Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

24 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], Державної служби інтелектуальної власності України про дострокове припинення дії свідоцтва України [NUMBER] на знак для товарів та послуг, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що ним було прийнято рішення про реєстрацію знаку для товарів та послуг «[INFO]» та отримання домену найвищого рівня в зоні .UA. В ході проведення планового моніторингу було виявлено, що 26 жовтня 2009 року УкрПатентом було видано свідоцтво [NUMBER] на знак для товарів та послуг «[INFO]» на ім'я [PERSON] та [PERSON] у відношенні товарів 21 класу МКТП. Відповідно до відповідей на його запити до великих торгівельних мереж будь-які товари, зокрема товари 21 класу МКТП, що могли би бути марковані позначенням «[INFO]», вироблені [PERSON] та [PERSON], виявлені в країні не були. Свідоцтво [NUMBER] зареєстроване для товарів 21 класу МКТП, в переліку якого є позиції, які підлягають обов'язковій сертифікації. З відповіді Державної системи сертифікації - УкрСЕПРО вбачається, що відповідачами жоден товар із заявлених в переліку 21 класу сертифікований не був. Витяг про офіційну інформацію щодо дії свідоцтва [NUMBER] в Україні не містить відомостей щодо видачі ліцензії суб'єктами підприємницької діяльності, власниками свідоцтва [NUMBER] [PERSON] та [PERSON], на використання торгової марки «[INFO]». Відповідно до інформації з сайту компанії «Imena.UA» в зоні .UA зареєстровані доменні імена «[INFO]» та «[INFO]», які надані на підставі свідоцтва [NUMBER]. Разом з тим, до заявлених класів МКТП щодо позначення «[INFO]», зокрема, до товарів 21 класу МКТП, домени «[INFO]» та «[INFO]» не стосуються. Таким чином, знак для товарів та послуг «[INFO]» за свідоцтвом [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] не використовується щодо заявлених товарів більше восьми років, а саме з 26 жовтня 2009 року по теперішній час. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року до участі в справі залучено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України в якості правонаступника Державної служби інтелектуальної власності України. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 192). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 188). У матеріалах справи містяться його заперечення на позовну заяву, з яких вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] Зазначено, що позивачем не надано жодних доказів, що свідчать про порушення його прав, зокрема, останній не звертався до Укрпатенту із заявкою про реєстрацію знаку для товарів та послуг «[INFO]» та йому не було відмовлено у реєстрації. Також, вказано, що знак для товарів та послуг [NUMBER] використовувався у 2010 році [PERSON] Просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 114). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 187). У матеріалах справи міститься його відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він просить суд зобов'язати [PERSON] надати відповіді на зазначений ним перелік питань. Зазначено, що позов має ознаки завідомо безпідставного, оскільки позивач подавав схожі позови до інших відповідачів щодо інших знаків для товарів та послуг (а.с. 189-190). Представник відповідача - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 185). У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву представника Міністерства, з якого вбачається, що дострокове припинення дії свідоцтв України на знак для товарів і послуг можливе лише за умови, якщо власник цих знаків не доведе факт їх використання відносно зареєстрованих товарів, а у разі відсутності такого використання, не надасть суду докази, що виправдовують причини невикористання зареєстрованих знаків (а.с. 161-163). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 жовтня 2009 року УкрПатентом було видано свідоцтво [NUMBER] на знак для товарів та послуг «[INFO]» на ім'я [PERSON] та [PERSON] у відношенні товарів 21 класу МКТП (а.с. 6-7). Відповідно до статті 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів, що виробляються однією особою, від товарів, що виробляються іншими особами. Частиною 2 ст. 497 ЦК України визначено, що чинність майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку може бути припинено достроково за ініціативою особи, якій вони належать, якщо це не суперечить умовам договору, а також в інших випадках, передбачених законом. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. У ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. На підтвердження своїх доводів щодо невикористання відповідачами [PERSON] та [PERSON] спірного знаку для товарів 21 класу МКТП, для яких він зареєстрований, сторона позивача посилається на письмові докази. Так, на підтвердження невикористання спірного знака при виробництві товарів 21 класу МКТП, для яких він зареєстрований суду надані наступні документи. Позивачем надано суду роздруківку з сайту компанії «Imena.UA», з якої вбачається наявність зареєстрованих доменних імен в зоні .UA «[INFO]» та «[INFO]», які надані на підставі свідоцтва [NUMBER] (а.с. 8-20). Разом з тим, до заявлених класів МКТП щодо позначення «[INFO]», зокрема, до товарів 21 класу МКТП, домени «[INFO]» та «[INFO]» не стосуються. Діючих доменних імен в Україні із використанням позначення «[INFO]» відносно товарів 21 класу МКТП на сайті реєстратора доменних імен станом на 21 червня 2016 року виявлено не було. Крім того, за інформацією з сайту компанії «Imena.UA» вбачається, що доменні імена «[INFO]» та «[INFO]» продаються (а.с. 19, 20). Також позивач посилається на те, що ним було проведено моніторинг асортименту відповідної категорії товарів 21 класу МКТП, для яких зареєстрована вищевказана торговельна марка, у магазинах провідних мереж супермаркетів «Караван», «Ашан», «Фудмаркет», «Край-2», «Метро Кеш енд Кері Укр.», «Новус Україна», «Сільпо», «АТБ-Маркет», «Епіцентр». У результаті проведеного дослідження ринку було встановлено, що будь-які товари, зокрема товари 21 класу МКТП, що могли би бути марковані позначенням «[INFO]», вироблені [PERSON] та [PERSON], виявлені не були. Крім того, на ім'я [PERSON] та [PERSON] станом на 21 червня 2016 року зареєстровано 55 та 13 знаків для товарів і послуг відповідно, що підтверджується роздруківками з сайту ДП «Український інститут промислової власності «Укрпатент» (а.с. 21-28). На спростування доводів позивача стороною відповідачів не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що вони використовували спірні знаки або вживали дії, спрямовані на їх подальше використання (організація виробництва, виробництво, рекламування тощо). Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є: обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством; можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва. Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва. Суб'єкт права на торговельну марку зобов'язаний, згідно з вимогами Закону, використовувати належне йому право на марку щодо товарів чи послуг, для яких вона зареєстрована. Уповноважена особа може реалізувати дане право як безпосередньо ? шляхом маркування виробленої продукції чи при надані послуг, так і через передачу (надання) права на її застосування іншому суб'єкту на підставі відповідних ліцензійних договорів. Відповідно до 8 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору. Надання такого дозволу згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» також вважається використанням знака власником свідоцтва. При розгляді справи не встановлено наявність перешкод у [PERSON] та [PERSON] щодо вчинення таких дій. Суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, як не надано доказів і можливості введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 20104 року № 18-рп/2004 зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Крім того, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» містить положення про те, що будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та вини осіб, що порушили права позивача, на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають понесені судові витрати в сумі 1653 гривні 60 копійок, по 826 гривень 80 копійок з кожного.

Outcome: approved