Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

26 березня 2012 року ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 27 листопада 2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1969/5/07130, згідно з якими позивач надав відповідачеві кредит в сумі 21 172,28 доларів США. Відповідач зобов'язався своєчасно повертати кредит та відсотки за ним у відповідності із графіком. Дотепер відповідач свої обов'язки виконує неналежно, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 014/1969/5/07130 від 27 листопада 2007 року в сумі 181 460 гривень 26 копійок (а.с. а.с. 4 - 7, 87 - 95). 14 вересня 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені у повному обсязі (а.с. 52 - 53). Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2014 року, було скасовано заочне рішення від 14 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] було ухвалено заочне рішення, а справу призначено до розгляду (а.с. 73). Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 96). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. 85 - 86). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 27 листопада 2007 року між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 21 172,28 доларів США, із сплатою відсотків 10,99 % річних, строком дії до 26 листопада 2014 року (а.с. а.с. 8 - 10). Того ж дня відповідач фактично отримав кредитні кошти. Дотепер відповідач не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, й у нього перед позивачем утворилася заборгованість станом на 15 лютого 2012 року в сумі 22 716,61 доларів США, що по курсу НБУ станом на 07 березня 2012 року еквівалентно 181 460 гривень 26 копійок, з урахуванням відсотків та пені, відповідно до доданих позивачем розрахунків, а саме: - залишок заборгованості за кредитом - 15 342,57 доларів США, що в еквіваленті складає 122 556 гривень 44 копійки; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 266,70 доларів США, що в еквіваленті складає 26 094 гривні 39 копійок; - пеня за прострочення кредиту - 2 529,13 доларів США, що в еквіваленті складає 20 202 гривні 69 копійок; - пеня за прострочення відсотків 1 578,21 доларів США, що в еквіваленті складає 12 606 гривень 74 копійки. 30 грудня 2013 року були зареєстровані зміни найменування до установчих документів з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «ФІДОБАНК» (а.с. а.с. 87 - 95). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року, а також кредитним договором № 014/1969/5/07130 від 27 листопада 2007 року. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер не виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми. Зважаючи на те, що [PERSON] не виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про стягнення кредитних коштів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно частково задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість, яка утворилася станом на 15 лютого 2012 року за укладеним кредитним договором № 014/1969/5/07130 від 27 листопада 2007 року в сумі 181 460 гривень 26 копійок, з урахуванням відсотків та пені. Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» також слід стягнути судовий збір в сумі 1 814 гривень 60 копійок. У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, який сплачувався за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 107 гривень 30 копійок необхідно відмовити, оскільки ухвалою суду від 12 квітня 2012 року ПАТ «Ерсте Банк» було відмовлено у задоволенні цієї заяви (а. с. 38).

Outcome: partial