Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

25 січня 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до позовної заяви, у звязку з тим, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 63 від 20.03.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ«ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків- Славкіну [PERSON], а в подальшому рішенням виконавчої дирекції від 22.02.2016 року № 213 строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» було продовжено строком на два роки, тобто до 19.03.2018 року включно, позов подано особою, що має повноваження на ведення справи. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. 20.12.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 494И/06, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 75000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8 % річних з кінцевим терміном погашення до 10.12.2026 року. Відповідно до додаткової угоди від 20.12.2006 року, відсоткову ставку за користування кредитними коштами було змінено до 16,5 %. В подальшому, ВАТ «ВіЕйБі Банк» було перейменовано в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п.п. 3.3.3 кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1 кредитного договору, а також сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п.1.4 договору, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку. Відповідно до п.п. 2.6.3, 4.5. вказаного договору за несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, відповідач повинен сплачувати банку штраф у розмірі 20 % від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 494И/06, 20.12.2006 року між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2432. Предметом іпотеки: є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира загальною площею 70,7 кв. м, житловою площею 41,2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, 20.12.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого у випадку невиконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитодавцем як солідарний боржник. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та перерахував позичальнику кредитні кошти на поточний рахунок. Однак, відповідачем були порушені умови договору, у звязку з чим за ним виникла заборгованість, яка станом на 03.08.2016 року становить: заборгованість за кредитом в сумі 37895,48 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 28774,05 доларів США, плата за пропуск платежів в сумі 23860,34 грн., що загалом становить 1676166,30 грн. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 20.04.2012 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже була стягнута заборгованість за даним кредитним договором, яка утворилась станом на 17.04.2012 року у загальній сумі 602358,69 грн., яка складалася з: заборгованість за кредитом в сумі 67498,17 доларів США (538972,89 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5397,31 доларів США (43097,52 грн.), штрафу в сумі 20288,28 грн. Отже на даний час, з урахуванням винесеного рішення, різниця заборгованості станом на 03.08.2016 року складає 582930,08 грн., де заборгованість за кредитом в сумі 0,00 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 23376,74 доларів США (579358,02 грн.), плата за пропуск платежів в сумі 3572,06 грн. Просить суд винести рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 582930,08 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова відповідальність поручителя. Згідно з кредитним договором № 494И/06 від 20.12.2006 року, що був укладений між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в розмірі 75000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8 % річних з кінцевим терміном погашення до 10.12.2026 року. Як встановлено у судовому засіданні, правонаступником ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» виступає ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до додаткової угоди від 20.12.2006 року, відсоткову ставку за користування кредитними коштами було змінено до 16,5 %. Відповідно до п.п. 3.3.3 кредитного договору, відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1 кредитного договору, а також сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п.1.4 договору, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 20.12.2006 року між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір, на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 70,7 кв. м, житловою площею 41,2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2432. Відповідно до договору поруки, що був укладений 20.12.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], остання, в якості поручителя відповідає перед кредитодавцем як солідарний боржник за зобовязання [PERSON] Однак, відповідачами були порушені умови договору, у звязку з чим за ними виникла заборгованість, яка станом на 03.08.2016 року складає: заборгованість за кредитом в сумі 37895,48 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 28774,05 доларів США, плата за пропуск платежів в сумі 23860,34 грн., що загалом становить 1676166,30 грн. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 20.04.2012 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже була стягнута заборгованість за даним кредитним договором, яка утворилась станом на 17.04.2012 року у загальній сумі 602358,69 грн., яка складалася з: заборгованість за кредитом в сумі 67498,17 доларів США (538972,89 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5397,31 доларів США (43097,52 грн.), штраф в сумі 20288,28 грн. Тобто на даний час, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за даним кредитним договором, за виключенням суми заборгованості, вже стягнутої з відповідачів за рішенням суду від 20.04.2012 року. З урахуванням винесеного рішення, заборгованість до стягнення, станом на 03.08.2016 року становить: заборгованість по кредиту в розмірі 0,00 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 23376,74 доларів США (579358,02 грн.), плата за пропуск платежів (відповідно до розрахунку заборгованості -штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) в розмірі 3572,06 грн. Однак, 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону\~зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Макіївка Донецької області, де зареєстровані відповідачі, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року\~\~№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Макіївка Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Макіївка, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачів [PERSON] та [PERSON] і звільняють їх від обовязку по оплаті пені/штрафів на користь банку, з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідачів плати за пропуск платежів(відповідно до розрахунку заборгованості-штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) на користь банку в сумі 3572,06 грн., слід відмовити. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 494И/06 від 20.12.2006 року в розмірі 579358,02 грн., що відповідає сумі нарахованих відсотків по кредитному договору. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 63 від 20.03.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ«ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків- Славкіну [PERSON], а в подальшому рішенням виконавчої дирекції від 22.02.2016 року № 213 строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» було продовжено строком на два роки, тобто до 19.03.2018 року включно, тому позов подано особою, що має повноваження на ведення справи, відповідно до п.1 ч.4 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів солідарно в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 8690,37 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial