Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

25.11.2020 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а також на її утримання до досягнення сином 3-х річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 серпня 2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати сина, відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання. Позивач знаходиться у декретній відпустці, коштів на належне утримання сина не вистачає, інших джерел доходу немає. Позивач, також, потребує утримання від чоловіка, як дружина, з якою проживає дитина до досягнення сином 3-х річного віку. Крім того, позивач зазначила, що відповідач сплачує на користь третьої особи: [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 04 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,\~ про що зроблений відповідний актовий запис № 253 /а.с.3/. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.05.2020 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області /а.с.4/. Відповідно до довідки про склад сім`ї Борівської селищної ради народних депутатів №1522 від 13.11.2020 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] (без реєстрації) чоловік, [PERSON] та [PERSON] сини, діти проживають з батьками і знаходяться на утриманні матері /а.с.5/. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №43483158 від 26.05.2014 року ВДВС Нікопольського управління юстиції з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 22.05.2014 року /а.с.6-8/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст.\~51\~Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримання неповнолітнього сина судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі однієї шостої частини від заробітку (доходу) його батька [PERSON] . Крім того, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-х річного віку, потребує матеріальної допомоги, оскільки додаткових\~джерел прибутку не має. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, при визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України ураховує матеріальне положення платника аліментів і приходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дитини, так і дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з її утримання, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved