overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилалася на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язок надавати кошти на утримання сина [PERSON], [INFO]; просила постановити рішення за яким стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, до повноліття дитини, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги позову (а.с.12-13). Відповідач письмово звернувся до суду з заявою про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.15-18). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Карбівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с.5). Відповідно до довідки КП «Гайсинської житлово-експлуатаційної контри» № 1023 від 19.11.2014 року дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.7). Сторони не надали суду доказів про свої доходи. Спірні правовідносини регулюються : - ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 СК України, відповідно до яких: батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. За умови визнання відповідачем вимог позову, з урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та за відсутності відомостей про розмір доходів відповідача, стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 150 грн., які є менші гранично визначених законом (а.с.8). На підставі викладеного ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 п.1 ч.1ст.367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що їй згідно договору купівлі-продажу від 20.02.2003 року на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS], загальною площею в 43,3 кв.м., житловою - 26,7 кв.м. на земельній ділянці площею в 0,0754 га, у тому числі з господарським спорудами: деревино-каркасною обкладено цеглою л/кухнею «Б», цегловими: сараєм «В», вбиральнею «Г», сараєм «Д», лазнею «Е» та водо колонкою «І», змощенням «П», парканами №1,2. У договорі купівлі-продажу від 20.02.2003 року де знаходиться будівля та земельна ділянка, вулиця «[ADDRESS]», замість вірної назви «[ADDRESS]». При зверненні до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, їй було відмовлено, у зв'язку із розбіжностями у назві вулиць. Тому вона змушена була звернутись до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. У судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги підтримуює та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності [ADDRESS], зокрема житлового будинку «А-1», загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., з господарськими спорудами: деревино-каркасною обкладену цеглою л/кухнею «Б», цегловими: сараєм «В», вбиральнею «Г», сараєм «Д», лазнею «Е» та водоколонкою «І», замощенням «П», парканами №1,2, земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 754 кв.м., по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2003 року, а.с. 8. Рішенням Криворізької міської ради від 24.12.2008 року №2920 про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста, назва вулиці пишеться [PERSON], а.с. 12. Рішенням від 25.09.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно заявниці відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю вулиці під назвою [PERSON], а.с. 20. Разом з тим, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, адреса земельної ділянки, належної заявниці, вказана [ADDRESS], а.с.11. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, судом також можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених в ч.1 ст. 256 цього Кодексу, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника про встановлення факту є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.07.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 2003 року народження, яка проживає разом із позивачкою. Сімейні відносини між сторонами припинені в травні 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участь у її вихованні не приймає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви про розгляд у їх відсутності. Позивачка уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.07.2002 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 20 липня 2008 року та [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1987 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, зловживання відповідачем спиртними напоями на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 12.12.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1987 року (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства та зловживання відповідачем спиртними напоями. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 157. Свої вимоги мотивує тим, що 10.08.2013 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на виховання її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. [PERSON] не згоден розривати шлюб в органах РАЦС, тому вона змушена звернутися до суду. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, тобто - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої доньки позивачки, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.05.2006 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, ведення справ і виховання дітей. З цих причин між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, що негативно впливає на її здоров'я та здоров'я неповнолітніх дітей. Однією сім'єю вони не проживають 5 місяців. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте, від неї надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, проте, від нього надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутність, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с. 6,7). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, ведення справ і виховання дітей. З цих причин між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, що негативно впливає на її здоров'я та здоров'я неповнолітніх дітей. Однією сім'єю вони не проживають 5 місяців. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу вважає неможливим. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112, СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час відповідач мешкає окремо, шлюб між ними вже розірваний, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі з 19.03.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи був сповіщений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дітей, про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила і остаточно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.11.2010р.. [INFO] року у них народився син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.03.2002р.). [INFO] року у них народився син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.11.2008р.). Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 24.11.2014 року і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

24.11.2014 року Деснянська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком, . Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження Ізмайлівського відділу РАЦС, управління РАСЦ м. Москви №2201 від 04.07.2006 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], відомості про батька в свідоцтві про народження відсутні. (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] від 26.07.2013 року, малолітня [PERSON] мешкає [ADDRESS] разом з бабусею, сестрою та тіткою, мати дитини зі слів бабусі мешкає за межами України з 2010 року, з дитиною не спілкується. Відповідно до інформації Чернігівської загальноосвітньої школи №6, [PERSON] навчається в 7-А класі, була зарахована до школи в 3-А клас з 23.02.2011 року, прибула із м. Москви, мати дівчинки [PERSON] у вихованні дитини участі не приймає, матеріально не забезпечує, класний керівник маму жодного разу не бачила, про дитину піклується бабуся та тітка, підтримують тісний контакт зі школою. (а.с. 14). Відповідно до ст. 150 ч.2, Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Деснянська районна у м. Чернігові рада своїм висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 27.12. 2014 року за № 194, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається, не цікавиться станом її здоров'я, фактично усунулась від виконання своїх обов'язків, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON].

Outcome: approved