overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

26.01.2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної ним рибному господарству України на суму 34 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач 25.04.2013 року здійснив вилов риби карась у кількості 2 шт. з порушенням встановлених правил в ріці Південний Буг в районі с. Тернувате Миколаївського району Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.04.2013 року відповідач в порушення п.п. 3.15, 4.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, в ріці Південний Буг в районі с. Тернувате Миколаївського району Миколаївської області, промисловим знаряддям вилову лісковою сіткою, під час весняної заборони, без дозволу на промисел здійснив вилов цінних видів риби карась у кількості 2 шт. по ціні 17,00 грн. за 1 шт. згідно такси. (а.с. 4-8) Таким чином, своїми протиправними діями відповідач заподіяв рибному господарству України майнову шкоду, загальний розмір якої, згідно розрахунку, становить 34 грн. 00 коп. (а.с. 8) На підставі п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 р. Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 63 Закону України Про тваринний світ зазначена майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

26.01.2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної ним рибному господарству України на суму 68 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач 18.02.2014 року здійснив вилов риби карась у кількості 4 шт. з порушенням встановлених правил в ріці Південний Буг в районі смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.02.2014 року відповідач в порушення п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, в ріці Південний Буг в районі смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, промисловим знаряддям вилову лісковою сіткою, без дозволу на промисел здійснив вилов цінних видів риби карась у кількості 4 шт. по ціні 17,00 грн. за 1 шт. згідно такси. (а.с. 4-9) Таким чином, своїми протиправними діями відповідач заподіяв рибному господарству України майнову шкоду, загальний розмір якої, згідно розрахунку, становить 68 грн. 00 коп. (а.с. 9) На підставі п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 р. Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 63 Закону України Про тваринний світ зазначена майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

26.01.2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної ним рибному господарству України на суму 85 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач 04.08.2013 року здійснив вилов риби карась у кількості 5 шт. з порушенням встановлених правил в ріці Південний Буг в районі с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.08.2013 року відповідач в порушення п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, в ріці Південний Буг в районі с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, забороненим знаряддям вилову лісковою сіткою здійснив вилов цінних видів риби карась у кількості 5 шт. по ціні 17,00 грн. за 1 шт. згідно такси. (а.с. 4-8) Таким чином, своїми протиправними діями відповідач заподіяв рибному господарству України майнову шкоду, загальний розмір якої, згідно розрахунку, становить 85 грн. 00 коп. (а.с. 8) На підставі п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 р. Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 63 Закону України Про тваринний світ зазначена майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

26.01.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 18.12.2013 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 19.11.2014 р. має заборгованість - 21821,20 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21821,20 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку; відповідач - через оголошення у пресі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; просить стягнути з відповідача витрати банку за друк оголошення у пресі про виклик відповідача. Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте, [PERSON] уклавши 18.12.2013 р. з позивачем договір та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але свої зобов'язання не виконує. Станом на 19.11.2014 р. заборгованість за вказаним договором, відповідно до розрахунку заборгованості(а.с.6-7), складає 21821,20 грн., яка складається з: - 14440,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 5565,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1015,30 грн. - штраф (процентна складова). Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 21821,20 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1) та 403,20 грн. - за надання оголошення у пресі про виклик відповідача в судове засідання, відповідно до платіжного доручення від 10.03.2015 р., а разом - 646,80 грн., згідно ст. 88 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

26.01.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 07.06.2008р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, але звернутися в органи РАЦС для його розірвання категорично відмовляється, тому позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з січня 2013 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, позов визнали у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

- 26.01.2015р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила витребувати із незаконного володіння [PERSON] золотих сережок вагою 2,24 гр., мотивуючи тим, 10.11.2014р. її дочка [PERSON] в Шполянській середній школі №5 загубила золоті сережки, проби 585, вагою 2,24г., які придбала в магазині ювелірних виробів за 1792 грн. Їй стало відомо, що сережки знайшов учень Шполянської середньої школи №5 [PERSON] - син відповідачки, який є неповнолітнім. Позивачка звернулася до матері [PERSON] - [PERSON] з проханням повернути знайдені її сином сережки, на що вона відразу погодилася, оскільки її син [PERSON] визнав, що знайшов у школі золоті сережки її дочки, але сережки так і не повернула, що змусило позивачку звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила і в зв»язку з значним подорожченням золота просила стягнути з відповідачки 2576грн., що складає вартість золотих сережок на час розгляду позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і згідна сплатити вартість золотих сережок в сумі 2576грн., оскільки на даний час золоті сережки відсутні. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що 10.11.2014р. в Шполянській середній школі №5 дочка позивачки загубила золоті сережки 585проби , вагою 2,24г., які придбала в магазині ювелірних виробів. Стало відомо, що сережки знайшов учень Шполянської середньої школи №5 [PERSON] - син відповідачки, який є неповнолітнім, тому позов було подано до матері неповнолітнього. Відповідачка обіцяла повернути золоті сережки в натурі, але їх не стало, тому вона згідна відшкодувати позивачці вартість золотого виробу вагою 2,24г. на день розгляду позову. Згідно довідки вартість 1гр.золота 585 проби станом на 02.03.2015р. становить 1150 грн., одже відповідачка повинна відшкодувати 2576 грн. та судові витрати понесені позивачкою за оплату судового збору та юридичної допомоги. На підставі викладеного ст.ст.387,390 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

26.01.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO]., дочка [PERSON], [INFO]., та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні, так як відповідач не приймає участі у вихованні дітей та матеріально їм не допомагає. Зазначає, що відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток, так як працює на сезонних роботах, інших утриманців немає, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у тому розмірі, в якому просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін та дослідившиматеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO]., дочка [PERSON], [INFO]., та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від їх утримання. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований на цегельному заводі «Промінь» м.Мостиська Львівської області, однак працює сезонно, де отримує мінливий та нерегулярний дохід. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, копією свідоцтва про одруження сторін, копіями свідоцтв про народження дітей, копіями паспортів сторін по справі, довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий є працевлаштованим та виконує сезонні роботи, у зв'язку з чим має мінливий і нерегулярний заробіток, такийне має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - по 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави - судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

26.01.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність любові, поваги та взаєморозуміння. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 31.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя, за актовим записом № 213 (а.с. 10). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Так, в своїй заяві позивач зазначає про відсутність любові, поваги та взаєморозуміння між ним та відповідачем, у зв'язку із чим з грудня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, що і не заперечує сама відповідач своєю заявою про визнання позову. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

26.01.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 299. Позивач посилається на такі обставини. 10.07.2013 він та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2014. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], [INFO], який проживає по домовленості сторін з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та поглядів на життя між ними виникають сварки. На теперішній час їхні стосунки загострились, на примирення він не погоджується, однією сім'єю не проживають на протязі кількох останніх місяців. Вважає, що шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши 24.03.2016 суду письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подавши 24.03.2016 суду заяву в якій визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, не заперечує проти позову, та просить справу розглядати за її відсутності. Дослідивши позовну заяву, зазначені вище заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

26.01.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 16.12.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за № 738. Позивач посилається на такі обставини. 16.12.2011 вона та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю сторони фактично не проживають з серпня 2015 року. Причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки, різні погляди на сімейне життя, побутові проблеми, виховання сина, негативна та інколи агресивна поведінка відповідача, внаслідок чого він принижував честь та гідність позивача. На цьому ґрунті між подружжям виникали непорозуміння та скандали, які в результаті призвели до руйнування шлюбних відносин та їх остаточного припинення. Спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити її позовні вимоги; строку на примирення не потребує; просить справу розглядати в її відсутність. Просила залишити теперішнє прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву від 06.04.2016, відповідно до якої позов [PERSON] визнає та погоджується на розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати - 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

26.01.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 листопада 2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В судому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити. Відповідач позов визнала. Сторони вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 19 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved