Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

24 листопада 2017 року позивачка [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] звернулася з позовом до [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] про зміну /збільшення/ стягнутих аліментів, просить суд: постановити рішення про збільшення розміру стягнутих з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду, а саме: з 17.07.2017 року по справі № 495/4179/17) до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2017 року по справі № 495/4179/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина - [PERSON]. Виконавчий лист не прийнятий держвиконавцем до виконання з тих підстав, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення стягнення аліментів, який набрав чинності 17.06.2017 року, внесено зміни до СКУ, а саме до ст.182 СКУ, відповідно якої «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку» . На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з вищевказаним позовом. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, від позивачки в справі наявна заява про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2011 року по справі № 2-4852/11 було розірвано . Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. /л.с. 10/ Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 495/4179/17, згідно якого змінено розмір аліментів, визначений відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2011 року по справі № 2-4854/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 14.10.2011 року по 10.02.2025 року; стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішення суду та до повноліття дитини - [PERSON], тобто до [INFO] включно; стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] понесені витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. ; стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 640 грн./л.с.1-4/ Позивач у своєму позові зазначає, що вказаний розмір аліментів, що стягується з відповідача є нижчим за встановлений законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення стягнення аліментів», а тому просить збільшити його. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 1860 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що платник аліментів - [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] за рішенням суду від 06.07.2017 року сплачує аліменти у розмірі, який станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved