Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

\~\~25 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про стягнення аліментів на час навчання [PERSON] з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їх спільний син навчається та потребує матеріальної допомоги. Зазначала, що навчання вимагає значних витрат, її доходів не вистачає для того щоб достатньо його забезпечувати. Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 700 щомісячно до закінчення навчання [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справу шляхом надсилання за допомоги поштового звязку судової повістки, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог позивача. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, донька продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є матірю [PERSON] та мешкає з ним разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 05 жовтня 2011 року, за актовим записом №133, серія 1-ВЛ № 256933 (а.с.9). З Довідки №119-14/15, виданої Харківською державною академією фізичної культури від 25.05.2015 року, вбачається, що [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету циклічних видів спорту, спеціалізація велосипедний спорт, денне відділення, контрактна форма навчання. Строк закінчення навчального закладу - 30 червня 2018 року. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що особливістю даної категорії справи є те, що, враховуючи необхідність забезпечення інтересів дитини, саме платник аліментів зобов'язаний доводи перед судом наявність обставин, які б свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідач не довів суду, що є непрацездатною особою та що не має можливості надавати допомогу своїй дитині до закінчення ним навчання саме в розмірі, в якому просить позивач. За приписами ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача належить стягнути аліменти на утримання [PERSON] у період навчання, оскільки [PERSON] продовжує навчатися, та з урахуванням того, що він є студентом денного відділення, що в свою чергу унеможливлює влаштування його на роботу на повний робочий день, стипендії не отримує, оскільки навчається за контрактом, суд вважає, що розмір аліментів, який просить позивач є достатнім для стягнення з відповідача. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити і стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 коп.

Outcome: approved