Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.06.2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. (далі приватний нотаріус) було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за № 11075), яким запропоновано стягнути з неї на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 008-02001-221112 від 22.11.2012 року, який було укладено між мною та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА укладеного 02.10.2019 року на користь ТзОВ «ФК «Аланд», за період з 04.12.2017 року по 12.11.2019 року в загальній сумі 11509,50 грн. 24.04.2020 року приватним виконавцем Капітаном М.В. за заявою відповідача та на підставі спірного виконавчого напису приватного нотаріуса було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис № 11075 від 13.03.2020 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинення нотаріусом відбулось всупереч вимогам чинного законодавства. Так, ТзОВ «ФК «Аланд» не було надано приватному нотаріусу належних доказів безспірності заборгованості, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Крім того, відповідач не направив їй письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому в розпорядженні нотаріуса під час вчинення спірного виконавчого напису не було доказів визнання нею суми заборгованості, пред`явленої банком до стягнення. Разом з тим, ПАТ «Дельта Банк» звертався до суду з позовом про стягнення з неї кредитної заборгованості за згаданим кредитним договором. Наведене свідчить, що кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії кредитного договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Однак, в заяві про вчинення виконавчого напису банк заявив до стягнення проценти за кредитом, нараховані після пред`явлення до неї позову, тобто вже після закінчення строку дії кредитного договору. При цьому, заборгованість за кредитним договором стягується за період з 04.12.2017 року по 12.11.2019 року, після винесення рішення судом тобто поза межами строків, визначених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Враховуючи викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.03.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за № 11075, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 008-02001-221112 від 22.11.2012 року, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. До початку судового засіданні від позивачки надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не має (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи (а.с. 26, 35). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Від третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до початку судового засідання надійшло клопотання, відповідно до якого вона просить розгляд справи проводити у її відсутності та при вирішенні спору покладається на думку суду (а.с. 37). Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2014 року в цивільній справі № 161/12379/14-ц було вирішено стягнути з [PERSON] в користь ПАТ «Дельта Банк»\~ заборгованість за кредитним договором № 008-02001-221112\~від 22.11.2012\~року в сумі 8626,70 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 3692,86 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 1307,14 грн., заборгованості за відсотками 899,21 грн., заборгованості за комісіями 2727,49 грн. та 243,60 грн. судового збору (а.с. 12-13). 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за №11075), яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Аланд» заборгованість що виникла за Кредитним договором № 008-02001-221112 від 22.11.2012 року, який було укладено між мною та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «ФК «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА укладеного 02.10.2019 року на користь ТзОВ «ФК «Аланд», за період з 04.12.2017 року по 12.11.2019 року в загальній сумі 11 509,50 грн. (а.с. 8). 24.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном М.В. за заявою ТзОВ «ФК «Аланд» та на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61922019 (а.с. 10). Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 3344 від 11.02.2019 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. Крім того, в матеріалах справи не міститься будь-яких доказів того, що ТзОВ «ФК «Аланд», до якого перейшло право вимоги за Кредитним договором № 008-02001-221112 від 22.11.2012 року, на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА укладеного 02.10.2019 року, направляв [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому в розпорядженні нотаріуса під час вчинення спірного виконавчого напису не було доказів визнання позивачкою суми заборгованості, пред`явленої до стягнення. Разом з тим, факт звернення до суду ПАТ «Дельта Банк» з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за Кредитним договором № 008-02001-221112 від 22.11.2012 року свідчить про ту обставину, що кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії кредитного договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом, оскільки кредитодавець мав право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, а тому нарахування відсотків після спливу такого строку є безпідставним. Однак, в заяві про вчинення виконавчого напису ТзОВ «ФК «Аланд» заявив до стягнення проценти за кредитом, нараховані після пред`явлення вищевказаного позову до [PERSON] , тобто вже після закінчення строку дії кредитного договору. При цьому, як вбачається зі спірного виконавчого напису, заборгованість за кредитним договором стягується за період з 04.12.2017 року по 12.11.2019 року, тобто після винесення рішення судом тобто поза межами строків, визначених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». \~ \~ \~ \~Доказів іншого сторонами суду не надано. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обгрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису від 13.03.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за № 11075, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином з відповідача ТзОВ «ФК «Аланд» слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 840,8 грн., сплачений останнім при звернення до суду з даним позовом (а.с. 21). На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved