Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

24.07.2019 р. представник позивача голова правління КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №ДКД-00018 від 06.03.2017 р. у сумі 17\~265,89 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн., а всього 19\~186, 89 грн. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 06.03.2017 р. між сторонами було укладено кредитний договір №ДКД-00018, відповідно до якого [PERSON] від імені та для всіх Позивальників отримала кредит в сумі 8500 грн., зі сплатою 60% річних на строк до 06.03.2018 р. На протязі всього року відповідачі сплачували проценти не в повному обсязі та не повертали кредит, у зв`язку з чим, станои на 31.01.2019 р. виникла заборгованість у сумі 17\~265,89 грн., у тому числі зі сплати процентів 8785,88 грн., з повернення кредиту 8480,01 грн. 21.05.2018 р. позивачем для повернення заборгованості зі сплати процентів та повернення кредиту було надіслано відповідачам листи з вимогою до 04.06.2018 р. повністю погасити нараховану суму процентів та повернути отриманий кредит, але на теперішній час відповідачі проценти не сплатили, кредит не повернули. Таким чином, відповідачі не виконали свої зобов`язання за умовами Кредитного договору, у зв`язку з чим представник позивача був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова \~від 29.07.2019\~р.\~вказану позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, призначене на 29.08.2019 р. відповідачі не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.28), відповідачем [PERSON] було подано клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання, призначене на 16.10.2019 р., відповідачі повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.32, 35), не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду головою правління КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» Стрельник Я.В. подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.36). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Суд, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 06.03.2017 р. між Кредитною спілкою «Харківське ощадно-кредитне товариство» та її членами [PERSON] , [PERSON] , які діяли солідарно, було укладено кредитний договір №ДКД-00018, згідно якого [PERSON] від імені усіх позичальників отримала у позивача кредит у розмірі 8500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою ставкою 60 % річних, з кінцевим терміном повернення 06.03.2018 р.(а.с.7-9). Згідно умов договору відповідачі зобов`язалися щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 13 кредитного договору № ДКД-00018 від 06.03.2017 р. строк дії договору 12 місяців. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що залишились невиконаними. Згідно п. 6 кредитного договору, у разі прострочки повернення кредиту на строк більше 2 днів, позичальник зобов`язаний до повного погашення заборгованості сплачувати кредитору додаткові проценти за ставкою, визначеною у п. 3 цього договору. Відповідно до видаткового касового ордеру від 06.03.2017 р., відповідачі отримали в цей же день кредитні кошти у розмірі 8500 гривень. (а.с. 13). У зв`язку з невиконанням відповідачами умов договору № ДКД-00018, станом на 31.01.2019 р. сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 17\~265, 89 грн., з яких кредит- 8480,01 грн., відсотки- 8785,88 грн. (а.с. 14). Підстав не довіряти вказаному розрахунку у суду не має. У зв`язку з викладеним позивач за вихідним №49, № 50 від 21.05.2018 року звернувся до [PERSON] , [PERSON] з вимогою про повне погашення заборгованості до 04.06.2018 року (а.с.15,16). Однак,\~заборгованість так і не була погашена. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. За правилами ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 17\~265, 89 грн., з яких кредит - 8480,01 грн., відсотки - 8785,88 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням №91 від 23.07.2019 р. (а.с.2). Пред`явлений позов задоволений на 100%. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved