Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

25 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] .На\~обґрунтування своїх\~вимог позивач\~зазначила,\~що є\~власницею вищезазначеного\~будинку.\~За вказаною\~адресою зареєстрована,\~однак не\~проживає понад\~рік (з\~2018\~року)\~бувша дружина\~її сина\~ [PERSON] \~ [PERSON] ,\~яка житлом\~не користується,\~власних речей\~там не\~зберігає,\~обов`язки\~по утриманню\~житла не\~здійснює,\~комунальні послуги\~не сплачує,\~однак в\~добровільному порядку\~з реєстрації\~не знімається,\~чим перешкоджає\~позивачці вільно\~здійснювати своє\~право власності\~щодо житла,а тому [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом. Ухвалою суду від 26 січня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення\~позивачки,\~дослідивши матеріали\~справи суд\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування будинку від 14.03.1990 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За вказаною адресою зареєстрована, однак не проживає понад рік (з 2018 року) бувша дружина її сина [PERSON] відповідач [PERSON] , [INFO] , витрати на утримання будинку не несе, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, порушуючи тим самим права позивачки. Дані обставини об`єктивно підтверджуються: копією довідки Чорноострівської селищної ради Хмельницького району від 27.08.2020 року № 697, копією акту № 19 обстеження житлово-побутових умов від 27.08.2020 року, копією довідки Чорноострівської селищної ради Хмельницького району від 14.02.2019 року № 244, копією паспорта позивача [NUMBER] , поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що відповідачка дійсно не проживає в будинку [ADDRESS] з 208 року, особистих речей в будинку не має. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. В силу ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Статтями 72, 108 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення судом, не проживає без поважних причин понад один рік в будинку [ADDRESS] , суд вважає за необхідне визнати останню такою, що втратила право на користування вказаним будинком.

Outcome: approved