Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

25 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача кошти за утримання житла, а саме - квартири [ADDRESS] в сумі 3528 грн. 35 коп., оскільки відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але вже більше двох років не проживає та не приймає участі в її утриманні. Представник позивача у судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 3655 грн. 87 коп., як третю частину від сплачених позивачем комунальних послуг за період з травня 2013 року по травень 2015 року. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплатити частину комунальних послуг за період з дати розірвання шлюбу між сторонами, тобто з 23 жовтня 2014 року та по 19 січня 2015 року, тобто по день, коли він звертався із заявою до міліції з приводу того, що дружина не впускала його у квартиру. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частинах квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15 березня 2002 року (а/с 8-9) та реєстраційним посвідченням, виданим Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 01 квітня 2002 року (а/с 10). В даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 14-15). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2015 року у справі № 750/8054/14 виселено [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], без наданням їм іншого жилого приміщення (а/с 16-17). Вказаним рішенням суду було встановлено, що позивач та відповідач припинили сімейні відносини ще до розірвання шлюбу судом. [PERSON] разом із [PERSON] без згоди [PERSON] вселилися в квартиру позивача, а саме в квартиру [ADDRESS] та змінили замки вхідних дверей. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає більше двох років, а його неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] взагалі в ній ніколи не проживала. Всі витрати на утримання житла за період непроживання відповідача у вказаній квартирі здійснювала позивач, яка сплатила за житлово-комунальні послуги в загальній сумі 10967 грн. 84 коп., що підтверджується квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг (а/с 18-30). Доводи представника відповідача з приводу того, що позивач ніби-то чинила йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] спростовуються рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2015 року, яким встановлено, що відповідач разом з [PERSON] мешкали в іншому житловому приміщенні. Крім того, з висновку про результати перевірки заяви [PERSON] від 22.01.2015 року не вбачається, що позивач чинила відповідачу перешкоди у користуванні квартирою, в якій він зареєстрований і співвласником 1/3 частини якої він є (а/с 45). Відповідно до ст. 160 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, тягар утримання майна лежить на власнику. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду копії квитанцій про оплату нею за період з травня 2013 року по травень 2015 року включно 10967 грн. 84 коп. за послуги з теплопостачання, газ, квартплату. Таким чином, оскільки відповідач є власником 1/3 частини квартири, доказів на підтвердження своєї участі в утриманні житла суду не надав, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 1/3 частини коштів (3655 грн. 87 коп., як заявлено позивачем у позовній заяві), сплачених позивачем на утримання квартири, підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved