Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

26.09.2019 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів, в якій просила суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на її користь суму безпідставно списаних коштів у розмірі 3427,83 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2019 року на її телефонний номер надійшло СМС-повідомлення від АТ КБ «Приватбанк», в якому було повідомлено про обов`язковий місячний платіж у розмірі 2582,58грн. за умовами кредиту «Миттєва розстрочка» на 10 платежів.В той самий день позивач звернулась до відділення Банку, що знаходиться у м. Оріхів, вул. Гоголя, 4 з заявою на службу безпеки Банку для проведення перевірки щодо несанкціонованого зняття грошових коштів з її рахунку. В той самий день позивачу співробітниками Банку було повідомлено, що 13.12.2018р. використовуючи її особисту інформацію, була підключена послуга «Миттєва розстрочка». 16.01.2019р. позивачем було подано до Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. 17.01.2019 року по даному факту Оріхівським відділенням поліції Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області розпочату кримінальне провадження № 120194080310000028 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. 22.01.2019 року співробітниками банку позивачу надано виписку по картці/рахунку № [NUMBER] і додатковим рахунком за період 12.12.2018 р.- 13.12.2018 р., з якої слідує, що 13.12.2018 року на рахунок № [NUMBER] угода № SAMDNWFC00010047822 від 03.10.2014 року було здійснено зарахування коштів за договором на суму 19250,00грн. В той самий день, з цього ж рахунку було здійснено переказ на суму 5052,50грн. та на суму 13940,50грн. Оскільки позивач розпорядження про списання коштів не надавала, будь яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів не вчиняла, тому 13.12.2018 року звернулась до відділення банку з вимогою заблокувати картки відкриті на її ім`я та повідомила службу безпеки банку про факт шахрайства з її картковим рахунком. 26.03.2019р. та 27.03.2019р. позивачем було отримано повідомлення від Банку, що 26.03.2019р. списання 14594,58 грн., 27.03.2019р. - зарахування 3092,32 грн. Покупку на 19250,00 грн. з картки * 1681 повністю оплачено. 09.04.2019 року позивач звернулася до Банку з письмовою заявою призначення та проведення службового розслідування за фактом шахрайських дій працівників Банку щодо несанкціонованого списання з її рахунку(картки) [NUMBER] коштів, яку було зблоковано ще у січні 2019р. Листом від 23.04.2019 року № 20.1.0.0.0/7-190409/1568 підтверджено факт підключення послуги «Миттєва розстрочка» на картковий рахунок [NUMBER] через використання моєї особистої інформації, яка була відомою Банку 07.07.2019 р. на телефонний номер позивача надійшло два СМС - повідомлення, згідно яких їй повідомлено, що Банком прийнято рішення на її користь та гроші у сумі 13940,50 грн та 5052,50 грн. зарахуються на картку протягом 24 годин. Таким чином, Банком було визнано, що без розпорядження позивача з її картковим рахунком були вчинені сторонніми особами шахрайські дії. Однак, впродовж січня - червня 2019 року з карткових рахунків [NUMBER] та [NUMBER] Банком здійснювалося списання коштів в рахунок погашення вищевказаних зобов`язань. Так, з карткового рахунку [NUMBER] було списано - 26.02.2019р. - 130,12 грн, 28.02.2019р. -2470,00 грн., всього -2600,12 грн.; з карткового рахунку [NUMBER] було списано - 26.04.2019р. - 65,38 грн., 04.05.2019р. - 80,38 грн., 05.05.2019р. - 50,00 грн., 23.05.2019р. - 622,70 грн., 18.06.2019р. - 25 грн., всього - 827,71грн. Разом з двох вищевказаних карткових рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості було списано Банком - 3427,83 грн. 09.08.2019р. позивачем на адресу Відповідача, було направлено Вимогу про повернення неправомірно списаних коштів, яку Відповідач отримав 14.08.2019, однак до теперішнього не повернув незаконно списані кошти на її рахунок. Відповіді на Вимогу також не задав, у зв`язку з цим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 30.09.2019 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначеного судове засідання на 30.10.2019 року, а також запропоновано сторонам надати до суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення на відзив на позовну заяву. 22.10.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що клієнт (позивач) повідомив стороннім (третім особам) інформацію, яка призвела до переказу коштів, що є порушенням нею умов договору (п.п. 1.1.2.1.2., 1.1.2.1.5., 1.1.2.1.12., 1.1.2.1.13., 1.1.2.1.14., 1.1.5.13., 2.1.1.5.1., 2.1.1.5.3., 2.1.1.7., 2.1.1.9.5. Умов та Правил надання банківських послуг), а запізніле повідомлення до банку про здійснення оскаржуваних транзакцій призводить до того, що ризик збитків від здійснення цих операцій та відповідальність за них повністю несе користувач (позивач). Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповіді на відзив на позовну заяву від позивача та його представника до суду не надходило. Ухвалою суду від 30.10.2019 року клопотання [PERSON] про витребування доказів - задоволено частково. витребувано з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»: - інформацію щодо виду, номеру, дати випуску та строку дії банківської картки, отриманої [PERSON] ; - оригінал кредитного договору, який би містив всі погодженні істотні умови для даного виду договорів підписаний [PERSON] , інформацію про встановлення кредитного ліміту на картку, а також відповідну інформацію щодо розміру відсоткової ставки, періоду нарахування відсотків, загальної суми нарахованих відсотків, ставки пені, періоду кредитування та нарахування відсотків, загальної суми нарахованої пені та комісії (за наявності); - виписку за рахунками, що були відкриті [PERSON] , в якій зазначити детальну інформацію щодо здійснених операцій за банківською карткою за період з дати відкриття рахунку по теперішній час; - відомості про результати проведеної перевірки службою безпеки Банку за заявою [PERSON] за фактом шахрайства з її картковим рахунком; - роздруківку повідомлень, що надсилалися АТ КБ «ПриватБанк» при підключенні сервісу «Миттєва розстрочка», а також докладну інформацію на який рахунок, у який саме спосіб, і коли була підключена вказана послуга; - роздруківки повідомлень на телефонний номер [PERSON] про зарахування коштів на її картку (з зазначенням номеру рахунку) від 07.07.2019 року о 20 год. 00 хв. та 20 год. 59 хв. В іншій частині клопотання - відмовлено. Призначено наступне судове засідання на 26.11.2019 року. Судове засідання, яке було призначено на 26.11.2019 року за заявою представника відповідача було відкладено на 16.12.2019 року. Судове засідання, яке було призначено на 16.12.2019 року було відкладено на 23.01.2020 року, у зв`язку з ненадходженням до суду від відповідача витребуваних ухвалою суду від 30.10.2019 року доказів по справі. 14.01.2020 року до суду від відповідача надійшли витребувані ухвалою суду від 30.10.2019 року докази по справі. 16.01.2020 року до суд від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів, в якій просила суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на її користь суму безпідставно списаних коштів у розмірі 3427,83 грн та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 531,31 грн. Крім обгрунтування позовних вимог що стосується стягнення безпідставно списаних коштів в розмірі 3427,83грн.. які були також викладені в позовній заяві, в уточненій позовній заяві позивач вказує, що через відмову Відповідача повернути на її рахунок незаконно зняті кошти, Відповідач має сплатити їй пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні», яка за її розрахунком, згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні» складає: сума заборгованості - 3427,83 грн.; борговий період - з 14.08.2019 р. по 16.01.2020 р.; вказаний відсоток - 0,1 % на день або 36,5% на рік від суми неналежного переказу. Розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] х [Ставка пені (%)] /100% /365 днів х [Кількість днів]: розрахунок пені - 3427,83 грн. х36,5% / 100% / 365 днів х 155 днів = 531,31 грн. Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 531,31 грн. Судове засідання, яке було призначено на 23.01.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 17.02.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 17.02.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 16.03.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 16.03.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 07.04.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 07.04.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 29.04.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 29.04.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 27.05.2020 року. Ухвалою суду від 27.05.2020 року викликано для надання пояснень представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у наступне судове засідання у цій справі, яке призначено на 23.06.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 23.06.2020 року було відкладено на 15.07.2020 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача. Судове засідання, яке було призначено на 15.07.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 21.09.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 21.09.2020 року було відкладено на 13.10.2020 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача. У сьогоднішнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, при подачі відзиву на позовну заяву, окрім іншого, просила розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на ім`я позивача у АТ КБ «Приватбанк» були відкриті карткові рахунки № [NUMBER] і додатковий рахунок договору за період 12.12.2018 р.- 13.12.2018 р., № [NUMBER] згідно угоди № SAMDNWFC00010047822 від 03.10.2014 року , № 5168742723446881, що підтверджується виписками по даним рахункам та листом Національного Банку України (а.с.18-20, 195-197). 13.12.2018 року на рахунок № [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 19250,00грн. та цього ж дня, 13.12.2018 року, з даного рахунку було здійснено переказ коштів в розмірі 19250,00грн. двома платежами: 13940,50грн. та 5052,50грн.(а.с.4). 13.12.2018 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з вимогою про блокування карток, відкритих на її ім`я. 16.01.2019р. [PERSON] було подано до Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення (а.с.7-8). 17.01.2019 року по даному факту Оріхівським відділенням поліції Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області розпочату кримінальне провадження № 120194080310000028 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.9). 26.03.2019р. та 27.03.2019р. позивачем було отримано повідомлення від Банку, що 26.03.2019р. списання 14594,58 грн., 27.03.2019р. - зарахування 3092,32 грн. Покупку на 19250,00 грн. з картки * 1681 повністю оплачено ( а.с.12). 30.03.2019 року [PERSON] звернулась з заявою до АТ КБ «Приватбанк» про проведення перевірки за фактом вчинення шахрайських дій працівниками банку у зв`язку з списання з її картки коштів (а.с.13). У листі АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-190409/1568 від 23.04.2019 року, заначено, що фахівцями АТ КБ «Приватбанк» було розглянуто звернення [PERSON] та надана відповідь, що 13.12.2018 року, використовуючи особисту інформацію [PERSON] , була підключена послуга «Миттєва розстрочка» на картковий рахунок [NUMBER] . Та вказано, що послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються виключно при умові володіння особистою інформацією клієнта ( а.с. 14). В липні 2019 р. Банком повернуто позивачу гроші у сумі 13940,50 грн та 5052,50 грн., що не заперечується позивачем в судовому засіданні. Разом з тим, згідно виписки з карткових рахунків позивача, наданих АТ КБ «Приватбанк», в рахунок погашення заборгованості з карткового рахунку позивача № [NUMBER] , 26.02.2019 р. було знято 130,12 грн, 28.02.2019 р. -2470,00 грн., всього -2600,12 грн., з карткового рахунку [NUMBER] було списано - 26.04.2019р. - 65,38 грн., 04.05.2019р. - 80,38 грн., 05.05.2019р. - 50,00 грн., 23.05.2019р. - 622,70 грн., 18.06.2019р. - 25 грн., всього - 827,71грн. (а.с. 64,65). Разом з двох вищевказаних карткових рахунків позивача в рахунок погашення заборгованості було списано Банком - 3427,83 грн. 09.08.2019 р. позивачем на адресу Відповідача, було направлено Вимогу про повернення неправомірно списаних коштів, яку Відповідач отримав 14.08.2019, однак банк до теперішнього не повернув незаконно списані кошти на її рахунок. 20.07.2020 р. [PERSON] звернулась до Національного банку України зі скаргою на незаконні дії працівників АТ «Приватбанк» щодо незаконного переказу грошових коштів. На її звернення Національний банк України 18.08.2020 року надав відповідь за № 14-0004/43416, в якій, окрім іншого, зазначено, що за картковим рахунком позивача № [NUMBER] були здійснені операції перерахування грошових коштів . Банк виконав доручення, так як операції проводились через особистий кабінет «Приват24», вони не є неналежними і були підтверджені. Також встановлено, що 13.12.2018 року за допомогою доступу до особистого кабінету позивача «Приват 24» було змінено пароль. Отже, вхід до особистого кабінету позивача «Приват24» було здійснено невідомою особою з використанням паролю в особистий кабінет «Приват 24». особа мала доступ до фінансового номеру телефону, отримувала смс для входу і підтвердження операцій в «Приват 24». У зв`язку із розголошенням конфіденційної інформації (реквізитів електронного платіжного пристрою; підтверджуючий код, який надійшов в смс повідомленні на номер фінансового номеру телефона; персональні дані та ін), виник несанкціонований доступ третіми особами до особистого кабінету позивача та подальших операцій з розрахунком. 10.12.2018 року позивачем була надана заявка на бокування картки. 26.03.2019 року за результатами повідомлення про шахрайські дії відносно рахунку позивача, договір «Миттєва розстрочка» було достроково закрито банком, комісія за проведеними списаннями повернута. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Позивач стверджує, що будь-яких письмових чи усних розпоряджень АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про списання її коштів із вищезазначених карткових рахунків вона банку не надавала, ніяких дій, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунків не вчиняла. Оскільки доказів розголошення позивачем її конфіденційної інформації, сприяння нею втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо оформлення договору «Миттєва розстрочка» не надано, позивач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій щодо списання з її картки коштів в розмірі 19250,00грн. за договором «Миттєва розстрочка», який було оформлено 13.12.2018 року, а тому безпідставно списані з позивача кошти в розмірі 3427,83 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідні висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладені у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 року у справі № 759/423/19 (провадження № 61-22666св19), постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) та постановах Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18). Щодо позовних вимог в частині стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне. Зазмістом пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої у разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Оскільки володілець банківського рахунку є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплату пені у розмірі трьох процентів вартості послуги за кожний день прострочення. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідача, щодо повернення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку позивача, що підлягає стягненню з відповідача, складає 531,31грн. , та розраховується наступним чином: 3427,83 грн. х 36,5% / 100% / 365 днів х 155 днів = 531,31 грн., де: сума заборгованості: 3427,83 грн., борговий період: з 14.08.2019р. по 16.01.2020р., вказаний відсоток: 0,1 % на день або 36,5% на рік від суми неналежного переказу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved