Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

24 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.02.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим допустив заборгованість на загальну суму 30017,93 грн., з них: 3103,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22009,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3000 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1405,62 грн. (процентна складова). Тому позивач, як правонаступник ЗАТ КБ «Приватбанк», просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.25/. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає частково. Просив застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею /а.с.47/. Тому справа розглянута у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.02.2007 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.23/. Таким чином, [PERSON] уклав ЗАТ КБ «Приватбанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «Приватбанк») кредитний договір №б/н від 11.02.2007 року, за яким отримав кредит в сумі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.54/. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг 03.03.2007 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн., а 04.10.2007 року розмір встановленого кредитного ліміту збільшено до 3200 грн. /а.с.34/. Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов'язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.15/. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову /а.с.15/. Крім того, за несвоєчасне погашення заборгованості тарифами, які є невід'ємною частиною договору, передбачено нарахування пені, а саме: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам на 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. /а.с.11/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 30 вересня 2016 року заборгованість по кредитному договору склала 30017,93 грн., з них: 3103,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22009,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3000 грн. - пеня, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1405,62 грн. (процентна складова) /а.с.30-33/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконав зобов'язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафом підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд прийшов до наступного висновку. Відповідач подав письмову заяву про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені /а.с.47/. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Оскільки кредитним договором не встановлена збільшена позовна давність, то правовідносини за зазначеним договором в частині позовних вимог про стягнення пені регулюються, виходячи із спеціальної позовної давності, тривалість якої відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України складає один рік. Позивачем нарахована пеня, починаючи з 01.04.2014 року /а.с.30-33/. При цьому, останній платіж по погашенню заборгованості в сумі 300 грн. відповідачем було здійснено 07.03.2014 року, що підтверджує вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання ним боргу. Разом з тим, позивач направив позовну заяву до суду 13.11.2016 року, про що свідчить відмітка на конверті /а.с.25а/. Тому до позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею слід застосувати позовну давність та задовольнити їх частково - в межах річного строку позовної давності (починаючи з 13.11.2015 року), що складає 1100 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача складає 28117,93 грн., з них: 3103,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22009,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1100 грн. - пеня; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1405,62 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial