Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

24 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації та Волинської обласної державної адміністрації, про визнання протиправними та скасування рішень. В позовній заяві покликається на ту обставину, що він є членом релігійної організації «Свято-Різдво-Богородична громада Української православної церкви», яка діяла у с.Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області, що стверджується протоколом парафіяльних зборів. Нещодавно він дізнався про те, що керівником зазначеної юридичної особи є інша особа - [PERSON] з 26.03.2019 року, згідно рішення Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації №11961070008000806 від 27.03.2019 року. Зазначена інформація стала відомою позивачу після отримання Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань. Окрім того, як слідує з зазначеного витягу, 27.03.2019 року відповідачем проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - зміна повного найменування згідно рішення 1196)050007000806. Із засобів масової інформації додатково стало відомо, що 26 березня 2019 року Волинською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №160, яким прийнято рішення зареєструвати зміни до статуту «Свято-Різдво-Богородична релігійна громада Української православної церкви» с.Сусваль Володимир-Волинського району» у новій редакції за новою назвою Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородична Православної церкви України села Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області». Саме із засобів масової інформації позивачем отримано текст вказаного розпорядження. На підставі зазначеного розпорядження відповідачем й проведено державну реєстрацію відповідних змін до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, змінено повне та скорочене найменування релігійної громади на Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородична Православної церкви України села Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області». Позивач наголошує на тому, що оригінали документів, необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації (громади) відповідно до положень як Закону про свободу совісті, так і Стандарту, існують виключно в одному примірнику та знаходяться у володінні та розпорядженні виключно у керівника «Свято-Різдво-Богородичної громади Української Православної Церкви» [PERSON] . Останній, в свою чергу, із заявами про державну реєстрацію не звертався. Таким чином, зазначені вище документи не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту «Свято-Різдво-Богородичної громади Української Православної Церкви» у с. Сусваль Володимир-Волинського району. Всупереч наведеним позивачем правовим нормам, відповідачем задля реєстрації нової редакції статуту релігійної організації (громади) не було та не могло бути отримано від заявників оригіналу статуту чинного на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригіналу свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося). З урахуванням зазначеного вище, розпорядження №160 від 26.03.2019 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» є протиправним та таким, що прийнято всупереч порядку, визначеному чинним законодавством України, а отже - потребує скасування. У такому випадку та враховуючи, що рішення від 27.03.2019 №11961050007000806 та №11961070008000805 були прийняті на підставі протиправного розпорядження відповідача №160 від 26.03.2019, підлягає задоволенню й позовна вимога про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 27.03.2019 №11961050007000806 та №11961070008000805. Відповідно ж до пункту 2.1 Статуту Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української православної церкви органами парафіяльного управління є: Парафіяльні збори, очолювані настоятелем. З огляду на зазначене та враховуючи протиправність розпорядження відповідача №1603 від 26.03.2019, а також відсутність будь-яких рішень органів парафіяльного управління Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української православної церкви про зміну керівника (голови Парафіяльної ради), Позивач зазначає, що останнім, як керівником Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української Православної Церкви, жодних довіреностей від імені релігійної громади як юридичної особи на подання державному реєстратору відповідного пакету документів щодо зміни керівника не надавалося. Про прийняте рішення позивач жодним чином поінформований не був, а про такі факти дізнався виключно з публічно доступних джерел. З урахуванням того, що Позивачем жодних довіреностей від імені релігійної громади як юридичної особи на подання державному реєстратору відповідного пакету документів щодо зміни керівника не надавалося, а також відсутність будь-яких рішень органів парафіяльного управління Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української православної церкви про зміну керівника (голови Парафіяльної ради), відповідачем не було отримано та не могло бути отримано вичерпний перелік документів, що необхідні для державної реєстрації зміни керівника та інших змін релігійної громади як юридичної особи. З огляду на зазначене, вважає, що рішення відповідача від 27.03.2019 №11961050007000806 та №11961070008000805 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, є протиправними та такими, що були прийняті на підставі недійсних документів, а отже - прийняті всупереч порядку державної реєстрації, встановленому чинним законодавством України та потребує скасування. Просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Волинської обласної державної адміністрації №160 від 26.03.2019 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» у частині реєстрації статуту «Свято-Різдво-Богородична релігійна громада Української православної церкви» с.Сусваль Володимир-Волинського району» у новій редакції за новою назвою Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво- Богородична Православної церкви України села Сусваль Володимир-Волинського району Волинської області» (п.9). Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни №11961070008000806 від 27.03.2019 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів». Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни №11961050007000806 від 27.03.2019 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування) та вирішити питання про судові витрати. Одночасно з пред`явленням даного позову позивачем подано заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення заборони на використання культової споруди - Церкви Різдва Богородиці у с. Сусваль (Жовтневе) Володимир-Волинського району Волинської області будь-якими особами та у будь-який спосіб. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2020 року в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення його позову до Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації та Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень - відмовлено. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 16 березня 2020 року відповідач - Волинська ОДА подало до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , заперечує проти задоволення позову за його безпідставністю. 23 березня 2020 року відповідач Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА подало до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , заперечує проти задоволення позову за його безпідставністю. Ухвалою суду у справі від 22 квітня 2020 року за клопотанням позивача витребувано докази. 26 травня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито. 30 червня 2020 року до суду надійшла заява Релігійної організації Релігійна громада Свято-Різдво-Богородничної Православної Церкви України села Сусваль Володимир-Волинського району Волинської області, про залучення їх в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, яка ухвалою суду від 30 червня 2020 року була задоволена. 24 липня 2020 року до суду надійшла заява [PERSON] про залучення його третьою особою на стороні позивача, яка в подальшому була відкликана. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Після дачі пояснень для участі у розгляді справи повторно не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Волинської ОДА Міщук І.Ю. позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у відзиві. Після дачі пояснень подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА Захарченко Е.Р. позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у відзиві. Представник третьої особи на стороні відповідачів [PERSON] позов не визнала, заперечує проти його задоволення за безпідставністю вимог, вважає дії відповідачів законними. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідка, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5,6 вказаної норми Закону визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. В Україні усі правовідносини, пов`язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України, яке складається із Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та інших законодавчих актів України, виданих відповідно до нього. Згідно ст.1 цього Закону, його завданнями є: гарантування права на свободу совісті громадянам України та здійснення цього права; забезпечення відповідно до Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та норм міжнародного права, визнаних Україною, соціальної справедливості, рівності, захисту прав і законних інтересів громадян незалежно від ставлення до релігії; визначення обов`язків держави щодо релігійних організацій; визначення обов`язків релігійних організацій перед державою і суспільством; подолання негативних наслідків державної політики щодо релігії і церкви; гарантування сприятливих умов для розвитку суспільної моралі і гуманізму, громадянської злагоди і співробітництва людей незалежно від їх світогляду чи віровизнання. Частинами 1 та 2 статті 7 цього Закону передбачено, що релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями). Згідно положень ст.8 Закону, релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні громади» статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях. Згідно ч.1 ст.14 цього Закону, для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Згідно ст.9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14 червня 2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» нагадує, що в той час, як свобода віросповідання - це, перш за все, особиста справа кожного, вона також означає, серед іншого, свободу «сповідувати релігію» самому або в об`єднанні з іншими, публічно та в колі тих, хто поділяє цю віру. Оскільки релігійні громади традиційно існують у вигляді організованих структур, ст.9 має тлумачитися в світлі статті 11 Конвенції, яка захищає об`єднання від невиправданого втручання з боку держави. З цієї точки зору право віруючих на свободу віросповідання, яке включає право кожного сповідувати релігію разом з іншими, передбачає очікування, що віруючі матимуть змогу вільно об`єднуватися без жодного свавільного втручання з боку держави. Будь-які повноваження держави оцінювати легітимність релігійних поглядів є несумісними з її обов`язком, визначеним у практиці Суду, бути нейтральною та безсторонньою. Судом встановлено, що [PERSON] є членом релігійної організації «Свято-Різдво-Богородична громада Української православної церкви», яка діяла у с.Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області, що стверджується протоколом парафіяльних зборів. 26 березня 2019 року Волинською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №160, яким прийнято рішення зареєструвати зміни до статуту «Свято-Різдво-Богородична релігійна громада Української православної церкви» с.Сусваль Володимир-Волинського району» у новій редакції за новою назвою Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородична Православної церкви України села Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області». Керівником зазначеної юридичної особи є [PERSON] з 26.03.2019 року, згідно рішення Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації №11961070008000806 від 27.03.2019 року. Згідно пункту 1 Розділу 1 нового Статуту, затвердженого керуючим Володимир-Волинською єпархією ПЦУ єпископом Володимир-Волинським і Турійським Матфеєм (Шевчуком), релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородична Православної Церкви України села Сусваль Володимир-Волинського району Волинської області» є первинною ланкою Православної Церкви України (ПЦУ) і безпосередньо входить до складу Володимир-Волинської єпархії Православної Церкви України. Вказаний статут зареєстровано розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 26 березня 2019 року №160 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції». Позивач наголошує на тому, що оригінали документів, необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації (громади) відповідно до положень як Закону про свободу совісті, так і Стандарту, існують виключно в одному примірнику та знаходяться у володінні та розпорядженні виключно у керівника «Свято-Різдво-Богородичної громади Української Православної Церкви» [PERSON] . Останній, в свою чергу, із заявами про державну реєстрацію не звертався. Таким чином, зазначені вище документи не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту «Свято-Різдво-Богородичної громади Української Православної Церкви» у с. Сусваль Володимир-Волинського району. Всупереч наведеним позивачем правовим нормам, відповідачем задля реєстрації нової редакції статуту релігійної організації (громади) не було та не могло бути отримано від заявників оригіналу статуту чинного на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригіналу свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося). Відповідно ж до пункту 2.1 Статуту Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української православної церкви органами парафіяльного управління є: Парафіяльні збори, очолювані настоятелем. 17.01.2019 року за № 2673-VIII прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи» (набрав чинності з 31.01.2019), яким визначено чіткий механізм реалізації конституційного права релігійних організацій на вільну зміну канонічного підпорядкування будь-яким релігійним центрам (управлінням), які діють в Україні та за її межами. Пунктами 2 та 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.01.2019 року № 2673-VIII передбачено: «2. Установити, що у разі прийняття рішення щодо зміни своєї підлеглості релігійна організація повідомляє про таке рішення центральний орган виконавчої влади, що реалізує Державну політику у сфері релігії, або обласні, Київську, Севастопольську міські*. /державні адміністрації,-а в Автономній Республіці Крим - Раду міністрів Автономної Республіки Крим, які забезпечують оприлюднення цього рішення на своєму офіційному веб-сайті. 3. Статути (положення) релігійних організацій мають бути приведені у відповідність із цим Законом упродовж одного року з дня набрання ним чинності. До приведення статутів (положень) у відповідність із цим Законом релігійні організації керуються положеннями діючих статутів (положень) у частині, що не суперечить цьому Закону.». Зміна юрисдикційного підпорядкування релігійних організацій відповідає як міжнародним нормативно-правовим актам, так і законодавству України й базується на нормах частини першої статті 3, а також частин третьої - восьмої статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». В них, зокрема, йдеться про те, що держава визнає право громадянина мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором, а також право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким релігійним центрам (управлінням), які діють в Україні та за її межами, і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Загальні збори мають право приймати рішення з усіх питань діяльності відповідної релігійної організації, в тому числі й тих, що належать до компетенції інших органів управління (відповідно до вимог статті 98 Цивільного кодексу України). Отже, ніхто (включно із священнослужителем чи органами управління громади) не може позбавити загальні збори права прийняти рішення щодо зміни підлеглості. Загальні збори релігійної громади можуть бути скликані членами цієї громади, які бажають змінити її канонічне підпорядкування відповідно до частин другої та третьої статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Водночас згідно з частиною 8 статті 8 зазначеного вище Закону частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Відповідно до частин 4-6 статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Позивач у позовній заяві просить суд задовільнити три вимоги, а саме: визнати протиправними та скасувати наступні рішення відповідачів: 1) розпорядження голови облдержадміністрації від 26.03.2019 № 160 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» в частині реєстрації статуту «Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української православної церкви села Сусваль Володимир-Волцйського району» у новій редакції за новою назвою Релігійна організація «Релігійна громада Свято- Різдво-Богородична Православної церкви України села Сусваль Володимир- Волинського району Волинської області»; 2) рішення управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації від 27.03.2019 року № 11961070008000806 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів)»; 3) рішення управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації від 27.03.2019 року № 11961050007000806 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування)». При цьому, позивач у позовній заяві посилається на недотримання відповідачами ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вказує що оригінали документів, необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації (громади) відповідно до положень, як Закону про свободу совісті, так і Стандарту, існують виключно в одному примірнику та знаходяться у володінні та розпорядженні виключно у керівника «Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української Православної Церкви» Гнатюка Б. М., який із заявами про державну реєстрацію не звертався. Таким чином, зазначені вище документи не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту «Свято-Різдво-Богородичної релігійної громади Української Православної Церкви» у с. Сусваль Володимир- Волинського району». Дану обставину підтвердив допитаний в якості свідка [PERSON] . Проте зазначене вище не відповідає дійсності, оскільки при виданні розпорядження голови облдержадміністрації від 26.03.2019 № 160 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» облдержадміністрація керувалася статтями 8 та 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» і цілком їх дотрималася. Безпідставним є посилання позивача на Стандарт надання адміністративної послуги з реєстрації статуту (положення) релігійної організації та змін до нього, затверджений Наказом Міністерства культури України від 18.04.2012 № 366, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2012 року за № 1415/21727, оскільки згідно з пунктом 1.2 зазначеного вище Стандарту адміністративним органом, що надає послугу, вказано Міністерство культури України. Тобто зазначений вище наказ стосується виключно вчинення адміністративних послуг, які надаються Міністерством культури України, а не іншими державними органами. Згідно із частинами 3 та 4 статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються: 1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади; 2) статут (положення) релігійної громади в новій редакції. До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються: 1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів; 2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося). Так, в облдержадміністрацію разом із заявою уповноваженого Москвича М. М. від 22.03.2019 року (вхідний в облдержадміністрацію від 25.03.2019 року за № 2788/55/1-19) подано: 1) статут Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво- Богородична Православної Церкви України села Сусваль Володимйр- Волинського району Волинської області» у новій редакції (ухвалений парафіяльними зборами 20.03.2019 та затверджений керуючим Володимир-Волинською єпархією ПЦУ Єпископом Володимир-Волинським і Турійським Матфеєм); 2) протокол від 20.03.2019 року № 2 загальних зборів «Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичної Української Православної Церкви» с. Сусваль Володимир-Волинського району з додатком - списком членів загальних зборів; 3) копію статуту релігійної організації «Свято-Різдво-Богородична релігійна громада Української Православної Церкви» с. Сусваль Володимир- Волинського району в новій редакції, ухваленого загальними (парафіяльними) зборами віруючих громадян 20.09.2017, протокол № 1, затвердженого керуючим Володимир-Волинською єпархією УПЦ митрополитом Володимир- Волинським і Ковельським 20 вересня 2017 року; 4) протокол від 20.09.2017 року.№ 1 парафіяльних зборів релігійної організації «Свято-Різдво-Богородична релігійна громада Української Православної Церкви» с. Сусваль Володимир-Волинського району, затверджений керуючим Володимир-Волинською єпархією УПЦ митрополитом Володимир-Волинським і Ковельським 20 вересня 2017 року; 5) копію свідоцтва № 40 про реєстрацію статуту релігійної громади від 24 грудня 1991 року № 266. Дана обставина стверджується оглянутою судом реєстраційною справою №1_196_000806_78. Щодо проведення державної реєстрації управлінням культури, релігій та національностей облдержадміністрації дій від 27.03.2019 року № 11961070008000806 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів)» та від 27.03.2019 року № 11961050007000806 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування)», судом встановлено наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи» внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме: п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону доповнено ще одним суб`єктом державної реєстрації - «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій». Пунктом 2 розпорядження голови облдержадміністрації від 26.03.2019 № 160 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» передбачено: «2. Управлінню культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації у встановленому порядку оформити і видати реєстраційні документи заявникам». Розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.02.2019 року № 95 затверджено в новій редакції Положення про управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації. Підпунктами 12 та 13 пункту 6 зазначеного вище Положення передбачено, що основними завданнями управління відповідно до покладених на нього повноважень у галузі культури, з питань релігій та національностей є: «12) розгляд поданих на реєстрацію статутів (положень) релігійних громад, а також змін і доповнень до них; організація роботи з подання висновків щодо доцільності реєстрації статутів (положень), змін і доповнень до них; 13) від імені обласної державної адміністрації здійснює державну реєстрацію релігійних організацій зі статусом юридичної особи та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». . Тому реєстраційні дії від 27.03.2019 року № 11961070008000806 та від 27.03.2019 року № 11961050007000806 вчиняла працівник управління культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації [PERSON] , яка має права державного реєстратора в установленому законом порядку. Державним реєстратором при вчиненні зазначених вище реєстраційних дій цілком додержано вимоги частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо перевірки на відповідність чинному законодавству пакету документів, що подаються заявником для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи. Усі дії, вчинені державним реєстратором, відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.02.2019 року № 95 затверджено в новій редакції Положення про управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації. Підпунктами 12 та 13 пункту 6 зазначеного вище Положення передбачено, що основними завданнями управління відповідно до покладених на нього повноважень у галузі культури, з питань релігій та національностей є, зокрема: «12) розгляд поданих на реєстрацію статутів (положень) релігійних громад, а також змін і доповнень до них; організація роботи з подання висновків щодо доцільності реєстрації статутів (положень), змін і доповнень до них; 13) від імені обласної державної адміністрації здійснює державну реєстрацію релігійних організацій зі статусом юридичної особи та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Щодо проведення державної реєстрації та вчинення реєстраційних дій (27.03.2019 p., № дій 11961070008000806 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та № 11961050007000806 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи») управлінням культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації, суд виходить з наступного. 17.01.2019 прийнято Закон України № 2673-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи», зокрема внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме: п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону доповнено ще одним суб`єктом державної реєстрації - «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій». Пунктом 2 розпорядження голови Волинської облдержадміністрації від 26.02.2019 р. № 160 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» передбачено: «2. Управлінню культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації у встановленому порядку оформити і видати реєстраційні документи заявникам». Реєстраційні дії № 11961070008000806 та № 11961050007000806 від 27.03.2019 року здійснював працівник управління культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації [PERSON] , на яку покладені функції державного реєстратора юридичних осіб-релігійних організацій. Державним реєстратором при вчиненні усіх зазначених вище реєстраційних дій повністю додержано вимоги частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо перевірки на відповідність поданого заявником пакету документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі, змін до установчих документів юридичної особи. Таким чином, позивачем не доведено порушення його прав діями відповідачів, вказаними у позовних вимогах, а тому в задоволенні його позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.9, 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.19, 35 Конституції України, ст.ст.1, 7, 8, 12, 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», ст.ст. ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»,

Outcome: dismissed