Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

24 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до опікуна повнолітньої [PERSON] - [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки у розмірі ? частини усіх видів його доходу, щомісячно та безстроково, починаючи стягнення з 26 червня 2015 року. Зазначає, що на даний час змінився його матеріальний стан, він не працює та не отримує заробітну плату, а лише пенсію, розмір якої значно менший від сукупного доходу відповідачів. Зазначає, що має незадовільний стан здоров'я, а розмір пенсії, яку він отримує є недостатнім для забезпечення власних потреб. Просить суд постановити рішення, яким стягувати на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму, щомісячно та безстроково. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, в обґрунтування своїх вимог надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. В своїх запереченнях посилалась на те, що дійсно на утримання повнолітньої доньки [PERSON] сплачує аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходу, щомісячно. Вказує, що позивач не має інших дітей, батьків чи інших родичів, які потребують сторонньої допомоги. Вказує на те, що донька за станом свого здоров'я є інвалідом, недієздатна, тому не може працювати та забезпечити себе матеріально, а витрати на лікування, яке донька отримує щомісячно, значні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Ст. 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Судом встановлено, що згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2015 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатної повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, щомісячно та безстроково, починаючи стягнення з 26.06.2015 року (а.с.8). Як вбачається з наданої суду копії трудової книжки, [PERSON] 02 лютого 2016 року звільнився з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.9). З наданих позивачем довідок УПФУ у м. Сумах від 16 липня 2015 року та 21 березня 2016 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії вбачається, що позивачу [PERSON] призначено пенсію у розмірі 2 329,32 грн. починаючи з жовтня 2014 року (а.с.10-11), з жовтня 2015 року з пенсії [PERSON] вираховуються аліменти у розмірі ? частини. Відповідач [PERSON] надала суду довідку про те, що вона отримує пенсію у розмірі 1606,84 грн. та довідку про розмір пенсії повнолітньої [PERSON], що складає 1104,00 грн. З наданих суду доказів вбачається, що сукупний дохід відповідачів становить 2710,84 грн. Як вбачається з наданих доказів та пояснень сторін, позивач [PERSON] не досяг загального пенсійного віку, отримує пенсію за віком на пільгових умовах. В своєму позові [PERSON] посилається на те, що має похилий вік (станом на 03 квітня 2016 року виповнилось 57 років) (а.с.7) та незадовільний стан здоров'я, що не дозволяють йому працевлаштуватися та отримувати додатковий дохід. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач не має на утриманні інших осіб.. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних сина, дочку, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Під потребою матеріальної допомоги розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги - пенсій та допомог у зв'язку з інвалідністю. Конкретний розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина визначається судом з врахуванням обставин, передбачених ст. 200 СК України. До таких обставин відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення Як встановлено судом, повнолітня [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства безтерміново,перебуває під наглядом психіатра, є непрацездатною, тобто отримати професію та працевлаштуватися не може у зв'язку зі своїм фізичним та психічним станом. [PERSON], крім психіатра, також перебуває на «Д» обліку у лікарів - ортопеда, невропатолога і терапевта. Вона потребує постійної медичної допомоги, а також стороннього догляду, щодня приймає ліки, які [PERSON] купує за власні кошти. Всі вищевказані обставини встановлені рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2015 року, і не потребують доказування. Під час вирішення питання про призначення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини чи зміну його розміру суд повинен встановити наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Батьки не будуть зобов'язані утримувати повнолітню дитину, якщо вони самі є непрацездатними та потребують допомоги або якщо їхній заробіток не дозволяє їм здійснювати утримання. Однак позивачем [PERSON] не надано будь-яких доказів того, що він за станом здоров'я матеріальним становищем не може сплачувати аліменти, розмір яких визначено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, твердження відповідача, що він за станом здоров'я не може сплачувати визначений розмір аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки він є працездатною особою, стан його здоров'я не визнано незадовільним, і це не звільняє його від обов'язку утримувати повнолітню непрацездатну доньку. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо суттєвого погіршення його матеріального становища, вбачається, що звільнення з роботи відбулось за власним бажанням позивача. Не надано позивачем і будь-яких доказів погіршення стану його здоров'я. Позивач отримує пенсію, тому той факт, що позивач не бажає сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не є підставою для зменшення їх розміру. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси непрацездатної повнолітньої доньки, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки згідно рішення суду від 23 липня 2015 року не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним як підстава зменшення розміру аліментів, не підтверджені доказами, і не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 192, 198-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed