Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

24 грудня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ) «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 13 березня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HAXRRX14030003, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 5998 грн, а остання взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки до 12 березня 2009 року. [INFO] позичальник, [PERSON] , померла. Про смерть [PERSON] . Банку відомо не було. Згідно відповіді Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 28 квітня 2020 року № 1378/02-14 спадкова справа № 375/2020 заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за кредитними зобов`язаннями спадкодавця заборгованість, яка станом на 19 вересня 2008 року складає 8382,32 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву на позов не скористався. Враховуючи вимог ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено та не заперечується сторонами, що 13 березня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HAXRRX14030003, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 5998 грн, а остання взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки до 12 березня 2009 року (а.с. 15). 19 вересня 2008 року позичальник, [PERSON] , померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Згідно відповіді Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 28 квітня 2020 року № 1378/02-14 спадкова справа № 375/2020 заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 33). З наданих позивачем документів (копії паспорту [PERSON] та [PERSON] ) вбачається, що відповідач проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою (а.с. 23-27). Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст. 1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника - спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку ст. 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені ст. 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Договором кредиту встановлено кінцевий строк виконання зобов`язання - 12 березня 2009 року, а отже строк, встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України розпочався 13 березня 2009 року року та сплинув 13 березня 2010 року. 27 квітня 2020 року Банк звернувся до нотаріальної контори (а.с. 33). 3 червня 2020 року Банк направив претензію на адресу відповідача (а.с. 35). З огляду на вищезазначене, Банк втратив право вимоги до спадкоємців [PERSON] після 13 березня 2010 року. При цьому не має значення, що АТ КБ «Приватбанк» не знав і не міг знати про смерть [PERSON] . За межами одного року після настання права вимоги, він звертатися до спадкоємців не може.

Outcome: dismissed