overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №320. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 01 червня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, він постійно проявляє неповагу, не надає матеріальної допомоги. Сімейні стосунки між сторонами припинилися, з серпня 2013 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сімя є неможливим. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що позов підтримала. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав заяву, вказавши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №320. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 5). Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вимоги останньої є обґрунтованими та, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Судом встановлено, що при подачі позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

24 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2011 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 03, посилаючись на непорозуміння, різні погляди на життя, погіршення стосунків. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем. Оскільки, позивач не має наміру поновлювати сімейні відносини, вважає недоцільним надавати їм з відповідачем строк для примирення, шлюб виявився невдалим, збереження сім'ї неможливе, просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, погоджувався на розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON], справу просив розглядати у його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 24 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. ( а.с.3) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. ( а.с.6) Судом встановлено, що спір про майно відсутній, спільне господарство не ведеться, за взаємною згодою батьків, дитина - [PERSON], залишається проживати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

24 березня 2015 року до Карлівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна», за участю третьої особи - Реєстраційної служби Карлівського РУЮ, про розірвання договору оренди землі. Ухвалою судді від 30 березня 2015 року провадження в справі відкрито і справу призначено до попереднього судового розгляду. 10 квітня 2015 року [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: підготовки до посіву належної йому земельної ділянки площею 5,28 га, яка розташована на території Халтуринської сільської ради, посіву вказаної земельної ділянки, проведення обробки отрутохімікатами та проведення збору урожаю. Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час розпочинається посівна компанія, і засівання спірної земельної ділянки може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову. Тому, з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне заборонити ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» вчиняти певні дії, а саме: підготовки до посіву належної [PERSON] земельної ділянки площею 5,28 га, яка розташована на території Халтуринської сільської ради, посіву вказаної земельної ділянки, проведення обробки отрутохімікатами та проведення збору урожаю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

24 березня 2015 року до Карлівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна», за участю третьої особи - Реєстраційної служби Карлівського РУЮ, про розірвання договору оренди землі. Ухвалою судді від 30 березня 2015 року провадження в справі відкрито і справу призначено до попереднього судового розгляду. 10 квітня 2015 року [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: підготовки до посіву належної йому земельної ділянки площею 6,13 га, яка розташована на території Халтуринської сільської ради, посіву вказаної земельної ділянки, проведення обробки отрутохімікатами та проведення збору урожаю. Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час розпочинається посівна компанія, і засівання спірної земельної ділянки може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову. Тому, з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне заборонити ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» вчиняти певні дії, а саме: підготовки до посіву належної [PERSON] земельної ділянки площею 6,13 га, яка розташована на території Халтуринської сільської ради, посіву вказаної земельної ділянки, проведення обробки отрутохімікатами та проведення збору урожаю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

24 березня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась Прелесненська сільська рада з заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги мотивувавши тим, [INFO] року померла [PERSON] [INFO], яка на момент відкриття спадщини проживала за адресою: [ADDRESS] Залишену після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом строк ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців нотаріусом не заводилася. Просили спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] а саме земельну ділянку (земельну частку (пай) кадастрові номера якої [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] загальною площею 7,3686 га, розташовану на території Прелесненської сільської ради визнати відумерлою та передати територіальній громаді (комунальну власність) Прелененській сільській раді. Представник заявника, [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку існуючим в справі доказам встановив наступне. [INFO] року померла [PERSON] [INFO], яка на момент відкриття спадщини проживала за адресою: [ADDRESS]. Залишену після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом строк ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців нотаріусом не заводилася , що підтверджується листом з Другої слов'янської державної нотаріальної контори від 14.05.2015 року за вих. № 317/02-17 Приписами частин 1-3 ст. 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року - у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги Прелесненської сільської ради Слов'янського району про передачу у власність територіальній громаді спадкового майна, залишеного після смерті [PERSON] не підлягають задоволенню. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

24 березня 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України просить суд допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивач подала до суду заяву, в якій позивач повністю позов підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву, якою позовні вимоги повністю підтримав. Перевіривши в судовому засіданні письмову заяву позивача і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 07.11.2009 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб Серії I-ВЛ №131454, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №253517, виданого Пісочинської селищною радою Харківського району, Харківської області, актовий запис № 170. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обовязку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №253517, виданого Пісочинської селищною радою Харківського району, Харківської області, актовий запис № 170. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

24 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1955 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 23.03.2015р. о 23 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 23.03.2015р. о 23 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лакатош МЛ №14. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий хворим себе не враховує, жалоб не має. Називає свої паспортні дані, місцезнаходження вірно, у календарній даті приблизно. Доступний формальному мовному контакту, багатомовний, роздратований. На запитання відповідає не по суті. Емоції неадекватні, дистанцію не тримає. Напружений, тривожний. Мислення паралогічне. Висловлює маячні ідеї відношення в адресу дружини, звинувачує її у госпіталізації. Каже, що: «меня специально отправили в больницу, это все соседи и жена виновата, я - здоровый человек». Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

24 березня 2015 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради звернувся до Краматорського міського суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що [PERSON] є інвалідом першої групи за психічним захворюванням, має серйозні відхилення від звичайних норм поводження, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, самостійно здійснювати цивільно-правові дії, тому потребує постійного догляду за ним та опіки. У звязку з тим, що у [PERSON] відсутні близькі родичі, а за станом свого здоровя він самостійно не може здійснювати свої права і виконувати обовязки, до суду з заявою звернувся орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, заінтересованою особою виступила [PERSON] Хіндрічивна. Просять суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити [PERSON] опікуном над ним. У судове засідання представник заявника - органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради [PERSON] не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради підтримала, також просила її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 87 від 28 травня 2015 року, [PERSON], [INFO] страждає на судинну мультиінфарктну деменцію. Тобто, за психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для задоволення вимог заявника про визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опікунська рада з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки виконавчого комітету Краматорської міської ради звернулась до суду з поданням від 12 березня 2015 року, згідно якого вважає за доцільне подати [PERSON] Хіндрічивну опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним. На підставі вищенаведеного суд вважає, що заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуном [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

24 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який потім неодноразово уточнював. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що\~він є сином [PERSON], [INFO]. 01.03.2014 року між ними був укладений договір оренди автомобіля марки JAC HFC 1020K фургон маловантажний В, державний номер [NUMBER], який належить батькові на праві приватної власності, що підтверджується технічним паспортом САЕ 357949. Згідно вказаного договору він користувався автомобілем з правом його передання в суборенду. До того ж право на керування та розпорядження автомобілем підтверджується випискою із картки транспортного засобу від 13.01.2015 року. Відповідно до такого, 11.05.2014 року він уклав договір оренди автомобіля із відповідачем [PERSON]. Його батько не був проти цього. Даним договором він передав у оренду автомобіль строком на 1 місяць із умовою автоматичної пролонгації строку його дії договору на наступний місяць. Ціна оренди складала 4800 гривень (1200 гривень щотижня) на місяць. Такий договір був укладений на законних підставах у відповідній формі. З даним договором кожна сторона була згодна, що підтверджується підписами. Того ж дня, був складений акт приймання-передачі, який офіційно засвідчував передачу автомобіля орендатору. Такий акт був вкладений у присутності свідків. Після підписання договору та передачі автомобіля відповідачу, протягом кількох місяців договір продовжувався за обопільною згодою. Проте одного разу, до них подзвонив відповідач та повідомив, що він знаходиться посеред дороги у зламаному авто. Розповів, що рухався автомобілем і раптово він зламався. До того ж вимагав негайно забрати автомобіль. В силу таких обставин він з батьком викликав евакуатор та доставили автомобіль додому. Стан транспортного засобу був вкрай неприлеглим для використання, він мав зовнішні пошкодження, був розкомплектованим. За евакуатор їм довелося розрахуватися власними коштами у розмірі 1000 гривень. Згідно висновку експерта, розмір завданої шкоди відповідачем складає 20882,66 грн. Ця шкода складається з того, що відповідач пошкодив вказаний автомобіль та забрав з нього ряд запчастин. Вказує, що з часу таких подій, а саме 07.09.2014 року їм був доставлений автомобіль, договір оренди автомобіля ніхто не розривав. Відповідно до чого, договір оренди має юридичну силу. Адже відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору, а саме п. 3.3 даний договір оренди автомобіля автоматично продовжується на строк 1 місяць. Таке передбачено у випадку, коли відповідач письмово розірвав договір. З того часу, йому досі не сплачена ціна обєкту договору оренди. Заборгованість, яку повинен сплатити відповідач за договором оренди за період з 08.09.2014 року по 01.03.2015 рік складає 30000 гривень. Зважаючи на теперішній стан автомобіля, він та батько втратили певний заробіток, а також вони не можуть на власний розсуд користуватися ним. Адже даний транспортний засіб слугував йому та його батьку, як засіб заробітку, у вигляді періодичних оплатних перевезень вантажу. Відповідно до такого, він оцінює розмір завданої моральної шкоди у сумі 20000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial