Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

24.07.2020 [PERSON] (далі Позивач) звернувся до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі Відповідач), мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час він досяг повноліття і є студентом 2 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту історії та соціогуманітарних дисциплін імені О.М.Лазаревського Національного університету «Чернігівського колегіуму» імені Т.Г.Шевченка, проте Відповідач, який є його батьком, не приймає участі в його утриманні та не надає жодної матеріальної допомоги, хоча спроможний це робити, тому [PERSON] просить стягнути з батька в судовому порядку аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини доходів Відповідача. Згідно з ухвалою суду від 05.08.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 24.09.2020. Сторони, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Позивач свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити, Відповідач позов визнає у повному обсязі, відзиву у встановлені судом строки не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2002 (а.с.10). Відповідно до довідки №54 від 16.07.2020, виданої Національним університетом «Чернігівського колегіуму» імені Т.Г.Шевченка, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання; навчається за кошти фізичних або юридичних осіб; термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 (а.с.15). Згідно з копією договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною особою) б/н та дати, за навчання [PERSON] у Національному університеті «Чернігівського колегіуму» імені Т.Г.Шевченка сплачує [PERSON] ; загальна вартість освітньої послуги становить 65300.00 грн. (а.с.16). Відповідно копії ордеру на жилу площу в гуртожитку [NUMBER] від 18.02.2020, [PERSON] має право на зайняття жилої площі в гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно з довідкою про доходи від 17.07.2020, виданою вищевказаним навчальним закладом, [PERSON] не отримує стипендію (а.с.18). Також, Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Бахмацького районного суду від 20.07.2018 на користь [PERSON] на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , були стягнути аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.06.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.13). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Отже, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача на період навчання, Суд враховує матеріальний стан сторін, бере до уваги визнання позовних вимог Відповідачем, керується принципами доцільності та розумності, з огляду на те, що високий рівень знань дитини, яка продовжує навчання, окрім затрат значної кількості часу потребує і матеріальних витрат, зокрема на відновлення працездатності для успішного виконання навчального плану, придбання необхідного навчально-довідкового матеріалу, проживання, харчування тощо і Відповідач, як батько, в силу положень ст.199 СК України та норм суспільної моралі, повинен взяти на себе частину витрат, пов`язаних з навчанням повнолітнього сина. Таким чином, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення з батька аліментів на період навчання у повному обсязі. Що стосується витрат на правничу допомогу у розмірі 400.00 грн., які Позивач просить стягнути з Відповідача, то Суд приходить до наступного висновку. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №757/47925/15-ц, від 20.06.2018 у справі №127/1284/14-ц, від 27.06.2018 у справі №554/9348/15-ц, від 25.07.2018 у справі №522/4198/17-ц, від 23.01.2019 у справі №552/2145/16-ц, від 27.01.2020 у справі № 615/596/18. Оскільки витрати на правничу допомогу Позивачем належним чином не підтверджені, зокрема Суду не надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, тому підстав для стягнення даних витрат з [PERSON] . Суд не вбачає.

Outcome: approved