Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

26 жовтня 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-6). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], яка померла 20\~серпня 2013 року. За життя померла склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], яка до нотаріальної контори не зверталась із заявою про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців за законом не має. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, оскільки тривалий час доглядав та піклувався про своїх малолітніх онуків, які тривалий час хворіли, і потребували його догляду. Також. скрутним матеріальним становищем та хворобою. На підставі викладеного позивач просить суд, визначити йому додатковий строк, який дорівнює двом місяцям з дня набрання чинності рішенням судуд, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 20.08.2013 року. В судове засідання позивач не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.76). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилала. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора в особі свого представника до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника (а.с.75). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], починаючи з 20 лютого 1999 року (а.с.12). 20 серпня 2013 року [PERSON] померла (а.с.14). За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла - [PERSON] (з.а.с.69). Зареєстрована [PERSON] була за адресою: м. Дніпро, вул.. Велика Діївська, буд.№ 44, кв.№31 (а.с.29). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №116/2014 (а.с.64-74), 03\~листопада 2015 року [PERSON] звертався до державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини (з.а.с.64, а.с.73-74). Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Також встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с.30), що свідчить про те, що на момент смерті [PERSON] не проживав разом із нею. У відповідності до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, онук позивача [PERSON] важко хворів та перебував на лікуванні тривалий період часу, у звязку із чим, потребував догляду та допомоги з боку позивача (а.с.31-33). Також, сам позивач певний час хворів та перебував на лікуванні. Отже, можна зробити висновок про те, що всі ці обставини призвели до того, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті дружини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачем у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 20.08.2013 року, строком рівний двом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, суд приходить висновку про необхідність стягнути із відповідача на користь позивача в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved