overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 18 (а. с. 6), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за власним клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 19 липня 2003 року у відділі РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №84. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, з грудня 2014 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2003 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №84 (а.с.2). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту [PERSON] після смерті [PERSON], вказуючи на те, що в даному заповіті записано прізвище спадкоємця «Забороський» замість вірного «Заборський». Заявникові встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Представник Чернігівської районної державної нотаріальної контори до суду не зявився, у поданій до початку судового засідання письмовій заяві просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення заявника, думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 265124 від 14 грудня 2015 року, [PERSON], помер 12 грудня 2015 року (а.с. 5). За життя [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, про що склав нотаріально посвідчений заповіт від 03.04.2000 (а.с. 6). Відповідно до паспорта серії НК 155875, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Як убачається з роз'яснень, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6\~ст. 273 ЦПК суд\~може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки факт належності заповіту, встановлення якого заявникові необхідно для оформлення спадщини, знайшов своє підтвердження в матеріалах справи та показаннях допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суд, оцінивши вказані докази у їх взаємному звязку, знаходить підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 жовтня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, у якій позивач вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, у якій відповідач просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. Крім цього, відповідно до нотаріально посвідченої заяви №979 від 06 квітня 2016 року, сторони дійшли згоди щодо добровільного утримання та приймання участі у вихованні їх спільного сина батьком. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 27 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 863. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з липня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 863. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з липня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вже більше одного року вони з відповідачем проживають окремо. На даний час вона перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, й інших джерел доходу, крім соціальної допомоги, немає. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Оскільки дохід відповідача має нерегулярний, мінливий характер, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 16 вересня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалося. Більше двох років сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім'ї не можливе. Місце проживання дитини між сторонами вирішено. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі, судові витрати по справі залишити за нею. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити прізвище набуте у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в даний час вона має намір вступити у шлюб із громадянином [PERSON], [INFO], проте не може зареєструвати шлюб, оскільки не досягла вісімнадцятирічного віку, по досягненню якого відповідно до діючого законодавства надається право на шлюб. Перенесення реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану до 20 листопада 2016 року - досягнення нею вісімнадцятирічного віку може негативно вплинути на її подальше особисте життя. Просить надати їй право на шлюб, оскільки перебуває в стані вагітності та хоче зареєструвати шлюб з [PERSON] до народження їх дитини з метою уникнення ускладнень при реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Зазначає, що реєстрація шлюбу до досягнення нею 18-річного віку відповідає її інтересам. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, просить надати їй право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просять її задовольнити. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованих осіб: [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно із ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася 20 листопада 1998 року, що підтверджується копією її паспорта, тобто, станом на день розгляду справи вона досягла 16-річного віку, однак, не досягла шлюбного віку (а.с.4-5). Згідно із довідкою Локачинської центральної районної лікарні від 14 квітня 2016 року [PERSON] знаходиться на обліку в Локачинській ЦРЛ з приводу вагітності (а.с.3). Судом встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON], а тому її заява підставна і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та померлим 18 квітня 2015 року [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що померлий є її рідним братом, але встановити факт родинних відносин немає можливості іншим шляхом, оскільки документи, які б підтверджували свідоцтво про народження брата не збереглось та анкетні дані щодо дати народження брата не співпадають з документами, що маються у банках, де залишились грошові вкалади, що позбавляє її можливості отримати спадщину. В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в заяві. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши заявника, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступне. У відповідності до свідоцтва про смерть, 18 квітня 2015 року помер [PERSON], про що виконкомом Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 20. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Олишівської селищної ради. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась [PERSON], що підтверджується наданою копією спадкової справи. 19 квітня 2016 року державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за законом у зв»язку з неможливістю встановити родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем. У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON], 08тгрудня [INFO], яка змінила прізвище на Марусик, у зв»язку з укладенням 28 серпня 1999 року шлюбу, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON]. З наданих копій свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] помер 17 лютого 2004 року, [PERSON] померла 10 вересня 2006 року. У відповідності до запису акту про народження № 3 від 21 січня 1974 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, враховуючи досліджені в судовому засіданні документи та пояснення заявника, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних батьків та відбулось невірне зазначення подальше дати народження [PERSON]. Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини обєктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та померлого 18 квітня 2015 року [PERSON]. Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом спадкування. За таких підстав подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved