторисна вартість будівництва становить 147 287 грн., що визначає ціну позову (а.с.24-25). Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень виконавчого комітету належить затвердження містобудівних програм та планів забудови територій, підготовка і подання на затвердження відповідних містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, містобудівної документації, надання відповідно до законодавства дозволу на споруд) обєктів містобудування незалежно від форм власності. Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю Миргородської міської ради № 68/06-17 від 27.02.2017 позивачу було відмовлено у видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, оскільки у відповідності до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Про затвердження порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» № 109 від 07.07.2011 містобудівні умови та обмеження видаються лише Замовнику, який має наміри здійснити будівництво (а.с.22). Згідно з Інформацією цього ж управління за № 69/06-17 від 27.02.2017 місце розташування прибудови до стоматологічного кабінету в м. Миргороді по вул. Сорочинській, 2 відповідає вимогам державних будівельних норм (а.с.23). Листом від 08 червня 2017 року Департаменту ДАБІ у Полтавській області було повідомлено, що у відповідності до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду (а.с.53). П.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження № 10 від 07.03.2017, стоматологічного кабінету літер «А-1» з прибудовами літер «а» та «а1» по вул. Сорочинській, 2 в м. Миргороді Полтавської області загальною площею 76,8 кв.м., встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 15-20). Відповідно до ч.1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідно до ч. 1-2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376\~ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем були виконані всі встановлені законом вимоги, необхідні для предявлення відповідного позову, крім того під час здійснення будівництва були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, забудова була здійснена позивачем на земельній ділянці, що є у нього на праві користування, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. За таких обставин, права позивача [PERSON], є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved