Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

25.04.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13.07.2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 159,66 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та угодою ПАТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05.04.2017 року має заборгованість 39 418,48 грн., яка складається з наступного: - 22 116,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 2 005,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 77,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 15 219,15 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором та іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 липня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2016 року у розмірі 39 418,48 грн. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. За заявою представника відповідача [PERSON] - [PERSON] ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 листопада 2017 року вищевказане заочне рішення від 5 липня 2017 року було скасовано та призначене справу до розгляду в загальному порядку. У судове засідання представник ПриватБанку [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 3839-К -О від 24.01.2017 року, не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі угоди на представництво інтересів, у судовому засіданні проти позову заперечували з наступних підстав. Так з тексту позовної заяви вбачається, що [PERSON] неналежним чином виконує узяті на себе кредитні зобов'язання, не провадить поточних платежів, Однак наявні в матеріалах справи документи (виписка з рахунку) спростовують дану позицію в повному обсязі. Так, зокрема, згідно виписки по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахунком по договору за період з 01.01.2017 року по 11.10.2017 року [PERSON] була внесена до ПАТ КБ «Приватбанк» сума в розмірі 15 000,00 грн. Згідно платіжного доручення про зарахування коштів від 18.10.2017 року [PERSON] через касу ПАТ КБ «ПриватБанк» був внесений черговий поточний платіж у розмірі 1 600,00 грн. (заява на переказ готівки RC_SUS9Р5СН2NUK5J). Згідно виписки по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахунком по договору за період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року позичальником [PERSON] були внесені до ПАТ КБ «Приватбанк» 22 400,00 грн. Отже, позичальником [PERSON] усього була внесена сума у розмірі 39 000,00 грн. Баланс же по картці станом на 30.11.2017 року становить 427,97 грн. З вищевикладеного вбачається, що позичальник повертає заборгованість частинами, у відповідності до Генеральної угоди про реструктуризацію. Однак, позивач намагається двічі стягнути з позичальника [PERSON] пеню, відсотки та штрафні санкції, що є неприпустимим. ПАТ КБ «Приватбанк» не надав суду жодних розрахунків, щодо понесення ним збитків у зв'язку з несвоєчасним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань перед банком. Також, суду не надано належних та допустимих доказів, щодо настання збитків та/або негативних наслідків для ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з несвоєчасним виконанням боржником своїх обов'язків. Відповідач та його представник, зазначили, що на час розгляду даної справи судом, [PERSON] сплачено у повному обсязі прострочена заборгованість за договором, а також усі можливі відсотки, штрафи та пені, що є підставою відмови у позові у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 13.07.2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 159,66 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.6-31). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 05.04.2017 року мав заборгованість 39 418,48 грн., яка складалася з наступного: - 22 116,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 2 005,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 77,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 15 219,15 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачем у справі надано суду виписки по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахунком по договору за період 01.01.2017 року по 11.10.2017 року та по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам за період 01.11.2017 року по 30.11.2017 року , видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 11.10.2017 року та 30.11.2017 року. (а.с.40, 103). Згідно платіжного доручення про зарахування коштів від 18.10.2017 року [PERSON] через касу ПАТ КБ «Приват Банку» було внесено черговий поточний платіж у розмірі 1600 грн. (а.с.74). Даними виписками та платіжним дорученням підтверджується той факт, що відповідачем за час розгляду зазначеної справи було внесено на рахунок позивача 39 000 грн. ( 15 000 +22 400+1600). А відтак відповідачем було добровільно погашена заборгованість за кредитом у розмірі 22 116 грн. 70 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 005 грн. 63 коп., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 77, 00 грн. та 15 000 грн. штраф відповідно до п.п. Генеральної угоди. З суми, яку позивач просить стягнути з відповідача у якості погашення заборгованості ,а саме 39 418 грн. 48 коп., залишилась непогашеною частина штрафу відповідно до п.п. Генеральної угоди - 219 грн. 15 копійок , яка і підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 19.04.2017 року у сумі 1 600 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного і

Outcome: partial