Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

24.10.2014 року [PERSON] в собі свого представника звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною позовною заявою до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій», в якій просить визнати незаконним та скасувати наказ №146/к від 19 вересня 2014 року Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» та поновити позивача на посаді заступника директора з виробничих питань Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» (а.с.-1-3). Свої вимоги представник позивача обґрунтовував наступним. Позивач працювала в Державному підприємстві «Зал офіційних делегацій» на посаді заступника директора з виробничих питань. Оскаржуваним наказом №146/к від 19 вересня 2014 року позивача було переведено на посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів і знижено посадовий оклад до 8400 гривень. Згідно з вказаним наказом позивача було переведено на іншу посаду за її згоди, наданої заявою від 19.09.2014 року. Проте, представник позивача стверджує, що позивач надала таку згоду в результаті тиску і обману з боку нового керівництва Державного підприємства «Зал офіційних делегацій». Після того, як позивач відійшла від морального шоку та з'ясувала, що її обманули і перевели на посаду, якої не існує до неіснуючого відділу, тобто фактично звільнили, позивач написала заву від 29.09.2014 року, якою відкликала заяву про переведення від 19.09.2014 року. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Крім того, позивач, будучи допитана в якості свідка про відомі їй фактичні обставини справи в порядку, визначеному ст.184 ЦПК України, підтвердила наведені в позовній заяві обставини про здійснення не неї морального тиску з боку помічника директора підприємства [PERSON] в продовж трьохгодинної співбесіди 17.09.2014 року, а також, що заява про надання згоди на переведення була написана нею, оскільки директор підприємства та його помічник переконанали її, що посада заступника директора з виробничих питань буде скорочена. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення, відповідно до яких вважає, що переведення позивача відбулось з дотриманням чинного законодавства за її письмовою згодою. В своїх письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що ДП «Зал офіційних делегацій» (ДП «ЗОД») є державним підприємством і належить до сфери управління Державного управління справами. Основною метою діяльності відповідача є надання послуг з обслуговування пасажирів, що вилітають або прилітають через аеропорт «Бориспіль», в першу чергу, для вищих посадових осіб Держави та офіційних делегацій, а також інших осіб. Відповідно до аналізу підсумків фінансово-господарської дільності ДП «ЗОД» на підприємстві було розроблено програму оптимізації діяльності, яка передбачає, у томі числі і часткове скорочення персоналу. Враховуючи багаторічний досвід роботи [PERSON] та з метою збереження професійних кадрів їй, під час співбесіди з директором, було запропоновано посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів, на що вона погодилась. Представник відповідача стверджує, що відповідач всупереч твердженням позивача, діяв толерантно, виходячи з об'єктивних обставин, що склалися на підприємстві, з дотриманням усіх процесуальних процедур, передбачених нормами трудового законодавства задовольнив письмове прохання позивача та уклав з ним трудовий договір (а.с.32-34). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Поліщук К.А. в судове засіданні не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень поти позову не подав. Представник третьої особи первинної профспілкової організації в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, надав письмові пояснення, відповідно до яких профспілкова організація повідомляє, що відповідач не проводив жодних консультацій і не повідомляв про зміни умов і організації виробництва праці та що профспілковій організації не відомо щодо створення на підприємстві нового відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів, а також про затвердження нового штатного розпису (а.с.128). Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у праві, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з 01.07.2002 року була прийнята на посаду заступника директора «Зал офіційних делегацій» Державного авіаційного підприємства «Україна», яке з 01.12.2003 року перейменовано в Державне підприємство «Зал офіційних делегацій», в якому продовжує працювати по даний час. В тому числі згідно з даними її трудової книжки за розпорядженнями керівника Державного управління справами неодноразово призначалась виконуючим обов'язки директора ДП «Зал офіційних делегацій», після чого продовжувала виконувати обов'язки за посадою заступника директора з виробничих питань (а.с.-81-87). Наказом директора Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. від 19.09.2014 року №146/к «Про переведення [PERSON].» позивача [PERSON], заступника директора з виробничих питань ДП «ЗОД» переведено на посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів з 19 вересня 2014 року та установлено позивачу посадовий оклад у розмірі 8400,00 грн. на місяць із збереженням раніше установлених надбавок та доплат, передбачених колективним договором ДП «ЗОД» (а.с.-67). Як зазначено в оскаржуваному наказі, підставою для його видачі була заява [PERSON] від 19 вересня 2014 року. З дослідженого в судовому засіданні рапорту заступника директора з виробничих питань [PERSON] на ім'я директора ДП «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. від 19.09.2014 року встановлено, що позивач «на запропоноване переведення її з посади заступника директора з виробничих питань на посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів дає свою згоду» (а.с.38). 29.09.2014 року позивач заступник директора з виробничих питань [PERSON] звернулась з письмовою заявою на ім'я директора ДП «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А., в якій просила «в зв'язку з відсутністю в штатному розкладі ДП «ЗОД», затвердженому керівником державного управління справами посади «начальник відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів» скасувати її заяву від 19.09.2014 року про її переведення на вищевказану посаду. І дана заява була зареєстрована відповідачем 01.10.2014 року вх.№179 (а.с.9). З оскаржуваним наказом про переведення №146/к від 19 вересня 2014 року позивач [PERSON] була ознайомлена лише 03.10.2014 року, тобто після подання заяви про відкликання попередньої заяви про надання згоди на переведення (а.с.39). З показів допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] встановлено, що вказана заява була нею написана на неодноразову пропозицію директора ДП «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. та після тривалої співбесіди з позаштатним помічником директора на громадських засадах [PERSON], що відбулась 17.09.2014 року, під тиском зазначених осіб та внаслідок повідомленої ними неправдивої інформації, що її переведення обумовлене скороченням посади заступника директора з виробничих питань, яку вона обіймає, та змінами у структурі підприємства. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив, що мав співбесіду з позивачем у своєму службовому кабінеті в аеропорту «Київ» (Жуляни), де обговорював з нею питання змін у структурі підприємства, пов'язані з оптимізацією діяльності підприємства, а також з'ясовував у позивача вид діяльності та посаду на якій вона б хотіла продовжувати працювати, а саме обслуговування літерних рейсів. В зв'язку з цим ним було підготовлено проект наказу про введення в структуру підприємства посади начальника відділу з обслуговування літерних та підконтрольних рейсів, яка суттєво відрізняється за обсягом обов'язків та повноважень від посади заступника директора з виробничих питань та має менший за розміром посадовий оклад. Факт поїздки позивача до аеропорту «Київ» 17.09.2014 року також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], а також, що [PERSON] була всю дорогу засмучена. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в Державному підприємстві «Зал офіційних делегацій» діє штатний розпис, затверджений директором ДП «Зал офіційних делегацій» Алфер’євим А.І. 23 травня 2014 року та погоджений тимчасово виконуючим обов'язки керівника Державного управління справами Чернецьким О.В. 26 травня 2014 року (а.с.68). Штатний розпис включає в себе посаду заступника директора з виробничих питань, категорія керівник,та посадовим окладом 10452 гривні, а посада начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів, а також сам відділ обслуговування літерних та підконтрольних рейсів в штатному розписі відсутні. Абзацом другим п.2 наказу директора Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. від 18.09.2014 року №145/к «Про внесення змін до штатного розпису», погодженого 19.09.2014 року керівником Державного управління справами Березенко С.І., введена до штатного розпису ДП «ЗОД» посада начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів з посадовим окладом 8400 гривень на місяць в кількості однієї штатної одиниці (а.с.37). Абзацем другим п.1 наказу директора Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. від 01.10.2014 року №154/к «Про внесення змін до штатного розпису», погодженого виконуючим обов'язки керівника Державного управління справами Борзовим С.С., виведена зі штатного розпису ДП «ЗОД» посада заступника директора з виробничих питань, з посадовим окладом 10452,00 гривень на місяць в кількості однієї штатної одиниці. Дата введення наказу в дію - 17 жовтня 2014 року (а.с.36). Крім того, судом встановлено, що наказом директора Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» Поліщука К.А. від 19.09.2014 року №147/к «Про переведення [PERSON].» на посаду заступника директора з виробничих питань, яку обіймала позивач, була призначена інша особа [PERSON] (а.с.71,126). Відповідно до вимог ч.1 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. За змістом ч.3 вказаної статті у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Згідно п. 31 Пленуму ВСУ України за № 9 від 06.11.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено що відповідно до ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведення на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. За змістом ст..32 КЗпП України ініціатором переведення працівника виступає виключно власник підприємства, або уповноважений ним орган, і таке переведення здійснюється за пропозицією адміністрації. Іншими нормами трудового законодавства не врегульовано питання про переведення працівника за його заявою. Представником відповідача в судовому засіданні визнано ту обставину, що контрактом, укладеним між Державним управлінням справами та директором ДП «Зал офіційних делегацій» призначення та звільнення заступників директора, головного бухгалтера, здійснюється за погодженням з Державним управлінням справами, що також підтверджується Пам'яткою щодо практичного застосування вимог нормативно-правових актів України з кадрових питань, виданої Державним управлінням справами у 2006 році (а.с.89,94). В судовому засіданні встановлено, що згода позивача [PERSON] на переведення від 19.09.2014 року була подана нею після спілкування з позаштатним помічником директора на громадських засадах [PERSON] (а.с.124) з приводу запланованих змін у структурі підприємства та під тиском доводів щодо скорочення займаної позивачем посади заступника директора з виробничих питань, що могло вплинути на вільне волевиявлення позивача при поданні такої заяви. Про це може свідчити і відсутність в заяві (рапорті) [PERSON] від 19.09.2014 року причин переведення з посади заступника директора підприємства з виробничих питань на менш оплачувану за окладом та менш відповідальну за обсягом повноважень посаду (а.с.38,44-47). Судом також встановлено, що оскаржуваний наказ про переведення позивача на посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів є невмотивованим, не обумовлений виробничою необхідністю такого переведення. Зазначені в письмових запереченнях представником відповідача причини переведення позивача з посади заступника директора з виробничих питань на посаду начальника відділу обслуговування літерних та підконтрольних рейсів, а саме з метою оптимізації діяльності підприємства, часткового скорочення персоналу та з метою збереження професійних кадрів, таких як позивач [PERSON], на думку суду спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. А саме, встановленими судом обставинами, що на посаду заступника директора з виробничих питань в день переведення позивача 19.09.2014 року, без погодження керівництва Державного управління справами, було призначено іншу особу [PERSON] (а.с.126). І згідно з наданими відповідачем письмовими доказами, посада заступника директора з виробничих питань не була виведена зі штатного розпису ДП «Зал офіційних делегацій» до 17.10.2014 року, а отже повідомлена позивачу [PERSON] директором ДП «Зал офіційних делегацій» Поліщуком К.А. та його позаштатним помічником [PERSON] інформація щодо скорочення посади заступника директора з виробничих питань станом на 17- 19 вересня 2014 року не відповідала дійсності (а.с.36). Крім того, про зазначені зміни в організації виробництва і праці, а також щодо запланованого скорочення посади заступника директора з виробничих питань позивач не була повідомлена не менш як за два місяці, як того вимагає ч.3 ст.32 КЗпП України. Оскільки позивач відкликала свою згоду на переведення на запропоновану їй адміністрацією підприємства посаду до її ознайомлення із оскаржуваним наказом, а також, враховуючи, що подана раніше згода була обумовлена здійсненим щодо позивача тиском і внаслідок обману, суд прийшов до висновку, що переведення позивача на підставі оскаржуваного наказу відбулось без її згоди на таке переведення та з порушенням вимог ч.1 та 3 ст.32 КЗпП України. Відповідно до ст. 235 ч. 1 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійки підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі викладеного,

Outcome: approved