Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

25 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільно набутого майна, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року. Від шлюбу мають сумісну дитину сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час сім'я фактично розпалася, вони мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ними сумісно був придбаний автомобіль марки ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ оформлене також на відповідача, який цим автомобілем користується та розпоряджається на власний розсуд. Вважає, що на цей час вартість цього автомобіля становить приблизно 20000 грн. Вказаний автомобіль був придбаний за кредитні кошти, укладеному між відповідачем та Костянтинівською філією ПАТ «КБ «Приватбанк» у грудні 2006 року. Крім цього, під час шлюбу у 2013 році ними був придбаний автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, легковий вантажопасажирський, реєстраційний номер [NUMBER], який також був зареєстрований на відповідача. Вартість цього автомобіля, на її думку становить на цей час 80000 грн. Тому, посилаючись на ст.ст. 60, 61, 68 ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, просила поділити спільно набуте майно, передати у власність відповідачу автомобіль ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а їй у власність автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати під час подання позову. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник уточнили позовні вимоги в частині визначення розміру частки позивачки у автомобілі ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний відповідачем до реєстрації шлюбу за кредитні кошти у грудні 2006 року. З урахуванням того, що кошти за вищевказаним кредитним договором після реєстрації шлюбу 23 листопада 2007 року сплачувались спільно, було виплачено банку загальну суму 34825,05 грн. (84,2% кредиту), вважає, що її доля у цьому автомобілі становить 42,1% його остаточної вартості. З урахуванням вартості другого автомобіля RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який вона оцінює у 80000 грн., її частка у спільно набутому майні становить 48420 грн. Просила врахувати під час розподілу в натурі вказаних автомобілів, що вона має на вихованні двох неповнолітніх дітей, які потребують відпочинку та постійної підтримки фізичного здоров'я, тому їй потребується більш просторий автомобіль, яким і є RENAULT KANGOO. Також вказали, що на депозитний рахунок суду позивачкою були внесені кошти для компенсації відповідачу [PERSON] вартості цього автомобіля в сумі 31580,00 грн. В іншому підтримали позовні вимоги, зазначені у первісному позові. Також просили у якості судових витрат стягнути з відповідача суму 315,80 грн. комісійної винагороди банку, сплаченої під час внесення коштів на депозит суду. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи проти запропонованого позивачкою способу поділу спільно набутого майна в натурі з виплатою [PERSON] грошової компенсації за частку у спільно набутому майні. У той же час він заперечував проти стягнення з відповідача судових витрат, оскільки вважав, що ініціатива подачі цього позову була саме позивачки, та заперечував проти стягнення суми 315,80 грн. комісійної винагороди банку. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В теперішній час сім'я фактично розпалася, вони мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. До реєстрації шлюбу відповідачем [PERSON] був придбаний автомобіль марки ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за кредитні кошти, отримані від Костянтинівської філії ПАТ «КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору від 27.12.2006 року (а.с. 40-41). За час після реєстрації шлюбу 23.11.2007 року вказаний кредит сторони сплачували за спільні кошти, сплачена за цей час сума становить 34825,05 грн., що підтверджується графіком погашення кредитної угоди, наданої банком (а.с. 52-54). Крім цього, під час шлюбу у 2013 році сторони придбали автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, легковий вантажопасажирський, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно довідки Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області від 08.07.2016 року № 1978, свідоцтва про реєстрацію зазначених транспортних засобів оформлені на відповідача [PERSON] (а.с.45). Таким чином, вищенаведені встановлені судом обставини щодо обсягу спільно набутого майна, підстав та порядку набуття цього майна, його вартості, повністю визнаються та не оспорюються сторонами, тому, у відповідності із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, додаткового доказування не потребують. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, що також випливає з ч.3 статті 368 ЦК України. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на таке майно, зареєстроване лише за одним з подружжя. За правилами ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом, що також випливає з ч.2 статті 372 ЦК України. У відповідності зі ст. 69 СК України чоловік і дружина мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної власності. На підставі ст. 61 ч.1 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно статті 321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Таким чином, придбані під час шлюбу спірні автомобілі є спільною сумісною власністю сторін та з урахуванням фактично досягнутої домовленості підлягає поділу шляхом залишення за позивачкою [PERSON] права власності на автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER],та права власності за відповідачем [PERSON] на автомобіль ЗАЗ «Таврія-Нова», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. У якості компенсації частки вартості автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер [NUMBER], з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] слід стягнути 31580,00 грн. за рахунок коштів, внесених позивачкою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Донецькій області згідно квитанції ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.647212973.1 від 08 листопада 2016 року (а.с. 57). Щодо вимог [PERSON] про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з поданням позову до суду, то в цій частині вони підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплати судового збору стягуються на користь сторони пропорційно задоволених вимог. Оскільки позов [PERSON] щодо поділу майна задовольняється у повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір 551,20 грн. під час подання позову, а також судових збір в сумі 275,60 грн., сплачений позивачкою за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 14а). Щодо вимог про стягнення суми 315,80 грн. яка становить комісійну винагороду банку під час внесення коштів на депозитний рахунок суду, то на думку суду ця сума не може бути віднесена до судових витрат, вичерпний перелік яких міститься у ст. 79 ЦПК України. На підставі ст.ст.3,21,24, 60,61,65,69,70,71,110,112 СК України, ст.372 ЦК України,

Outcome: partial