overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

25.04.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною її доньки - [PERSON], 1959 р.н. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON]. страждає на хронічні психічні захворювання, постійно потребує сторонньої допомоги, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує встановленні над нею опіки. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просила суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, та призначити її опікуном. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому ММР в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглядати заяву за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, з 2004 р. [PERSON] з 2004 р. є інвалідом другої групи по психічному захворюванню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно Акту № 206 судово-психіатричної експертизи від 13.05.2014 р., [PERSON], [INFO], «обнаруживает признаки хронического, стойкого психического расстройства в форме легкой умственной отсталости (F 70,0), степень выраженности которых такова, что она не способна понимать значение своих действий и руководить ими.». Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклування чи опікуна. Відповідно до Подання Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за вих. № 954/020201-22/09/14/14 від 22.04.2014 р., [PERSON] запропоновано призначити опікуном над її донькою, [PERSON], 1959 р.н., в разі визнання її недієздатною. Дослідивши матеріали справи, Акт судово-психіатричної експертизи та інші докази в сукупності суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 39, 41 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог зазначив, що 12 січня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За період спільного подружнього життя міцної, дружної сім'ї не створили через різні погляди на життя, втратили почуття взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Примирення та збереження сім»ї неможливі, сім»я носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була належним чином повідомлена про дату судового засідання не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 12 січня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01( а.с. 6). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Подружнє життя не склалося, вони не створили дружної, міцної сім»ї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. Примирення неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В матеріалах справи не міститься інформації, щодо наміру відповідачки після розірвання шлюбу змінити прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями і спорудами дійсним, в якому посилаючись на відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладеного з [PERSON] 18.04.2000 року, зареєстрованого Українською товарною біржею за №56894 від 18.04.2000 року, просив визнати зазначений договір дійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 18.04.2000 року, зареєстрований Українською товарною біржею за реєстраційним №56894, [PERSON] власник житлового будинку [ADDRESS], продала [PERSON] зазначений будинок і сторони підписали вказаний договір. Відповідно до ст.227 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. З реєстраційного посвідчення виданого Казанківським бюро технічної інвентаризації вбачається, що розташований в [ADDRESS] в цілому житловий будинок зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською товарною біржею за №56894 від 18.04.2000 року, та записаний в реєстрову книгу за №7 за зареєстрованим №1488 від 18.04.2000 року. Згідно ст.47 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Договір купівлі-продажу будинку, що був укладений позивачем і [PERSON] потребує нотаріального посвідчення, але продавець ухилився від нотаріального оформлення угоди, тоді як позивач повністю виконав угоду як покупець, тому згідно до ст.47 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР таку угоду можливо визнати дійсною. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідачки [PERSON] стягує на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 1997 року по квітень 2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про встановлення батьківства. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про встановлення батьківства, - а.с.2, 3. Дитина проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що проживають разом з нею перебувають на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, щомісячно. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 17.06.2005 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею і знаходится на її утриманні. Відповідач матеріальної або іншої допомоги на утримання дитини не надає ані грошовими коштами, ані у будь-який інший спосіб, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що з 17.06.2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Судом також встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Великоновосілківської селищної ради від 25.04.2014 р. Відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 25.04.2014 року. Суд також стягує з відповідачки судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що відповідач, яка є донькою позивачки, має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина мешкає разом із позивачкою. Неповнолітня [PERSON] навчається в ЗОШ № 1. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідачка не працює, коштів на утримання доньки не надає, вихованням не займається, життям та здоров'ям не цікавиться. Позивачка сама виховує онуку. Просить стягнути з відповідачки на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частинки доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася з не відомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 4), довідкою з ЗОШ № 1 (а.с. 6), довідкою з місця проживання (а.с. 7), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 16.04.2014 року № 224 про призначення [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON] (а.с. 17). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 25.04.2014 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що вона народилася [INFO] року в с. Суворове Добропільського району Донецької області. Її дівоче прізвище- [PERSON], на це прізвище і була оформлена її трудова книжка в 1974 році, але прізвище було записане з помилкою- без м»якого знаку російською мовою, а треба було- [PERSON], як в свідоцтві про народження. Після заміжжя вона стала [PERSON]. В теперішній час її прізвище, в зв»язку з новим шлюбом, - [PERSON], про що також є записи в трудовій книжці. При зверненні до УПФУ в м.Новогродівка не відповідність її прізвища в документах не дає їй можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності трудової книжки. В судовому засіданні заявниця підтримує заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася [INFO] року в с. Суворове Добропільського району Донецької області ( копія в матеріалах справи). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народилася в с. Суворове Добропільського району Донецької області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.08.2005 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і їй присвоєно прізвище- [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладеного 12.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №59, дружині присвоєно прізвище- [PERSON]. Згідно трудової книжки від 12.12.1974 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На думку суду при заповненні трудової книжки при написанні прізвища заявниці була допущена помилка- прізвище було записане російською мовою без м»якого знаку- [PERSON], а треба було- [PERSON], тому що згідно свідоцтва про народження, паспорту, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про шлюб та інших документів всі дані заявниці збігаються і відповідні, і її дівоче прізвище- [PERSON]. У суду немає сумніву в тому, що трудова книжка дійсно належить заявниці, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволить їй використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач вказала, що у спірній квартирі, крім неї прописаний також і відповідач [PERSON], але останній з 2008 року в квартирі не проживає, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у квартирі не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах він не приймає, обов'язків по відношенню до житла не несе. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO]. Згідно довідки №1001 від 17.04.2014 року, виданої ТОВ «ЛІСКИ-М», на зазначеній житловій площі зареєстровані дві особи: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 2008 року, що підтверджується актом про не проживання від 07.04.2014 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

25.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття доньки. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач наполягав на задоволенні позову, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 28.02.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №87. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] [INFO] (а.с.9). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], позивач проживає разом з донькою. Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу.

Outcome: approved