Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

26.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» на користь [PERSON] у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди заподіяної в результаті пошкодження «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце 16.10.2020 року недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 55011 грн. 66 коп., пеню в розмірі 2455 грн. 17 коп., три відсотки річних в розмірі 543 грн. 00 коп., та інфляційні втрати в розмірі 1494 грн. 67 коп., за період 04.02.2021 року по 04.06.2021 року, а в цілому 59504 грн. 50 коп., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - відшкодування майнової (матеріальної) шкоди заподіяної в результаті пошкодження «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце 16.10.2020 року, майнову шкоду (збиток) в розмірі 13802 грн. 33 грн., в порядку ст. 1194 та ст. 22 ЦК України, а також витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 1800 грн. 00 коп., та 2235 грн. 60 коп., послуги станції технічного обслуговування МАГР-АВТО, а в цілому 17837 грн. 93 коп. та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., та професійної правничої допомоги в розмірі 12 000,00 грн. 20.05.2021 представник відповідача [PERSON] подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення коштів з [PERSON] , оскільки дійсно [PERSON] керував автомобілем «КАМАЗ», д.н.з. [NUMBER] , який є учасником ДТП. Цивільно-правова відповідальність ТЗ «КАМАЗ», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована згідно договору (поліс АР0628371 від 28.08.2020 року) у страховій компанії ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Ліміт відповідальності страховика згідно договору становить 130 000 гривень. При цьому вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ складає 49916 грн. 93 коп. згідно розрахунку страхового відшкодування, складеного з урахуванням аварійного сертифікату №11-0/80/2. Тобто сума страхового відшкодування повністю компенсується лімітом відповідальності страховика. Більш того, навіть якщо брати до уваги висновок експерта [PERSON] , то все одно ліміт відповідальності є значно більшим, ніж сума, що підлягає компенсації. 22.05.2021 року представник позивача подав письмову відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якій просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову в частині стягнення заборгованості з його довірителя. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позовну заяву не подавав. Ухвалою суду від 03.06.2021 року позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01.08.2019 року, [PERSON] є власником транспортного засобу «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] . Частиною 3 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. 16.10.2020 року о 14 год. 27 хв., в м. Чернігові по вул. Курсанта Єськова біля будинку вул. Михалевича, 17, водій [PERSON] , керував автомобілем «КАМАЗ» д. р. н. [NUMBER] , та не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В дорожній обстановці, яка склалася водій [PERSON] , порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що стало умовою та причиною настання події ДТП, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Обставини вищезгаданої події ДТП підтверджуються постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2020 року, по справі № 750/9526/20, яка набрала законної сили 17.11.2020 року, не оскаржувалася та в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, має преюдиційне значення. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «КАМАЗ», д. р. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АР0628371 від 28.08.2020 року) в ТзДВ «Міжнародна страхова компанія», витяг з централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро. Після події ДТП позивач спочатку через електронну пошту, а потім в письмовому вигляді 31.10.2020 року, направив Товариству з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» повідомлення про ДТП, повідомлення про огляд пошкодженого автомобіля та заяву з додатками про виплату страхового відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 30, 33, 35, 36 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пакет документів офіційно був отриманий страховиком 03.11.2020 року. Автомобіль позивача було оглянуто представником Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» оцінювачем Щербатйм А.А. , та паралельно на замовлення позивача - експертом автотоварознавцем [PERSON] 01.12.2020 року позивач на вимогу направив до страхової компанії висновок № 275 експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 26.11.2020 року та постанову суду про настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] , як останні документи, які необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на виконання вимог закону та взятих на себе в силу договору обов`язків, в установлені Законом і Договором строки не компенсувало на користь позивача заподіяну майнову шкоду. В лютому 2021 року на адресу адвоката Сагаль С. В., надійшов лист - відповідь № 613 від 03.02.2021 року, із страховим актом, наказом та розрахунком по справі 21066, протоколами огляду ТЗ та аварійним сертифікатом № 11-0/80/2. У березні 2021 року на адресу адвоката Сагаль С. В., надійшов лист-відповідь із НБУ про розгляд скарги, з якого вбачається, що НБУ проаналізувавши надані документи та інформацію вбачає ознаки порушення законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме: п.п. 36.2 та 36.5 ст. 36 Закону, в частині невиплати страхового відшкодування у повному обсязі та несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Повідомлено, що позивачу частково здійснено страхове відшкодування в загальному розмірі 14000.00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 02.02.2021 р.(5000.00), від 03.02.2021 р.(4000.00), та від 23.02.2021 р.(5000.00). Пунктом 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», від 1 липня 2004 року № 1961-IV передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У відповідності до п. 1.3 ст. 1 Закону, потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», від 1 липня 2004 року N 1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку Страховик відповідно до страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ складає 130 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого. Франшиза = 0.0 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦКУ страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Норми матеріального права, які виникли з делікту та підлягають до застосування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 2 Постанови ПВСУ №6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Пунктом 8.2 «Методики авто товарознавчої експертизи і оцінки КТЗ» передбачено, що приймаючи до уваги вплив принципів корисності та заміщення, та за умов додержання принципів найбільш ефективного використання, вартість майнової шкоди приймаємо на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних складових. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого є шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу . Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, норми ЦК України, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначають, що розмір шкоди встановлений на рівні дійсної вартості заподіяного матеріального збитку, що визначається експертним шляхом і дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Згідно висновку № 275 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] „ (який є також судовим експертом автотоварознавцем, що підтверджується свідоцтвом № 1456 Міністерства юстиції України про присвоєння (підтвердження) кваліфікації судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2) від 26.11.2020 року, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 16.10.2020 р„ складає: 82 813.99 грн. Даний розрахунок відноситься до [PERSON] в розрізі ст. 22 та ст. 1194 ЦК України. Згідно висновку № 275/1 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 21.04.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «ВМW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 16.10.2020 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ 20% у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 16.10.2020 року, складає: 69 011.66 грн. Пункт 4 висновку № 275/1, аркуш 4, сторінка 8. Даний розрахунок відноситься до Товариству з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» в розрізі ст. 29, ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вищевказані висновки зроблені оцінювачем [PERSON] , є належними письмовими доказами в розумінні чинного ЦПК України. Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» не погодило з позивачем розмір страхового відшкодування як того передбачає п. 2 ст. 36 Закону. Вказаний пункт передбачає, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Страховик виплатив із 69 011 грн. 66 грн. лише 14 000 грн. 00 коп., тому станом на час подачі позову недоплата страхового відшкодування складає: 55 011 грн. 66 коп. (69 011.66-14 000,00), яка підлягає стягненню. Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» повинно сплатити на користь позивача крім недоплаченої суми страхового відшкодування штрафні санкції у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних. У відповідності до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Законом за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. (п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Заява про виплату страхового відшкодування отримана Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» 03.11.2020 року. Термін у 90 днів для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування минув 03.02.2021 року. Пеня в даному разі нараховується з 04.02.2021 року. Дата виникнення заборгованості 04.02.2021 року. Дата розрахунку по 04.06.2021 року включно. Сума боргу становить 55 011.66 грн., (сума основної заборгованості на яку нараховується пеня) / 100% * на подвійну облікову ставку НБУ / 365 (кількість днів у році) * 120 (кількість днів прострочення). Загальна сума пені за період з 04.02.2021 року по 04.06.2021 року складає 2 455.17 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та три відсотки річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання, а тому, вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Згідно розрахунку, оригінал якого додається Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» повинно компенсувати позивачу 1494,67 грн., інфляційних втрат та три відсотки річних в розмірі 543,00 грн. На підставі вище викладеного, а також у зв`язку з тим, що шкода завдана позивачу в результаті пошкодження ТЗ «BMW ХЗ» д. р. н. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце 16.10.2020 року в повному обсязі відповідачем в добровільному (досудовому) порядку у не відшкодована, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] , є законними та обґрунтованими, а тому з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню 55011 грн. 66 коп., недоплаченої страхової виплати до стягнення також підлягають, пеня в розмірі 2455 грн. 17 коп., три відсотки річних в розмірі 543 грн., та інфляційні втрати в розмірі 1494,67 грн., за період 04.02.2021 року по 04.06.2021 року, а всього 59504 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судовому засіданні та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов був заявлений на загальну суму 77342,43 грн., а задоволений на 59504,50 грн., що складає 77 % від ціни заявленого позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за розгляд справи у розмірі 699 грн. 16 коп. - пропорційно задоволених позовних вимог (77 % від 908 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви).

Outcome: partial