Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

25.11.2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») на підставі договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року про відступлення йому права вимоги первісним кредитором ПАТ «Платинум банк», звернувся до Новобузького районного суду з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] за яким посилаючись на невиконання останньою умов кредитних договорів № 10261/0005ХSGF від 18.04.2013 року та № 2893/2783CLAPS від 04.01.2014 року, що були укладені з ПАТ «Платинум Банк», просив стягнути з відповідачки заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 10186,20 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] при судовому розгляді справи предявлений до неї позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення відповідачки вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Дійсно, між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] укладено два кредитних договори, зокрема: 1) 18.04.2013 року за № 10261/0005ХSGF на суму 4000 грн.; 2) 04.01.2014 року за № 2893/2783CLAPS на суму 3540 грн. Умовами зазначених договорів передбачено, що у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, пеню, інші платежі за цим договором. При цьому, банк має право відступати, передавати, секюризувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати у заставу свої права за цими договорами (п. 6.2.). Так, на підставі договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, що був укладений між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», останнє набуло право вимоги до відповідачки за згаданими кредитними договорами. Згідно зі\~ статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.\~1048, 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~546\~та ст.549 ЦК України\~виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином умови укладених договорів в терміни, встановлені угодами та Додатками до них за №1, що стало підставою виникнення заборгованості. \~Дійсно, згідно розрахунку заборгованості, відповідачка має заборгованість за кредитними договорами у наступних розмірах: 1)за № 10261/0005ХSGF від 18.04.2013 року на суму 6128,03 грн., з яких: 3986,90 грн. основна сума боргу; 1591,13 грн. відсотки та комісія; 550 грн. пеня; 2)за № 2893/2783CLAPS від 04.01.2014 року на суму 4058,17 грн., з яких: 2798,61 грн. основна сума боргу; 565,12 грн. відсотки та комісія; 694,44 грн. пеня; Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно стягнути з [PERSON] заборгованість за всіма вищевказаними кредитними договорами, яка у загальному розмірі складає 10186,20 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved