Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

26 жовтня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконкому Добропільської міської ради Донецької області про визнання права власності, посилаючись на те, що 29 січня 2015 року померла їх матір [PERSON], яка постійно мешкала в м. Добропілля Донецької області вул. Гурова буд. 4. Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в м. Добропілля Донецької області вул. Гурова буд. 4. 11 березня 2015 року позивачами подані заяви про прийняття спадщини до Добропільської державної нотаріальної контори, що підтверджується копіями витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 березня 2015 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги після померлої матері. Крім позивачів, спадкоємицею була сестра [PERSON], але вона відмовилась від спадщини на користь позивача [PERSON], що підтверджується заявою від 11 березня 2015 року, тому [PERSON] має право на 2/3 частини спадку, [PERSON] на 1/3 частини спадку. Позивачі не мають можливості отримати в установленому законом порядку спадок після смерті матері, бо відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності матері [PERSON] на житловий будинок. Позивачі в позовній заяві просять визнати право власності на житловий будинок: [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку за адресою в м. Добропілля Донецької області вул. Гурова буд. 4, [PERSON] на 1/3 частини вказаного житлового будинку. Позивачі, представник позивачів, представник відповідача в судове засідання не зявились, позивачі надали заяву про слухання справи в їх відсутність, інтереси буде представляти їх представник [PERSON], представник позивачів надала заяву про слухання справи в її відсутність, представник Виконкому Добропільської міської ради Донецької області надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивачів, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON], - матір позивачів, померла 29 січня 2015 року (свідоцтво про смерть від 30 січня 2015 року серія І-НО від 897610, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області). (арк.справи 9). Відповідно до свідоцтва про народження позивачів (арк.справи 10,11) вбачається, що померла [PERSON] була матірю позивачів. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в м. Добропілля Донецької області вул. Гурова буд. 4. Вказаний факт ні ким не оспорюється і не заперечується, та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 19 травня 1993 року, яке не було зареєстроване в установленому законом порядку в БТІ, бо відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 18 травня 2015 року вбачається, що житловий будинок за адресою в м. Добропілля вул. Гурова буд. 4 Донецької області зареєстрований за [PERSON], який був батьком позивачів та чоловіком померлої [PERSON], відповідно до договору куплі-продажу від 08 квітня 1992 року. (арк.справи 14,15). Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо частин спадкового майна, суд приймає до уваги заяву сестри позивачів - [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивача [PERSON], що підтверджується заявою від 11 березня 2015 року, тому відповідно - [PERSON] має право на 2/3 частини спадку, [PERSON] на 1/3 частини спадку. Враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. Суд керувався ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved