Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

26.08.2021 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований Нижньояблунською сільською радою Турківського району Львівської області 13.08.1998, актовий запис № 17. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі в них народилося четверо дітей, які є повнолітніми. Останні два роки припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Позивач перебуває у відносинах з іншою жінкою. Просить шлюб між ними розірвати, судові витрати залишає за собою. Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 23.11.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 13.08.1998 Нижньояблунською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. , про що складено відповідний актовий запис за №17, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2021. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить його інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сторони не мають неповнолітніх дітей, не виявили бажання примиритись і зберегти сім`ю, зокрема позивач наполягав на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved