Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

25 вересня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на наступне. В провадженні Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва знаходилась справа № 2-1091/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва від 23 лютого 2001 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на автомобіль марки «БМВ», державний номерний знак [NUMBER], який на час прийняття такого рішення належав заявнику [PERSON] Про вказану обставину заявнику стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи в архіві суду. З огляду на положення ст. 154 ЦПК України заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 23.01.2001 року. Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання заявник не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся судом належним чином. Суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності заявника, неявка якого, відповідно до вимог ч.5 ст. 154 ЦПК України, не є перешкодою розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Судом встановлено, що в проваджені Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва знаходилась справа № 2-1091/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Мінського (Оболонського) районного суду м. Києва від 23.02.2001 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на автомобіль марки «БМВ», державний номерний знак [NUMBER], який належить відповідачу [PERSON]. Заявник [PERSON] просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 23.02.2001 року, посилаючись на те, що на час винесення ухвали автомобіль належав йому на праві власності. З наданої заявником копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 28.08.2000 року МРЕВ-4 м. Києва, вбачається, що власником автомобіля марки «БМВ-316», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Оскільки судом встановлено, що під час розгляду справи № 2-1091/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судом було накладено арешт на автомобіль заявника [PERSON], який є його власником, а також враховуючи те, що заявник не був стороною у справі, суд вважає, що арешт, накладений з метою забезпечення позову слід скасувати. Керуючи ст. 154 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved