Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

26.04.2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на укладення шлюбу з [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що вона тривалий час перебуває із [PERSON] у щирих, довірливих і теплих стосунках. Між ними склалися взаємні міцні почуття любові та поваги, тривалий час вони проживають разом, тому мають намір зареєструвати шлюб. При зверненні до Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою подання заяв про реєстрацію шлюбу, їм було відмовлено у зв`язку із недосягненням [PERSON] шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України та рекомендовано звернутись до суду. Мати заявника [PERSON] , [PERSON] , не заперечує проти укладення шлюбу з [PERSON] . В зв`язку із викладеним заявник [PERSON] , [INFO] , просить суд надати їй право на шлюб із [PERSON] , [INFO] . До початку проведення судового засідання заявник [PERSON] надала суду заяву про підтримання поданої до суду заяви, яку просить задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), до початку проведення судового засідання надали суду заяви про відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] у с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується наданою суду копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 27.04.2018 року, органом 1257. На дату звернення до суду 26.04.2021 року заявнику [PERSON] виповнилось 17 років. Довідкою, виданою квартальним комітетом №10 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 22.03.2021 року, підтверджено фактичне проживання [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (ст. 23 СК України). Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] на час розгляду справи не досягла шлюбного віку, але має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, її мати на укладення шлюбу згодна, заперечення щодо задоволення заяви відсутні, намір заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] створити сім`ю є свідомим, обміркованим і добровільним спільним рішенням, тому суд вважає, що вимога про надання права на шлюб підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved