overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23.11.2011 року Жовтневим відділом ДРАЦС ХМУЮ. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.11.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС ХМУЮ. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з липня 2016 року фактичні шлюбні відносини припинені. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство подружжям не ведеться. Сімя розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сімї неможливе. Спору про розподіл майна між сторонами немає. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2011 року [PERSON] та Гришко (до шлюбу Ноздріна)[PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №702, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 173028. (а.с. 5). За час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №264746 від 07.02.2012 року. (а.с. 6) У відповідності до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Суд враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача. Майнового спору сторони не мають, їх сімя розпалась, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін «Гришко». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 30 грудня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, вона має на утриманні сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та у звязку з її тимчасовим переміщенням до м.\~Новомосковська, як тимчасово переміщеної особи, вона вимушена винаймати житло, заробітку вистачає лише на потреби першої необхідності, у звязку з чим, вона вимушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття і вважає, що 1 000 гривень від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 грудня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с.\~8), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.\~182, 184\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривню 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила задовольнити. Строк на примирення не потрібен. Також просить стягнути на її користь понесені судові витрати з відповідача по сплаті судового збору. У судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - «[PERSON]». Судом встановлено, що сторони 06 грудня 2014 року у Наумівській сільській раді, Корюківського району зареєстрували шлюб, актовий запис за №30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. За таких обставин подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір та просить стягнути понесені нею витрати з відповідача, тому ці витрати слід стягнути з відповідача, оскільки з позивачем залишається малолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що за час шлюбу з відповідачем у них народились дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. 5 вересня 2016 року шлюб було розірвано, а діти залишились з матір'ю і перебувають на її повному утриманні. Відповідач допомоги не надає, добровільно сплачувати аліменти на їх утримання відмовляється. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на утримання дітей (по 600 грн. на кожну дитину). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві та збільшила їх. Просить стягувати на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання дітей (по 750 грн. на кожну дитину). Відповідач позов визнав чатково Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є батьком дітей (а. с. 4, 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі 1500 грн. (по 750 грн. на дитину), а отже позов необхідно задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 17.06.2000 року, зареєстрований у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 454. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про одруження, серії 1-НО № 087667, 17 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Гришко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 464. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Зверєва», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатила при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

26 вересня 2016 року позивачка звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 06 серпня 1999 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міськвиконкому Харківської області за актовим записом № 108. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дітей та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши телефонограму про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 1999 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міськвиконкому Харківської області за актовим записом № 108 (а.с. 6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дітей та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору - 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

26 вересня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 02 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконкомі Коршівської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 19. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 липня 2015 року шлюб між ними розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати із матірю. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти перебувають на її утриманні. Їй одній важко самостійно утримувати дітей, оскільки має ще двох дітей від інших шлюбів. Оскільки відповідач працює, стан його здоровя та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.2-3/. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має регулярний дохід, оскільки працює, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

26 вересня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 05 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 374. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їм з відповідачем не вдалося створити міцної сімї. Між ними часто виникали непорозуміння, суперечки, вони не могли дійти згоди при вирішенні найпростіших побутових питань. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить залишити дітей проживати із нею і залишити їй прізвище Лукінчук. Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 05 жовтня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п. Буджак) І.Б. та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 374/а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Буджак) І.Б. та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Лукінчук. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

26 вересня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 08 травня 1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Росохацькій сільській раді, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №11. Від шлюбу у них діти вже повнолітні, однак відповідач відмовляється зареєструвати розірвання шлюбу в органах РАЦСу, а тому вона змушена була звернутися до суду. З часу укладення шлюбу вони не можуть налагодити сімейні стосунки, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя, життєві проблеми. Вони не можуть прийти до згоди при вирішенні простих життєвих питань. У відповідача дуже важкий характер, через це у них постійно виникають сварки, скандали, в ході яких відповідач наносить їй побої, чим принижує її, як жінку. Такі обставини призвели до фактичного розпаду сімї, яка існує формально. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Штефан. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки бажає зберегти сімю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 08 травня 1977 року між Штефан (д.п.Івонюк) М.П. та [PERSON] зареєстровано шлюб у Росохацькій сільській раді, Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 11 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них є діти, які на даний час вже повнолітні, однак відповідач відмовляється оформити розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу. Між сторонами постійно виникають сварки, скандали, в ході яких відповідач наносить позивачці побої, чим принижує її, як жінку. Така поведінка відповідача є неприпустимою та такою, що негативно впливає на стан здоровя позивачки. На даний час позивачка з відповідачем не підтримують сімейних відносин, спільне господарство не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між Штефан (д.п.Івонюк) М.П. та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище\~Штефан. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved