Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

25.09.2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матірю відповідача, і на теперішній час є інвалідом 3 групи та потребує додаткової матеріальної допомоги на своє лікування, яку відповідач відмовляється надавати добровільно, хоча має таку можливість. Посилаючись на ст. ст. 202, 203, 205 СК України, ст. 51 Конституції України, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що визнає заявлені вимоги матері [PERSON] частково, згоден сплачувати аліменти у 1/12 частці. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження Серії IV-КИ від 06 квітня 1989 року, встановлено, що позивач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.8). [PERSON] є інвалідом третьої групи, що вбачається із пенсійного посвідчення №2432417988, виданого останній по інвалідності 07.02.2018 року Пенсійним фондом України, зі строком дії до 31.01.2019 року (а.с.5) та на обліку, як безробітня, згідно довідки Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 24.09.2018 року, не перебуває (а.с.7). Згідно виписки із історії хвороби №681 Спеціалізованого санаторію «Сонячний» м. Одеси, інваліду третьої групи [PERSON] проведено в період з 10.08.2018 року до 11.09.2018 року лікування за діагнозом: «ОИТБ правого т/бедренного сустава метатуберкулезный деформируючщий артроз». Рекомендовано нагляд туб.диспансеру за місцем проживання (а.с.9). Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік»,\~установлено у\~2018\~році прожитковий\~мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. Згідно\~статті 205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідач, в обґрунтування заперечення проти позову, надав суду довідку Синельниківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України від 05.11.2018 року №1482, якою підтверджено отримання [PERSON] за листопад 2018 року пенсії по інвалідності у сумі 1452 грн. 00 коп., яка не є меншою від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на листопад 2018 року. Окрім того, відповідач [PERSON] підтвердив, що є працевлаштованим, згідно довідки №04/1594 від 24.09.2018 року, в якій зазначено, що останній постійно працює з 03 березня 2007 року на посаді оглядача ремонтних вагонів в ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» Структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол», і його доход за останні шість місяців до видачі становив 34601 грн. 82 коп. На підставі рішень Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2012 року та 28 вересня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.08.2012 року - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2018 року, до повноліття дитини, тобто до 09.03.2034 року. З огляду на викладені вище обставини, судом встановлено, що позивач є непрацездатною особою, інвалідом ІІІ групи, тому має право на отримання аліментів від відповідача. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача, яка отримує пенсію по інвалідності, яка є вищою за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які є непрацездатними, матеріальне становище відповідача, який є працевлаштованим, наявність у останнього двох малолітніх дітей, на утримання яких за рішенням суду стягнуто аліменти до досягнення ними повноліття, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], стягнувши на її користь із повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/12 частини, щомісячно, довічно, без визначення мінімального розміру аліментів, виходячи з того, що норми СК України не визначають мінімальної межі розміру аліментів, які можуть бути присуджені до стягнення на батьків. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Розяснити, що відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial