Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

25.05.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.№3-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.06.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (з урахуванням змін до ЦПК України, які набрали сили 08.02.2020р.) (а.с.№15). Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 02.09.2011р. в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 700. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки остаточно припинені між сторонами з травня 2020р. Причиною припинення стали відсутність порозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого виникнення конфліктів. Намагання сторін зберегти сімейні стосунки не мали успіху. Сторони не підтримують жодних шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно та не може бути відновлена. В своїй позовній заяві позивачка просила суд після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». Позивачка 29.09.2020р. суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення, розглянувши справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на « [PERSON] » (а.с.№29). Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 16.07.2020р. та 29.09.2020р., двічі поспіль не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, яка була повідомлена суду позивачкою та підтверджена довідкою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.№12). Проте до суду повернулися конверти з судовими повстками, які були надіслані відповідачу, з відмітками «повертається за закінченням терміну зберігання» (а.с.№27-28). Також, про дату судового засідання 29.09.2020р. відповідач повідомлявся також шляхом надіслання SMS-повідомлень, про що матеріали справи містять відповідну довідку про отримання SMS-повідомлення (а.с.№ 31). Отже відповідач відповідно до ч.8,ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 02.09.2011р. сторони зареєстрували шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 700 (а.с.№7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 8). Позивачка по тексту позову до суду зазначила, що спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння та втрати поваги один до одного, через що виникали постійні конфлікти, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка у позові зазначала, що вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини з травня 2020р., донька залишилась проживати з матір`ю. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинені, зі слів позивачки, з травня 2020р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Одночасно з винесенням рішення суду про розірвання шлюбу, суд вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка висловила бажання повернути своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved