Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

25.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківським прав щодо його неповнолітнього сина. Позов мотивований тим, що від шлюбу з [PERSON] вона має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] вихованням сина не займається, матеріальної допомоги не надає, долею дитини та станом здоровя не цікавиться. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову повідомлений належним чином. Заперечень проти позову або клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Заслухавши позивачку та її представника, а також представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 23.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-СГ № 061723. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-СГ № 093506). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України в разі ухилення батьків від виконання своїх обовязків з виховання дитини, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позивачка та її представник посилаються на те, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки з виховання сина та його матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності. Вивчивши всі надані докази, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем батьківських обовязків щодо виховання його сина [PERSON]. Так, із наданих позивачкою письмових заяв сусідів, друзів та родичів вбачається, що відповідач з 2010 року не бере участі у вихованні сина, не проводить спільно із ним час, не відвідує, не вітає зі святами, не підтримує матеріально, не цікавиться станом здоровя та навчання. В письмових заявах вчителів та тренерів також зазначено, до відповідач жодного разу не був присутній у школі або в секції, де навчається його син. Згідно довідки ЖБК «Лисинецький» від 06.04.2017 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, а відповідач не входить до складу сімї позивачки. Згідно висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.04.2017 року, позбавлення відповідача батьківський прав у відношенні його сина [PERSON], [INFO], є доцільним. Приймаючи до уваги, що ухилення відповідачем від виконання батьківських обовязків з виховання його неповнолітнього сина [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, відповідач жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження заперечень суду не надав, жодним чином не висловив свою позицію щодо позовних вимог, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved