Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

26.03.2019 р. позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.03.2010 року між ним та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 116, зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2015 року. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. За переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Крім того, позивач проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитись та мають спільну дитину. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2019 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2019 р. підготовче провадження у справі -закрито та призначено судовий розгляд. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 116 (а.с. 5). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6,7) Спільне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2015 року. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. За переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Крім того, позивач проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитись та мають спільну дитину. Згідно зі ст. ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved