Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

26.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 4\~000 грн. щомісяця, починаючи за три роки до дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, позивач посилається на те, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними. Від шлюбу у народилося двоє синів. Позивач зазначає, що діти постійно проживають із нею. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та ухиляється від своїх обовязків як батько, позивач змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали, та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що згодний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмір, в якому просить позивач, однак не згодний із вимогами позивача у частині стягнення аліментів за три роки. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить Як встановлено у судовому засіданні, 18.03.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 148, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 088011, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с. 4/. 01.08.2003 року народився [PERSON], актовий запис № 1475, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 190333, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 5/. 11.06.2006 року народився [PERSON], актовий запис № 1210, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 060479, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 6/. Згідно довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 2469 від 13.08.2015 року, слідує, що за адресою: [ADDRESS], проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підтвердження майнового стану позивача [PERSON] судом досліджено надані позивачем письмові докази, а саме: довідку про доходи № 32 від 13.05.2015 року /а.с. 8/, довідку до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 738176 від 06.10.2014 року /а.с. 9/, довідку УПФ України в Київському районі м. Одеси від 21.05.2015 року /а.с. 10/. Стосовно майнового стану відповідача [PERSON], судом досліджено довідку ТОВ «Старлайф» від 14.09.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] не перебуває з ТОВ «Старлайф» в трудових відносинах, відповідно ніяких видів заробітку йому не нараховується. Товариству [PERSON] надав послуги згідно договору про співпрацю № 501478 від 28.02.2011 року, згідно якого йому виплачувалась комісійна винагорода. З дослідженого судом листа ДПІ у Київському районі м. Одеси від 17.09.2015 року вбачається, що на обліку [PERSON] перебуває з 27.04.2005 року. Відповідно до податкової декларації, сума отриманого ФОП [PERSON] за 2014 рік доходу становить 37\~941,32 грн. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню в частині вимог. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. У ході судового розгляду позивач [PERSON] наполягала на стягненні аліментів з відповідача за три роки до дня подання позовної заяви, при цьому сама ж [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що письмових доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від сплати аліментів вона надати не може. Відповідач у ході розгляду справи пояснював, що надав позивачу допомогу в утриманні дітей, купував одяг та продукти харчування дітям. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від сплати аліментів за період трьох років до подання позовної заяви. У зв'язку із вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню, так як недоведені. З урахуванням встановлених обставин та часткового визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача з моменту пред'явлення позивачем позову, а не за три роки до подання позовної заяви, оскільки в даній частині вимоги не доведені, а доводи відповідача про надання допомоги на протязі всього часу, коли сторони припинили сімейні відносини / в тому числі і на протязі останніх трьох років/ не були спростовані позивачем в ході судового розгляду справи.

Outcome: partial