Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

26 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на виконанні Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі ВДВС ХМУЮ) знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. Постановою державного виконавця ВДВС ХМУЮ від 1 жовтня 2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] 13 грудня 2013 року державним виконавцем ВДВС ХМУЮ було складено акт опису і арешту майна, що знаходилось за адресою реєстрації боржника [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Позивач зазначала, що вона є власником вказаної квартири та постійно в ній проживає, а речі, які були внесені до акту опису та арешту майна належать їй, а не [PERSON], який за цією адресою не проживає, а лише був зареєстрований. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» [PERSON] просила виключити з-під арешту та визнати за нею право власності на: морозильну камеру LG, відеомагнітофон сріблястого кольору, кухонний процесор Maestro, витяжку білого кольору ACRO, кухонну плиту Ariston, пральну машину білого кольору Indesit, шафу для одягу двустворчату з ДСП з тумбою світло - бежового кольору, крісла м'які (два), тканеві, бежевого кольору з візерунками, телефон на радіоуправлінні сірого кольору Panasonic, диван з візерунками, крісло колісне офісне з дерева світло-бежевого кольору, письмовий стіл світло-бежевого кольору, телевізор Sharp рідкокристалічний чорного кольору, шафу трьохстворчату світло-бежевого кольору. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду свого представника, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що він не проживає за адресою: [ADDRESS]. Описане державним виконавцем майно належить [PERSON] Представник державної виконавчої служби у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Ухвалою суду до участі у справі, в якості третьої особи була залучена [PERSON], яка в судове засідання не з'явилася, письмових заперечень проти позову не подала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Постановою державного виконавця ВДВС ХМУЮ від 1 жовтня 2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] 13 грудня 2013 року державним виконавцем ВДВС ХМУЮ було складено акт опису і арешту майна, що знаходилось за адресою реєстрації боржника [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. В якості свідка судом допитана [PERSON], яка пояснила, що є колишньою дружиною відповідача [PERSON] За адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] Відповідач [PERSON] за цією адресою не проживає багато років, де він проживає їй невідомо. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підтвердження заявлених вимог [PERSON] надала чеки про оплату товару, зобов'язання на доставку, гарантійні талони, талони технічного обслуговування, накладні видачі дисконтного товару, сервісні сертифікати, рахунки - фактури, акти наряди виконаних робіт, договори підряду на виготовлення та установку меблів, накладні, картки на послуги додаткового сервісу, товарні чеки (а.с. 15-36). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині звільнення з-під арешту та визнання за нею права власності на: морозильну камеру LG, відеомагнітофон сріблястого кольору, кухонний процесор Maestro, витяжку білого кольору ACRO, кухонну плиту Ariston, пральну машину білого кольору Indesit, шафу для одягу двустворчату з ДСП з тумбою світло - бежового кольору, телефон на радіоуправлінні сірого кольору Panasonic, крісло колісне офісне з дерева світло-бежевого кольору, письмовий стіл світло-бежевого кольору, телевізор Sharp рідкокристалічний чорного кольору, шафу трьохстворчату світло-бежевого кольору. Щодо вимог про звільнення з-під арешту та визнання права власності на крісла м'які тканеві бежевого кольору з візерунками та диван з візерунками, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів належності [PERSON] на праві власності дивану та крісел, позивачкою не надано, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Outcome: partial