Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

26 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №17. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з вересня 2018 року вона з відповідачем припинила подружні стосунки, оскільки відповідач має протилежні погляди на сімейні відносини, ведення домашнього господарства, виховання дітей, не рахується з її інтересами та інтересами сімї. У відносинах з відповідачем відсутні взаєморозуміння та довіра. Позивач, як і відповідач, в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Стверджує, що примирення з відповідачем не відбулось, на підтвердження чого надає копію своєї заяви до Жовтоводського ВП ГУНП про застосування [PERSON] фізичної сили відносно неї, а також копію акту судово-медичного обстеження №06 від 04.02.2019 року. Відповідач причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ №261993, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області,\~ актовий\~запис №17.\~Дошлюбне прізвище\~позивача [PERSON]\~ «Самофал» (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін з вересня 2018 року припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, позивач на примирення не згодна, тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом були вжиті заходи щодо примирення сторін, передбачені ч. 1 ст. 111 СК України, але після закінчення призначеного судом строку, примирення між сторонами не відбулося. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, заходи по примиренню результатів не дали, внаслідок чого суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне позивачу [PERSON] залишити шлюбне прізвище «Подорожняк», оскільки вона просила про це у позовній заяві. Згідно з п.6 ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума у розмірі 704,80 грн. судового збору, який остання сплатила при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved