Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

25 серпня 2020 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, посилаючись на те, що її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Лутугине, Лутугинського району, Луганської області, причина смерті - гостра легенево-серцева недостатність, двостороння полісегментарна пневмонія. 12 липня 2020 року було видано лікарське свідоцтво №145. Оскільки батько помер в окремому районі Луганської області, що визнані тимчасово окупованими територіями, вона не має можливості зареєструвати його смерть на території України. Встановлення факту смерті батька є необхідним для державної реєстрації смерті у відділі ДРАЦС. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Надали заяву про розгляд справи без їх участі, із заявленими вимогами згодні. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Згідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 травня 1983 року, видане Білореченським п/с Лутугинського району Ворошиловградської області. [PERSON] 22 березня 2013 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , 23 січня 2012 року шлюб розірвано. 20 листопада 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно частини 2 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як вбачається з відомостей, що містяться в довідці про причини смерті № 145 від 12 липня 2020 року, видане лікарем-патологоанотомом Лутугинської центральної районної багатопрофільної лікарні, що визначені тимчасово окупованими територіями і на яких запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті - гостра легенево-серцева недостатність, двостороння полісегментарна пневмонія. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 р., державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, населені пункти Лутугинського району Луганської області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року. Відповідно до стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до норми статті 317 ЦПК України, яка передбачає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно з вказаною нормою Закону заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявник звернулася до Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , але листом за вих. № 977/22.7-71 від 18 серпня 2020 року заявника було проінформовано про неможливість видачі свідоцтва про смерть. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому , невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) Території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено статтями 315, 317 ЦПК України. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved