Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

26.11.2012 року ПАТ ПУМБ звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між банком та ТОВ «Крампромекспорт» 11.09.2008 року був укладений кредитний договір №KRK-08.09-1. З забезпечення виконання кредитного договору з [PERSON] був укладений договір поруки № KRK-08.09-1/П від 11.09.2008 року. Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши Позичальнику позичковий рахунок та надавши обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами. Позичальник зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором. Починаючи з 13.08.2012 року Позичальник повністю припинив виконання взятих на себе зобовязань щодо сплати процентів за користування кредитом. Починаючи з 12.10.2009 року позичальником також не виконується зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту. 28.10.2010 року банк направив поштою Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання, але вказана вимога не була виконана. Станом на 12.01.2017 року заборгованість за кредитним договором становить: 20679,09 грн. заборгованість за сумою кредиту; 21620,57 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 5834,17 грн. заборгованість за пенею. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором ТОВ «Крампромекспорт» перед банком 48133,83 грн. Відповідач, як поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед банком. Банком на адресу відповідача була направлена вимога про виконання зобовязання, забезпеченого порукою від 20.07.2010 року вих. № KRK-22/129, яка була отримана відповідачем особисто 21.07.2010 року. Вимога відповідачем не виконана. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № KRK-08.09-1 в загальній сумі 48133,83 грн., та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що до теперішнього часу позичальник за кредитним договором свої зобовязання не виконав, станом на 12.01.2017 року утворилася заборгованість на загальну суму 20679,09 грн. За умовами кредитного договору строком виконання зобовязань встановлено 11.03.2010 року. Починаючи з 12.10.2009 року позичальник почав здійснювати повернення кредитних коштів з про строчкою та в неповному обємі. Банк предявив вимогу поручителю 21.07.2010 року, тобто в межах 6-місяного строку з моменту, коли позичальник мав сплатити всю заборгованість за кредитом, а отже порука не є припиненою, відповідно до п.4 ст.559 ЦК України. Банк звернувся з позовом до поручителя, бо рішення господарського суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Крампромекспорт» не виконано. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позову, бо на момент звернення банка із зазначеним позовом порука відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України вважається припиненою. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно зясував обставини справи, дослідивши надані в справі докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що Позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У судовому засіданні встановлено, що між банком та ТОВ «Крампромекспорт» 11.09.2008 року був укладений кредитний договір №KRK-08.09-1, відповідно до п.6.1. якого позичальник зобовязаний повернути всю суму фактичної заборгованості за кредитом 11.03.2010 року (а.с.11-19). Згідно договору поруки № KRK-08.09-1/П від 11.09.2008 року, [PERSON] зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання ТОВ «Крампромекспорт» кредитного договору № KRK-08.09-1 від 11.09.2008 року. Відповідно до п.3.2 Договору, поручитель зобовязаний виконати предявлену йому вимогу Кредитора в валюті зобовязання в повному обсязі в строк не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання такої вимоги. Відповідно до п.6.1 Договору, порука за цим Договором припиняється з припиненням Зобовязання.(а.с.20-22). 21.07.2010 року [PERSON] отримав від позивача вимогу про виконання порушеного зобовязання, забезпеченого порукою на загальну суму 282387,42 грн. (а.с.23, 135-136). Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості за кредитним договором № KRK-08.09-1 від 11.09.2008 року станом на 12.01.2017 року становить 48133,83 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 20679,09 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 21620,57 грн.; заборгованість за пенею 5834,17 грн. (а.с.127-130). Таким чином, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 6.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 11 березня 2010 року. За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 11 березня 2010 року, протягом наступних шести місяців. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. (Постанова ВСУ справа №6-6цс14). Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 26.11.2012 року, а повинен був звернутися саме із позовом протягом 6 місяців починаючи з 11.03.2010 року, позовні вимоги до поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають у звязку із спливом строку існування зобовязання поруки. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати стягненню не підлягають та залишаються на позивачеві. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed