Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Хотіївської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно та просить: встановити факт належності його покійній матері [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158189 виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на імя [PERSON]. Визнати за ним, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], яка померла 29.01.2015 р., а саме на земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)) для ведення особистого селянського господарства на території Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області: - земельну ділянку площею 2,5765 га. рілля, кадастровий номер 7422489400:03:026:0605, що належала спадкодавцю па підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140325. виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельну ділянку площею 0.8379 га, сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:016:0365, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140470, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельну ділянку площею 0,3961 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:004:0207, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158189, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. В судове засідання позивач не зявивсь, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не прибув, про розгляд справи належним чином повідомлений, що не є перешкодою у розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що 29.01.2015 року у віці 75 років померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя, [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що було реорганізовано в СВК «Полісся», тому до спадкового майна належать: земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)) для ведення особистого селянського господарства на території Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області: - земельна ділянка площею 2,5765 га. рілля, кадастровий номер 7422489400:03:026:0605, що належала спадкодавцю па підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140325. виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельна ділянка площею 0.8379 га, сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:016:0365, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140470, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельна ділянка площею 0,3961 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:004:0207, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158189, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Саме на дане майно і відкрилась спадщина. На момент смерті його мати проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Космодемянської, буд. 47 з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] (довідка Виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 11.11.2016 № 8852). Відповідно до пункту 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач [PERSON], але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль правовстановлюючі документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання він змушений звернутися до суду, так як я не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковане майно, бо без наявності оригіналів здійснити таке оформлення неможливо. Також варто зазначити, що у втрачених державних актах на право власності на земельну ділянку, що були видані на покійну мати, помилково було вказано невірно її прізвище, а замість «Лисена» було вказано «Лісена». Тому за життя вона зверталася з заявою до Корюківського районного суду про встановлення факту належності правовстаповлюючих документів (справа № 736/753/14, рішення від 17.04.2014 року). Заява була задоволена повністю. Даною справою встановлено факт належності державних актів ЧН № 140325, 140470. Державний акт ЧН № 158189 (пасовища) не був включений у цю заяву так як ділянка, власність па яку посвідчується саме цим правовстановлюючим документом, не бралась в оренду сільгосппідприємством. Тому на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158189 зазначене невірне прізвище покійної матері - «Лісена». Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про встановлення юридичного факту та визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір по розгляду даної справи у розмірі 640,00 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 320,00 грн. за вимоги немайнового характеру, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved