Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року але фактично шлюбні відносини припинені з 2008 року, спільного господарства не ведеться. Їх спільна дочка [PERSON], [INFO], проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дочки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Місце роботи відповідача їй не відоме. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову не подавав. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копії свідоцтва про одруження, копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6). З довідки виданої Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області від 18.10.2013 року вбачається, що з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрована і фактично проживає дочка [PERSON], [INFO], (а. с. 7). У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, однак не виконує свій обов'язок. Будь-яких заперечень проти доводів позивачки щодо можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно відповідачем не надано, що є підставою вважати цю обставину такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. За таких обставин, позов [PERSON] про стягування на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved