overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

24.07.2020 року зазначена позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 червня 2019 року, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про що складено актовий запис №826. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05 грудня 2017 року, зареєстрованому Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 206. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачкою носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його участі, судові витрати з відповідача не стягувати. До початку судового засідання відповідачка надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає на розірвання шлюбу згодна. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується повторно виданим 10 січня 2020 року Свідоцтвом про шлюб Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 206 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дітей немає. Він з відповідачем шлюбні стосунки з серпня 2019 року не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 01 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647 (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з серпня 2019 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, у зв`язку із чим суд покладає їх позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 жовтня 2008 року у відділі ЗАЦС району Кусар Республіки Азербайджан, актовий запис\~№ 154. Посилаючись на те, що подружні стосунки не склалися, мають різні характери та погляди на життя, через що між ними часто виникали суперечки та сварки, сім`я зберіглася формально, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишаються проживати з позивачем. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2008 року, про що є актовий запис № 154, складений у відділі ЗАЦС району Кусар Республіки Азербайджан, подружні стосунки не склалися, мають різні характери та погляди на життя, через що між ними часто виникали суперечки та сварки, сім`я зберіглася формально, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишаються проживати з позивачем. Частиною 1 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 ЦПК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦПК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2010 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося, сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2020 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити « [PERSON] ». В судове засідання відповідач не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнає. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 25 червня 2010року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 873. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 207. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, розходження поглядів на сімейні обов`язки. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому просить розірвати шлюб, місце проживання дитини визначити разом з нею. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 23.07.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 207, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини позивач та відповідач не бажають, позивач наполягає на розірванню шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхній малолітній дитині. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки відповідачем не було надано ані відзиву на позовну заяву, ані заяв, клопотань, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання з матір`ю - [PERSON] . Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

24.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 16.03.2002року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №52, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім`єю перестали проживати з лютого 2020 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

24.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 08.06.2017 року, Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У обґрунтування позову зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні з січня 2020 року. Шлюб розпався через різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, додатково зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2017 року, Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №543, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у січні 2020 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

24.07.2020 року т.в.о. директора Балтського психоневрологічного будинку-інтернат Янковський М.Л. звернувся до Балтського районного суду Одеської області з заявою, заінтересована особа - орган опіки та піклування Балтської міської ради Одеської області, про поновлення цивільної дієздатності [PERSON] . На обґрунтування вимог заявник зазначив, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 20.10.2005 року [PERSON] , 1986 року народження, було визнано недієздатним. З 08.06.2004 року по теперішній час [PERSON] знаходиться в Балтському психоневрологічному будинку-інтернаті з діагнозом: помірна розумова відсталість. На даний час стан здоров`я [PERSON] є стабільним, скарг на стан здоров`я немає, урівноважений, розсудливий, спокійний, здатен самостійно себе обслуговувати, тому заявник просив поновити цивільну дієздатність [PERSON] . Заявник в судовому засіданні пояснив, що стан здоров`я [PERSON] значно покращився, однак із врахуванням висновку експертизи залишив вирішення заяви на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - орган опіки і піклування Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заяву підтримує за наявності позитивного висновку судово-психіатричної експертизи. Вислухавши доводи заявника, особи, відносно якої розглядається заява - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20.10.2005 року [PERSON] , 1986 р.н., був визнаний недієздатним. В даний час [PERSON] знаходиться в Балтському психоневрологічному будинку-інтернат. Відповідно до ч. 4 ст. 241 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 484 від 21.10.2020 р. [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Інших доказів, які б підтверджували факт одужання або значного поліпшення психічного стану [PERSON] , внаслідок яких у нього поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, немає, тому підстави для поновлення його цивільної дієздатності відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed