Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

26.08.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], яка народилася [INFO], мотивує це ти, що відповідач після розірвання шлюбу - 04.07.2011 року перестав цікавитися життям доньки, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і не надає. Також зазначила, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, стосовно відповідача слідчим відділенням Овруцької поліції відкрито кримінальне провадження, що свідчить про, те що відповідач веде аморальний спосіб життя. У судовому засіданні позивач позов підтримала, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор та представник третьої особи - органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації вважають за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Від служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку дитини, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно із висновком органу опіки та піклування Овруцької РДА від 24.10.2016 року № 02-25/1992, малолітня дитина проживає разом із своєю матір»ю у м. Київ, батько дитини зовсім нею не цікавиться, допомоги на її утримання не надає, не цікавиться життям та здоров»ям дитини, що свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов'язків. Відповідач був запрошений на засідання Комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалося питання доцільності його позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки, однак запрошення проігнорував. Відповідач не дбає про дитину, не турбується про її життя та здоров»я, він навіть не знає як навчається дитина, чим вона цікавиться та живе. Байдуже ставлення до дитини говорить про злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків, а тому орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача стосовно його дочки, так як це буде відповідати її інтересам. Згідно пояснення служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.10.2016 року № 100/09-3729, батько з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не ознайомлює з культурними та іншими духовними цінностями, а тому служба у справах дітей вважає за доцільно позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Крім того, як встановлено судом, відносно відповідача слідчим відділенням Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області відкрито кримінальне провадження за ст. 185 ч. 1 КК України та засуджено до громадських робіт (а.с.17). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Хоча позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому суд поспілкувавшись у судовому засіданні з дитиною, приходить до висновку про свідоме ухилення відповідачем від своїх батьківських обов'язків, а саме обов'язку щодо виховання та розвитку своєї дитини. З огляду на це, беручи до уваги думку дитини, її відносини з батьком, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, що не позбавляє останнього після зміни своєї поведінки звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Позивачем при зверненні до суду оплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., які у відповідності із ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved