Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

24 грудня 2020 року Департамент соціального захисту населення Сумської ОДА здав на пошту позов до [PERSON] про повернення автомобіля в повному комплекті, в якому вказує, що на підставі наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської ОДА, яке на даний час перейменовано в Департамент соціального захисту населення Сумської ОДА, [PERSON] , особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, надано автомобіль з ручним керуванням «Gelly MR7151A», 2011 року випуску, без права продажу, дарування, передачі. [INFO] [PERSON] помер. На час смерті останнього з ним був зареєстрований його син [PERSON] , який відмовився від перереєстрації автомобіля на своє ім`я. За результатами огляду автомобіля, який знаходиться на зберіганні в [PERSON] , встановлено, що він має пошкодження. Проведеним експертним дослідженням встановлено, що автомобіль є некомплектним, має ознаки несправності та пошкодження аварійного характеру, потребує відновлювального ремонту й усунення дефектів складових. Посилаючись на викладені обставини, просить зобов`язати [PERSON] повернути в повному комплекті автомобіль з ручним керуванням «Gelly MR7151A», 2011 року випуску. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 05 січня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 15 лютого 2021 року залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Представник Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов просить задовольнити (а. с. 107). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Дрозденко М.М. у задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] просив відмовити, оскільки спірний автомобіль знаходиться в [PERSON] . Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову. У судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що спірний автомобіль з 2015 року знаходиться в нього за адресою: [ADDRESS] (а. с. 112). Заслухавши адвоката, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 березня 2012 року Головне управління праці та соціального захисту населення, правонаступником якого є Департамент соціального захисту населення, надало [PERSON] , 1923 року народження, особі з інвалідністю ІІ групи, мешканцю [ADDRESS] , автомобіль Gelly СК-2 (комплектація 303), переобладнаний для керування двома руками (а. с. 6-7, 85-87, 88-96). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 8, 44 зв.). 20 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Білопільської РДА із заявою про відмову від перереєстрації на його ім`я автомобіля Gelly MR7151A, який був виданий його батьку [PERSON] (а. с. 9). Як вбачається з повідомлення Управління соціального захисту населення Білопільської РДА від 24 липня 2018 року при огляду автомобіля Gelly MR7151A, який знаходився в користування [PERSON] , виявлено пошкодження капоту, лівої передньої дверки, двигуна, гальмівної системи, правого крила. Зі слів [PERSON] пошкодження зроблені в 2016 році [PERSON] (а. с. 11). Згідно з інформацією Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Сумській області віл 12 квітня 2018 року дорожньо-транспортні пригоди за участю автомобіля Gelly MR7151A, 2011 року випуску, реєстр. номер [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , на території Сумської області не зареєстровані (а. с. 10). 24 липня 2018 року Управління соціального захисту населення Білопільської РДА звернулося до Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА з проханням надати дозвіл на зняття з обліку автомобіля Gelly MR7151A, яким був забезпечений [PERSON] , для здачі автомобіля на підприємство, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту у зв`язку з непридатністю для подальшої експлуатації (а. с. 12). З копії спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] (а. с. 39-46). Відповідно до п. п. 1, 6 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, в редакції, яка діяла на час смерті [PERSON] , забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення) або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції). Інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його структурному підрозділу соціального захисту населення чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з\~пунктом 14\~цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів. Як вбачається абз. 1, 2, 9, 11, 16 з п. 16 зазначеного Порядку інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до\~Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) структурному підрозділу чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням структурного підрозділу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції. Відповідно до п. 18 вказаного Порядку у разі повернення автомобіля структурному підрозділу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції він підлягає зняттю з обліку в підрозділі МВС за місцем його реєстрації на підставі довідки, форма якої затверджується Мінсоцполітики (номерні знаки і реєстраційні документи здаються до підрозділу МВС). Повернутий структурному підрозділу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції автомобіль підлягає огляду в установленому порядку для визначення його придатності для подальшої експлуатації, ступеня зносу та розрахункової вартості. Автомобілі, придатні для подальшої експлуатації, за рішенням структурного підрозділу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції пропонуються у порядку черговості та без зняття з обліку інвалідам, у тому числі інвалідам унаслідок трудового каліцтва (за письмовою згодою інваліда, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда), для використання до отримання нового автомобіля, забезпечення яким здійснюється після закінчення десятирічного строку користування автомобілем, придатним для подальшої експлуатації. Строк користування автомобілем, придатним для подальшої експлуатації, визначається починаючи з дати отримання автомобіля попереднім користувачем з урахуванням строку експлуатації. Непридатні для подальшої експлуатації автомобілі здаються головними, районними управліннями соціального захисту або управліннями виконавчої дирекції підприємствам, що здійснюють заготівлю та переробку металобрухту. Згідно зі ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року в справі №369/6892/15-ц зроблено висновок, відповідно до якого враховуючи віндикацією визнається передбачений законом речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення можливості власнику здійснювати увесь комплекс правомочностей. Таким чином, метою віндикаційного позову є повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) від володіючого невласника. При вирішенні цієї категорії справ судами мають бути встановлені та проаналізовані такі обставини, які є умовами задоволення віндикаційного позову. По-перше, суб`єктом права на віндикацію є власник майна або особа, яка має право на речове право на майно (титульний володілець). Такий підхід розширює коло потенційних позивачів за віндикаційним позовом до всіх осіб, які мають речове право на майно, що відповідає положенням статей 396 та 400 ЦК України. При цьому не можна допускати ототожнення поняття «особа, що має речове право на майно» та «титульний володілець», оскільки категорія «титульний володілець» значно ширше за своїм змістом і охоплює, крім «осіб, що мають речове право на майно», ще й інших осіб, що володіють майном на достатній правовій підставі, наприклад, договір. По-друге, між відповідачем та позивачем мають бути відсутні зобов`язально-правові відносини, порушення яких і стало причиною позбавлення позивача володіння своєю річчю, тобто право на віндикаційний позов надається лише суб`єкту речових правовідносин. По-третє, об`єктом віндикації є виключно речі, визначені індивідуальними ознаками, що збереглися у натурі. По-четверте, згідно зі статтею 387 ЦК України відповідачем за віндикаційним позовом є незаконний володілець речі, тобто особа, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа чужим майном. Належний відповідач за віндикаційним позовом має відповідати таким ознакам: а) він має бути володільцем речі, тобто особою, яка набула її в своє повне господарське панування; б) ця особа повинна бути незаконним володільцем речі, що означає відсутність у неї належних правових підстав для заволодіння чужим майном. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що спірний автомобіль знаходиться в нього, про що також надав суду письмову заяву, а тому з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню. З огляду на положення ч. ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, оскільки відповідач визнав позов, про що до початку розгляду справи по суті надав суду письмову заяву, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги до [PERSON] задовольнити. Що стосується позовних вимог до [PERSON] , то вони задоволенню не підлягають, оскільки суду не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль знаходиться в останнього. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1051 коп. судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету 1051 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved