Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

26.11.2013 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося КП «Комунтранс» з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої в результаті скоєння адміністративного правопорушення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що 02 червня 2013 року приблизно о 21 годині по вулиці Мірошниченко за напрямком руху в бік проспекту Ломоносова через Південний шляхопровід в місті Костянтинівка Донецької області автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] в районі мосту через річку Кривий Торець не впорався з керуванням автомобіля та виїхав за межі проїжджої частини праворуч, де скоїв наїзд на металеву огорожу мосту, збив та повністю зіпсував опорний стовп освітлення, та впав з мосту. В результаті ДТП [PERSON] завдав значної матеріальної шкоди дорожньо-шляховому господарству територіальної громади міста Костянтинівка. Балансоутримувачем доріг, шляхопроводів, мостів та мережі вуличного освітлення є позивач по справі КП «Комунтранс». На теперішній час Костянтинівський територіальний відділ міського ОДАІ своїм приписом спонукає відповідача до капітального ремонту пошкодженого мосту та відновлення огородження і встановлення стовпа освітлення. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт по капітальному ремонту огородження відповідно до локального кошторису складає 15403 грн. При цьому він уточнив, що розрахунок вартості робіт було проведено виходячи з вартості робіт по встановленню 9 секцій огородження та виготовлення 6 нових секцій. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не заперечує проти відшкодування вартості робіт по відновленню огородження, але заперечує проти оплати вартості матеріалів, оскільки, на його думку, можна було встановити ті самі секції, які були збиті його машиною, і не виготовляти нові, але велика частина пошкодженої огорожі була вкрадена невідомими особами на наступний день після ДТП, і його вини в цьому немає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що позивачем представлені суду неналежні докази розміру завданої шкоди, порушено порядок визначення розміру такої шкоди, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши надані докази, в тому числі матеріали справи про адміністративне правопорушення №233/4749/13-п та матеріали кримінального провадження №12013050380001755 від 03.06.2013 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорювалося сторонами, що 02.06.2013 року о 20-45 хвилин на вул. Мирошниченко в м. Костянтинівка Донецької області сталася ДТП за участю відповідача по справі [PERSON], в результаті якої автомобілем під керуванням відповідача було пошкоджено металеве огородження мосту через річку Кривий Торець та опорний стовп освітлення. Власником автомобілю «Mitsubishi Pajero Sport» д/н [NUMBER] відповідно до облікової картки приватного АМТ, яка знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №233/4749/13-п, є [PERSON]. Відомості про незаконне заволодіння даним транспортним засобом [PERSON] відсутні, тому суд вважає, що під час скоєння ДТП [PERSON] керував ним на законних правових підставах, що також не оспорювалося. За постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2013 року [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрито. Відповідно до бухгалтерської довідки МКП «Комунтранс» без номера і дати на підставі розпорядження міського голови від 27.01.2006 року №23-р «Про поновлення в бухгалтерському обліку міського комунального підприємства «Комунтранс» міських автодоріг, двох шляхопроводів, 21 мосту» МКП «Комунтранс» передано на баланс 325 км. Міських автодоріг, два шляхопроводу та 21 міст, в тому числі шляхопровід автодорожній ст. Костянтинівка-Південний, балансова вартість - 4350384,72 грн. Відповідно до акту без номера, затвердженого начальником ГКП «Комунтранс» 03.06.2013 року, комісією у складі головного інженера МКП «Комунтранс» Тимченко В.П., інженера по благоустрою Бондаренко Є.В., начальника відділення №1 Харченко А.В. виявлено, що вночі з 02.06.2013 року на 03.06.2013 року на «Південному шляхопроводі» транспортним засобом були збиті опори зовнішнього освітлення зі стаканом та перильна огорожа з 9 прольотів. На ранок 6 прольотів були вкрадені. З відповіді на запит Костянтинівського МВ ГУМВС України від 24.03.2014 року вбачається, що 03.06.2013 року до Чергової частини Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшло повідомлення від начальника Комунтранса про те, що невідомі особи скоїли крадіжку металевої огорожі мосту по вул. Мірошниченко в районі Залізничного вокзалу. Даний факт зареєстрований в журналі єдиного обліку Костянтинівського МВ за №3939 від 03.06.2013 року, внесений до ЄРДР за №12013050380001764 за ст. 185 ч. 1 КК України, рішення по даному кримінальному провадженню не прийнято. Згідно з локальним кошторисом №7-1-1 від 14.06.2013 року, вартість капітального ремонту перильної огорожі по вул. Мірошниченко після аварії складає 15403,00 грн. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює головним інженером МКП «Комунтранс» і був присутній при складанні акту про пошкодження металевої огорожі на мосту по вул. Мірошниченко в м. Костянтинівка та підтвердив, що було пошкоджено 9 прольотів цієї огорожі, 6 прольотів було вкрадено, а 3 залишилися. Ці 3 прольоти демонтували і вони зберігаються до теперішнього часу у МКП «Комунтранс», вони не пошкодженні, в доброму стані і придатні для того, щоб встановити їх на місце. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює слідчим у Костянтинівському МВ ГУМВС України в Донецькій області та у складі оперативної групи виїжджав на місце ДТП, яке сталося 02.06.2013 року по вул. Мірошниченко в м. Костянтинівка, на Південному шляхопроводі. Він складав протокол огляду місця події. На схемі до протоколу огляду під №3 позначено частину огорожі, що впала та лежала окремо за мостом, її довжина 10 метрів. Як йому відомо, саме цю частину було вкрадено вночі. Ще були частини огорожі, які залишилися на мосту, але їх довжину він не замірював та в протоколі не зазначав. Всю довжину огорожі, яка була пошкоджена, він також не замірював, з кількох секцій складалася пошкоджена частина огорожі, не знає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює інженером по благоустрою у МКП «Комунтранс», і саме вона складала локальний кошторис №7-1-1 від 14.06.2013 року. Всі розрахунки вона проводила згідно з будівельними нормами ДБН 2000 року за допомогою програми «АВК» виходячи з того, що необхідно було вирахувати вартість робіт по виготовленню 9 секцій металевої огорожі та встановленню цих секцій. Їй було відомо, що 3 секції збереглися, але було прийнято рішення про виготовлення та встановлення всіх 9 відсутніх секцій виходячи з того, що нові секції виглядають більш естетично. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів <…>, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки в даному випадку матеріальні збитки завдані міському комунальному підприємству, при визначенні розміру збитків позивач повинен був керуватися Методикою оцінки майна, затвердженою Постановою КМУ від 10.12.2003 року №1189 (далі - Методика). Так, відповідно до п. 1 Методики Ця Методика застосовується для проведення оцінки майна у таких випадках: <…> визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення фактів розкрадання, нестачі, знищення (псування) майна. Відповідно до п. 103 Методики положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі (далі - особа, якій завдано збитків), у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення (псування) майна (далі - пошкоджене майно) Відповідно до п. 104 Методики визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах в порядку, що встановлюється Фондом державного майна. Відповідно до п. 108 Методики коли пошкоджене майно підлягає фізичному відновленню і при цьому вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали розкрадання, нестачу, знищення (псування), та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не перевищують його ринкову вартість до розкрадання, нестачі, знищення (псування), розмір реальних збитків дорівнює сумі вартості його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали розкрадання (нестачу, знищення, псування), та зносу, що не підлягає усуненню. При цьому вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових визначається шляхом застосування методу прямого відтворення. Враховуючи викладене суд не може прийняти локальний кошторис №7-1-1 від 14.06.2013 року як доказ на підтвердження розміру заподіяних збитків, оскільки він виконаний посадовою особою позивача без посилання на нормативні акти, використані при розрахунках, не містить відомостей, чи було враховано при розрахунку ступінь фізичного зносу конструкції, що підлягає відновленню. Крім того, з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що розрахунок суми збитку проведено нею виходячи з необхідності виготовити та встановити саме 9 секцій металевої огорожі, в той час як їй самій було відомо, що 3 секції збереглися та перебувають у стані, придатному для їх використання для ремонту пошкодженої огорожі. Це також було підтверджено свідком [PERSON] Доводи представника позивача [PERSON] про те, що ним, начебто, було з'ясовано, що розрахунок збитків було проведено виходячи з необхідності виготовлення 6 секції та встановлення 9 секцій, а також те, що розрахунок збитків було проведено посадовою особою позивача відповідно до п. 110 згаданої Методики, суд до уваги не приймає, оскільки, по-перше, свідком [PERSON] було надано пояснення про те, що виходячи з естетичних міркувань було вирішено встановлювати нововиготовлені 9 секцій металевої огорожі, виходячи з чого нею і було проведено розрахунок вартості робіт і матеріалів. По-друге, п. 110 Методики встановлено випадки, коли проводиться стандартизована оцінка збитків, якими є: відсутність вихідних даних, що містять інформацію про пошкоджене майно до та після його розкрадання (нестачі, знищення, псування), крім даних бухгалтерського обліку; неможливість особистого огляду пошкодженого майна виконавцем оцінки, що не дає йому змоги отримати відомості про стан майна до та після розкрадання (нестачі, знищення, псування); завдання майнової шкоди внаслідок неправомірних дій з грошовими коштами. Існування жодної з цих підстав позивачем не доведено. Крім того, в цьому ж п. 110 Методики зазначено, що у разі оцінки збитків, завданих державі в особі державних підприємств; територіальній громаді в особі комунальних підприємств; суб'єктам господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, акт оцінки складається комісією, утвореною на підприємстві (у суб'єктів господарювання), який за дорученням органу, уповноваженого управляти майном такого підприємства (суб'єкта), за наявності позитивного висновку рецензента акта оцінки затверджується керівником підприємства (суб'єкта) або уповноваженою ним особою. Позивачем такий акт складено не було, висновок рецензента не отримано. За приписами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами, відповідно до ст. 5 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру збитків, заподіяних внаслідок скоєння відповідачем ДТП, тому в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити за необґрунтованістю. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved