Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

26.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути аліменти з громадянина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно на користь [PERSON] , [INFO] на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] року трирічного віку. На підтвердження позовних вимог представник позивача: адвокат Кушнеренко Т. В. (діє згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 13.03.2019 року №52-2019 року, довіреність від 30.03.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 497 від 11.10.2010 року) вказала, що позивач з відповідачем перебуває у шлюбі з 12.11.2016 року, який був зареєстрований Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у херсонській області, про що складено актовий запис № 57. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2019 року подружжя проживає окремо, а в квітні-місяці 2019 року позивач звернулася до Каланчацького районного суду Херсонської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Матеріальну допомогу на утримання її та дитини відповідач не надає. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача: адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задоволити їх з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 08.05.2019 року через канцелярію Каланчацького районного суду Херсонської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.11.2016 року, який був зареєстрований Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено актовий запис № 57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2017 року, [INFO] року в смт. Каланчак Херсонської області народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , а матірю [PERSON] . Позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою, до досягнення нею 3-річного віку. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матірю. Статтею 75СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Стаття 85СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобовязань не має, оскільки вказане не заперечив. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Також, суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно . Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач подала позов 26.03.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 26.03.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved