Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

26.05.2015 року\~\~позивачка звернулася\~\~до суду з зазначеним вище позовом до відповідача, посилаючись на те, що 01 березня 2014 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, згідно якого вона передала відповідачці суму у розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, строком до 01 березня 2015 року. У звязку з тим, що відповідачка не повернула позику у встановлений строк, позивачка у своїх позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на належне відповідачці нерухоме майно в порядку п.п. 4.3. і 4.4. зазначеного договору позики, а саме земельну ділянку, площею 0,1189 га., яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: вул. Горностаєва, 110-А, с. Дальник, Овідіопольського району, Одеської області та земельну ділянку, площею 0,0215 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: вул. Горностаєва, 110-А, с. Дальник, Овідіопольського району, Одеської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позику у строк та порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 01 березня 2014 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір позики, згідно якого позивачка позичила відповідачці суму у розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, строком до 01 березня 2015 року. Пунктами 4.3. та 4.4. договору позики, укладеного 01 березня 2014 року між позивачкою та відповідачкою, передбачено, що позика може бути повернута, як у грошовому еквіваленті так і шляхом передачі позикодавцю у власність нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, площею 0,1189 га., яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: вул. Горностаєва, 110-А, с. Дальник, Овідіопольського району, Одеської області та земельної ділянки, площею 0,0215 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: вул. Горностаєва, 110-А, с. Дальник, Овідіопольського району, Одеської області. Зазначене вище нерухоме майно належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18056559, яке видане 20 лютого 2014 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 17817267, яке видане 14 лютого 2014 р. На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідачкою порушено умови договору позики, у звязку з чим за позивачкою підлягає визнанню право власності на зазначене вище нерухоме майно, що передбачено пунктами 4.3. та 4.4. зазначеного вище договору позики.

Outcome: approved