Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

24 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до комунального комерційного підприємства «Маріуполь Автодор»(ККП «Маріуполь Автодор») про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Обґрунтування позову: 10 липня 2017 року о 15 год. 15 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], що належить ККП «Маріуполь Автодор», рухаючись по вулиці Орджонікідзе в Лівобережному районі Маріуполя, не впевнився в безпеці свого рух, в результаті чого допустив зіткнення в автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортний засіб Позивача отримав механічні пошкодження, які були оцінені експертом в 13464,00 грн. Своїми діями водій ККП «Маріуполь Автодор» [PERSON] порушив вимоги п.10-1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови суду, [PERSON] вину у вчиненні ДТП визнав в повному обсязі. Крім пошкодження автотранспортного засобу, Позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10000,00 грн. Так, як він був позбавлений можливості використовувати автомобіль для роботи, що для нього дуже важливо. Не міг відвозити дитину в дитячий сад. Складність представлялася і в переміщенні дружини до місця роботи. Все це створювало труднощі морального характери. Так само, безпосередньо під час зіткнення з автомобілем Відповідача, він був фізично травмований, - у Позивача піднявся тиск, з'явився тремор в руках, тимчасовийострах у керуванні автомобілем.Всі ці фактори є перш за все результатом ДТП. Посилаючись, зокрема на ст.ст. 1166,1167 ЦК України, просив суд: стягнути з ККП «Маріуполь Автодор» суму заподіяногойому матеріального збитку в результаті ДТП - 13464,00 грн.;суму оплаченої експертизи - 1000,00 грн.;суму моральної шкоди - 10000,00 грн.;витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг у сумі 3000,00 грн.;витрати по оплаті судового збору 278,00 грн. Відзив на позов: ККП «Маріуполь Автодор» відзив на позов до суду не подало. Судовий розгляд: В судове засідання Позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник ККП «Маріуполь Автодор» в судове засідання не з'явився, хоча судові повістки направлялися за місцезнаходженням юридичної особи, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на день направлення судових повісток. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи вимоги розумних строків розгляду цивільної справи в суді, а також інтереси не тільки відповідача, а й позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини: Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 ст.82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01.08.2017 року по справі №265/4858/17 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено штраф за те, що він 10 липня 2017 року о 15 год. 15 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вулиці Орджонікідзе в Лівобережному районі міста Маріуполя, не впевнився в безпечності свого руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Розмір шкоди не встановлений. Також судом встановлено, що відповідно до відповіді ККП «Маріупольавтодор» від 31.07.2018 року №60/59068-60.1, транспортний засіб МАЗ реєстраційний номер [NUMBER] належить ККП «Маріупольавтодор» на праві господарського відання відповідно до ч.3 ст.78 ГК України. Згідно зі звітом №961/17 від 22.09.2017 року, складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлюваного ремонту пошкодженого КТЗ ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 10174,00 грн., у т.ч. ПДВ у вартості запасних частин. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №288 від 09.09.2017 року, [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] за складання звіту про оцінку КТЗ ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], 1000,00 грн. Оцінка суду: Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В той же час, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому, ч.1 ст.1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.3 ст.78 ГК України, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Частина 1 ст.136 ГК України передбачає, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Доказів, які б спростовувалися висновки судді викладені у постанові від 01.08.2017 року по справі №265/4858/17 та твердження Позивача, що винною особою у вчиненні ДТП є саме [PERSON], водій транспортного засобу МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], який належить ККП «Маріупольавтодор» на праві господарського відання, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з ККП «Маріуполь Автодор» на користь [PERSON] майнової шкоди у розмірі 10174,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому суд вважає, що вимога про стягнення з ККП «Маріуполь Автодор» на користь Позивача майнової шкоди саме у розмірі 13464,00 грн. є безпідставною, оскільки відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER] був 2002 року випуску, тобто не новий. Отже, на думку суду, при визначені розміру майнової шкоди, повинен бути врахований фізичний знос транспортного засобу Позивача. Відповідно до звіту наданого Позивачем, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого КТЗ ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], саме з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 10174,00 грн., у т.ч. ПДВ у вартості запасних частин. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів того, що розмір майнової шкоди становить 13464,00 грн. суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, як вже зазначалося вище, ч.5 ст.1187 ЦК України передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Окрім перерахованих у позовній заяві незручностей, які виникли через неможливість використання пошкодженого транспортного засобу, Позивачем не надано будь - яких доказів на підтвердження того, що змінився його звичайний образ життя. В той же час, суд погоджується з доводами Позивача, про наявність у нього душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна - автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], оскільки право фізичної особи мирно володіти своїм майном відноситься до базових прав людини, передбачених Загальною декларацією прав людини та Першим Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходячи з наданих Позивачем доказів та обґрунтування моральних страждань, враховуючи принципи розумності та справедливості, вважає, що стягненню з Відповідача підлягає моральна шкода у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пункт 2 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] для визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого КТЗ ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], було залучено спеціаліста ФОП [PERSON], якому відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №288 від 09.09.2017 року, з боку [PERSON] було сплачено за складання звіту про оцінку КТЗ 1000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача вартості послуг спеціаліста (оцінювача) у розмірі 1000,00 грн., також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В той же час, суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення витрат, пов'язаних з наданням юридичних послуг у сумі 3000,00 грн., оскільки з боку Позивача будь-яких належних та допустимих доказів того, що ним були понесені вказані витрати на зазначену суму (наприклад квитанція абоприбутковий ордер), суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI). З матеріалів справи вбачається, що Позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1280,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача судових витрат у вигляді судового збору відповідно до вимог пропорційності, оскільки було заявлено вимоги на суму 27464,00грн., а задоволено на суму 14174,00 грн., у розмірі 660,60 грн. також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial