Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

25 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1994 року, він є власником квартири [ADDRESS], яка складає ? вказаного будинку. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] З травня 2011 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, комунальні послуги не сплачує, будинком не цікавиться, речей, належних [PERSON] у його квартирі немає. Отримати державну допомогу він не може, оскільки відповідач у квартирі давно не мешкає. Враховуючи зазначене, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №3 у будинку №19 по вул. Андрія Рубльова у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що складає ? будинку з надвірними будівлями. (а.с.9) Згідно довідки Виконавчого комітету Ясногірської селищної ради від 19.11.2015 року №4333, за адресою: м. Краматорськ, вул. Андрія Рубльова зареєстровані: [PERSON] (позивач по справі), його син [PERSON] (відповідач по справі) та син [PERSON] (а.с.4) Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.4 ч. 1 ст.406 ЦК сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відтак, враховуючи, що відповідач не є власником квартири [ADDRESS], суд вважає, що обставини, які були підставою для надання [PERSON] права користування квартирою на цей час припинені. Окрім того, статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивача за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача по справі виникло право користування квартирою №3 у будинку №19 по вул. Андрія Рубльова у м. Краматорськ, яка належить на праві власності [PERSON], з тих підстав, що він є членом його сімї і який постійно мешкав разом з ним. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між [PERSON] та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON] права на проживання у будинку позивача, а ні ж його відсутність без поважних причин понад один рік. З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 23.11.2015р. вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає у квартирі з 2006 року. (а.с.10) Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №3 у будинку №19 по вул. Андрія Рубльова у м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню.

Outcome: approved