Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

25.04.2015 року до Ширяївського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] (далі позивач), з позовом до Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), в якому просить суд визнати за нею [PERSON], [INFO], ІПН. [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований в с. Осинівка Ширяївського району Одеської області по вул. жовтневій,112, з господарчими будівлями, а саме: літера «А-Іж» на плані - житловий будинок, літера «Б» - сарай, дійсною інвентаризаційною вартістю 26 070 грн., який до дня смерті - 04.09.2015 року фактично належав її матері [PERSON]. Мотивуючи його тим, що 16.03.2005 року Осинівською сільською радою Ширяївського району Одеської області було посвідчено заповіт [PERSON], відповідно до якого земельна ділянка та житловий будинок заповідались їй [PERSON] 04.09.2015 року [PERSON] померла. Після смерті матері, вона [PERSON], як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в частині, що стосується вище вказаного житлового будинку, їй відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує про їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] (далі мати) за життя мала житловий будинок з господарчими будівлями, розташований в с. Осинівка Ширяївського району Одеської області по вул. Жовтнева, 112, хоча право власності на нього у встановленому законом порядку оформлено не було. Право матері на вказане житло підтверджено випискою з по господарської книги осинівської сільської ради Ширяївського району за 1983-2015 роки, особовий рахунок № 143 та довідками сільської ради (а.с.11,12). 16.03.2005 року Осинівською сільською радою Ширяївського району було посвідчено заповіт [PERSON], відповідно до якого належне останній майно, а саме земельна ділянка та житловий будинок, заповідались позивачу [PERSON] 04.09.2015 мати померла померла (а.с.7). Після смерті матері відкрилася спадщина відповідно до заповіту. Судом встановлено, що відповідно до заповіту мати на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку розміром 4.71 га, яка розташована на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЯА № 155125 зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 010453700003 від 15.11.2004 року та житловий будинок, який знаходиться в с. Осинівка Ширяївського району Одеської області по вул. Жовтневій, 112 заповіла своїй дочці, [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідок Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області померла мати була зареєстрована та проживала до дня смерті на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області за адресою: с. Осинівка, вул.Жовтнева, 112 в зазначеному житловому будинку. Відповідно до інформаційного листа Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 417/01-16 від 12.03.2016 року позивачу було відмовлено у відкритті спадщини у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Таким чином, у звязку з тим, що позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, вона була змушена звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на\~підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна,\~\~дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємців за заповітом, в судовому засіданні не встановлено, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді житлового будинку, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. \~\~\~\~

Outcome: approved