Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

25 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 150321-121218 від 21 березня 2015 року в загальній сумі 20868 грн. В позовній заяві зазначав, що 21 березня 2015 року між сторонами був укладений договір кредиту № 150321-121218 на суму 1600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала належним чином його умови та не своєчасно сплачувала кредитні платежі, через що станом на 7 квітня 2017 року за нею утворилася зазначена заборгованість, тому просив стягнути її на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 21 березня 2015 року між позивачем та відповідачкою був укладений в письмовій формі кредитний договір № 150321-121218 (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування», (далі - Товариство), зобов'язалося надати позичальнику, тобто відповідачці, кредит в сумі 1600 грн. строком на 30 днів, з 21 березня 2015 року по 29 квітня 2015 року. На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані анкета-заявка на оформлення кредиту і умови та правила надання банківських послуг. За користування кредитом позичальниця зобов'язувалась сплачувати Товариству проценти за користування кредитом, в розмірі 2 % в день, тобто 730 % на рік. Також, відповідно до пункту 4.4 Договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків за його користування він повинен був сплатити неустойку - пеню з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Товариство повністю виконало взяті на себе зобов'язання, а позичальниця навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 7 квітня 2017 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним Договором на загальну суму 20868 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредитним платежам в сумі 1600 грн., заборгованості по процентам в сумі 856 грн., та пені - 18412 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що розмір нарахованої пені в багато разів перевищує розмір самого кредиту, та нарахованих відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За такого, суд приходить до того, що розмір пені нарахованої Товариством в сумі 18412 грн. необхідно зменшити до 2500 грн., оскільки вона значно перевищує розмір боргу по кредиту. Таким чином, з відповідачки на користь Товариства підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитом в сумі 4956 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредитним платежам в сумі 1600 грн., заборгованості по процентам в сумі 856 грн., пені - 2500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним вимогам (23, 75%) в сумі 380 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial