Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

25.07.2019 року до суду звернувся з позовом [PERSON] з позовом до відповідача, в якому просить [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] а на підставі договору купівлі-продажу, в якій зареєстровано місце проживання колишньої дружини позивача [PERSON] . З відповідачем вони розірвали шлюб ще 15.11.2018 року. Фактично з липня 2017 року і по теперішній час за вказаною адресою відповідачка не проживає, її особисті речі та майно за наведеною адресою відсутні. Вказаний факт підтверджується актом про непроживання, складеним та засвідченим комісією у складі сусідів, які засвідчують факт відсутності особи за місцем реєстрації. Комунальні послуги та інші обов`язкові платежі [PERSON] не сплачує, участі в утриманні квартири, поточних та капітальних ремонтних роботах не бере. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду в судове засідання. 11.12.2019 ухвалою Київського районного суду м. Харкова за заявою позивача про забезпечення доказів судом постановлено витребувати докази у справі: з Київського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області інформацію щодо заяв та звернень, починаючи з січня 2018 року, [PERSON] , дата народження [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 25.03.2014 Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з будь-якими скаргами або заявами щодо перешкоджання їй у проживанні або користуванні житловим приміщенням, розташованим за вищезазначеною адресою; з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 27» Харківської міської ради інформацію щодо перебування на обліку у цьому медичному закладі, починаючи з січня 2018 року [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 25.03.2014 Київським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також, чи є в реєстратурі цього медичного закладу її медична картка, чи отримувала лікарняні листи, коли в останній раз зверталась за медичною допомогою та інформацію про укладення Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу із лікарями КПН «Міська клінічна лікарня № 27» ХМР; з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради інформації: чи є відомості про визнання непрацездатною або знаходження в установі соціальної допомоги, отримання соціальної допомоги за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , дата народження: [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 25.03.2014 Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; з ПАТ «Укрпошта» Харківська дирекція «Поштамту-Центр поштового зв`язку № 1» інформацію про отримання будь-якої поштової кореспонденції на адресу: [ADDRESS] [PERSON] , дата народження [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 25.03.2014 Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справи за його відсутності, викладене в позовній заяві підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив, відзиву та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судові повістки надсилались на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду, позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач, його колишня дружина, зареєстрована у його квартирі, проте в цій квартирі не проживає протягом останніх 2 років, перешкод в користуванні житловою площею їй ніхто не чинив, квартирою відповідач не цікавиться та не користується, комунальні платежі по ній не сплачує, її речей в квартирі немає, вказані обставини відповідачем належними доказами не спростовано. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира в місті Харкові за адресою : [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мисочка Д.М. за р.№.843, зареєстровано в КП «ХМБТІ» 23.12.2010.(а.с.9-12) Дана квартира є особистою приватною власністю позивача, відповідно до п.1.5.1 вищезазначеного договору, придбана до укладення шлюбу з [PERSON] - [INFO] .(а.с.21) Відповідно до рішення Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2018 по справі №640/10535/18 шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.22-23) В зазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON] , 1991 р.н., згідно довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова від 29.07.2019, наданої на електронний запит суду.(а.с. 31) Позивач зазначає, що сплачує комунальні послуги за користування житлом за вказаною адресою самостійно, на підтвердження чого надав суду дублікати квитанцій за 2019 рік.(а.с.15-19) Відповідно до акту, складеного за вищевказаною адресою за участю сусідів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] в даний час [PERSON] не проживає.(а.с.30) Згідно наданих суду даних на виконання ухвали про забезпечення доказів Київський ВП ГУ НП від 23.12.2019 повідомляє, заяви від [PERSON] щодо перешкоджання в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] з 01.01.2018 не надходили.(а.с. 56) Відповідно до відомостей управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.01.2020, зареєстрована за вказаною адресою [PERSON] до Управління не зверталася. на обліках не перебуває, соціальну допомогу не отримує.(а.с.57) Згідно наданих суду даних на виконання ухвали про забезпечення доказів від 24.12.2019 КНП «Міська клінічна лікарня №27» повідомляє, що [PERSON] в реєстрації поліклініки не значиться, за медичною допомогою не зверталася, листки непрацездатності не видавалися. Відповідно до відомостей, отриманих судом 12.03.2020, наданих Харківською дирекцією АТ «Укрпошта» відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] кореспонденцію останнім часом не отримує, виплат поштових переказів на її ім`я не надходить. (а.с.53) Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Якщо виходити з розуміння сім`ї за житловим законодавством, то згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Тут ознака постійного проживання є обов`язковою умовою розуміння сім`ї. Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 07.02.2014 №5, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких інших вимог, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирою за адресою: [ADDRESS] понад строків, встановлених законом і втратила право користування нею. Перешкод в користуванні житловою площею їй ніхто не чинив і є всі підстави відповідно до ст.405 ЦК України для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Доказів на спростування зазначеного до суду не надано. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved