Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

25 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначив, що 18.06.2016 року померла [PERSON], яка на день смерті мешкала за адресою м. Дніпро, просп. Д. Яворницького (просп. [PERSON])[ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири за вказаною адресою. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вона все належне їй майно заповіла позивачу. З метою оформлення спадкових прав позивач у встановлені законом строки звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю у нього оригіналу документа про право власності на спадкове майно. Вказані документи знаходяться у відповідачів, які є співвласниками спірної квартири, та які цей документ позивачу не надають. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18.06.2016 року, на 1/4 частину квартири № 67, розташованої в м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд.46, яка розташована на 5-му поверсі 5-поверхового житлового будинку і складається з 3 кімнат житловою площею 46,6 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридора, вбудованих шаф, балкону. Загальна площа квартири 77,6 кв.м., житлова площа 46,6 кв.м. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином. Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності частина квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджується листом державного реєстратора КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] від 04.08.2016 року. Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Виходячи з законодавчо встановленої презумпції рівних часток співвласників, суд вважає, що [PERSON] належить на праві власності ? частина вказаної квартири. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, де б воно не було, та з чого воно б не складалось, і взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом від 20 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] померла 18 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 689149. На час смерті [PERSON] проживала адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-2» від 23.06.2016 року. На день смерті була прописана одна Постановою завідуючої Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12.08.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з ненаданням документів, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно. В матеріалах справи також наявна нотаріально засвідчена заява про виклик [PERSON] до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори на 09.08.2016 року з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, є день смерті особи. Частинами 1, 3\~статті 1296 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За нормами\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1\~ст.182 ЦК України\~право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, та відповідно до ч.4\~ст. 334 ЦК України: права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно зі\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам. Відповідно до ч.1\~ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться лише на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього\~Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації разом із заявою. Відповідно до п.23\~Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач [PERSON] не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Тому суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту права, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в судовому порядку.

Outcome: approved