Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

26.09.2018 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на державні кошти у розмірі 54367, 89 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачу відповідно до заяви від 22.01.2015 року призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово0комунальних послуг. Остання при заповнені заяви зазначила про відсутність у будь-якого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно до зазначеної заяви їй призначена грошова допомога на сім`ю на період з 22.01.2015 року по 21.03.2015 року у розмірі 2210 грн., з 22.03.2015 року по 21.05.2015 року у розмірі 1989 грн., з 22.05.2015 року по 21.07.2015 року у розмірі 1768 грн. щомісячно. Повторно за призначенням адресної допомоги відповідач зверталась неодноразово та зазначала, що дійсно проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] та змін у майновому стані сім`ї не було. Проте, за результатами перевірки інформації, наданої відповідачем, встановлено, що відповідно до інформаційної довідки 99234355 від 04.10.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за чоловіком відповідачки - [PERSON] з 31.07.2013 р. зареєстровано право власності на житловий будинок (спільна часткова) заадресою: [ADDRESS] .Відповідно до п.6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням комісії по призначенню державних допомог від 06.10.2016 року за фактом встановлення у власності гр. [PERSON] житла на момент первинного і звернення від 22.01.2015 р., виникла переплата державної допомоги з 22.01.2015 по 14.09.2017 р. у загальному розмірі 54 367, 89 грн.04.10.2017 р. письмовою заявою [PERSON] зобов`язувалась отримані кошти повернути на рахунок Управління, однак на даний час державні кошти відповідачем не повернуті, тому питання повернення боргу вимушені вирішувати у судовому порядку. 26 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача Смиковська Ю.А. позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в тому числі у зв`язку із спливом строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до заяви від 22.01.2015 року [PERSON] призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово0комунальних послуг. Остання при заповнені заяви зазначила про відсутність у будь-якого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово територія України та райони проведення антитерористичної операції. На підставі представлених документів було з`ясовано, що [PERSON] прибула до м. Полтави разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] фактично проживають у [ADDRESS] . Заявниця під розпис була ознайомлена з порядком та умовами призначення вищезазначеної допомоги, надала згоду за себе та за членів своєї сім`ї на збір інформації та обробку персональних даних, відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних», зазначених у заяві та наданих разом із нею документах, а також на збір інформації про сім`ю, доходи, власність та майно, що відповідно до Закону необхідна для надання державної допомоги. [PERSON] зазначила, що у будь-кого з членів її сім`ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, у т.ч., що відсутні кошти на депозитному банківському рахунку, у користуванні сім`я має автомобіль. Грошова допомога була призначена на сім`ю на період з 22.01.2015 року по 21.03.2015 року у розмірі 2210 грн., з 22.03.2015 року по 21.05.2015 року у розмірі 1989 грн., з 22.05.2015 року по 21.07.2015 року у розмірі 1768 грн. щомісячно ( а.с.13-16). Повторно за призначенням адресної допомоги [PERSON] зверталась неодноразово та зазначала, що дійсно проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] та змін у майновому стані сім`ї не було. Допомога була призначена з 03.09.2015 р. по 02.03.2016 р. у розмірі 1 768 грн. місячно; з 04.03.2016 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 1 768 грн. щомісячно; з 15.09.2016 р. по 14.03.2017 р. у розмірі 1 768 грн. місячно; з 15.03.2017 р. по 14.09.2017 р. у розмірі 1 768 грн. ( 18-28). Проте як було з`ясовано, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] з 20.02.2006 року актовий запис №0032143 у Тетрацкаройській службі агентства цивільного реєстру , будь яких даних щоб свідчили про розірвання шлюбу суду не надано. Не заслуговують на увагу твердження представника третьої особи щодо відсутності відомостей у державному реєстрі актів цивільного стану, так як шлюб укладався і іншій державі Грузіі . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №99234355 від 04.10.2017 року, на праві власності з 31.07.2013 року [PERSON] належить 3/5 частин житлового будинку № [ADDRESS] ( а.с.29-32). Як зазначала [PERSON] в заявах про призначення допомоги, у її чоловіка [PERSON] житла за межами АТО немає. Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до даного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити на безоплатній основі та отримувати відомості від підприємств, установи та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю правильності її надання. Частиною 2 ст. 9 Закону передбачені обов`язки внутрішньо переміщених осіб, зокрема, у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, вона зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Відповідач у своїй заяві зазначив, що ані в нього, ані у будь-кого з членів сім`ї відсутнє нерухоме майно, що відповідно до п.6 Порядку є підставою для відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги. Однак, зазначене спростовується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідач повідомлявся про необхідність повернення отриманих коштів, однак надміру виплачених коштів не повернув. Не заслуговують на увагу і твердження представника третьої особи про застосування строку позовної давності, оскільки відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про порушення свого права позивачі дізнались з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №99234355 від 04.10.2017 року. До суду звернулись 26.09.2018 року, а тому строк позовної давності в даному випадку не застосовується. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved