Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

25.06.2019 позивач [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд змінити вид та розмір аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2-2381-2009, який виданий на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2009. Позовна заява обґрунтована тим, що 01.08.2008 вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2009 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. 19.03.2010 шлюб з відповідачем [PERSON] було розірвано. На теперішній час, сума аліментів, що була стягнута з відповідача на утримання дитини, не є достатньою для повноцінного розвитку дитини, а батько дитини здоровий та працездатний, отже може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За таких обставин, позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які були стягнуті рішенням Артемівського міськрайоннного суду Донецької області від 23.03.2009 з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно на стягнення у частці від заробітку (доходу) [PERSON] у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Також просила суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням юридичної допомоги, понесені нею у зв`язку зі складанням позовної заяви. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.07.2019 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Коломієць О.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також просила розглянути справу у їх відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , 01 серпня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.08.2008 відділом реєстрації атів цивільного стану про м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції (арк.с.7). Позивач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач по справі [PERSON] , актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (арк.с.9). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2009 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. з усіх видів заробітку, з індексацією відповідно до закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 30.03.2009 [PERSON] видано виконавчий лист № 2-2381-2009 (арк.с.12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19.03.2010, актовий запис № 74, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (арк.с. 8). 20.10.2012 [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 401 (арк.с. 10). 20.12.2016 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 665 (арк.с.11). Згідно з розрахунком заборгованості, виданого 27.02.2019 державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 253, борг зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.02.2019 становить 47 299,96 грн. (а.с.14). Розпорядженням № 12339697 на користь [PERSON] були перераховані грошові кошти в сумі 800 грн. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу №2-2381, виданого 30.03.2009 (а.с.15 на звороті). Відповідно до акту ПП «Квартал» від 06.05.2019 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але зі слів сусідів в квартирі проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (арк.с.15). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved