Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

25.12.2013 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки, а також на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого 24.09.2011 року у них народилася донька [PERSON], яка перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в судовому порядку, при визначенні розміру яких просить суд врахувати, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу, а також аліменти на старшу дитину доньку Валерію у розмірі 350 грн., інших джерел доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є здоровим, працездатним, одержує мінливі періодичні доходи, стягнень по виконавчим документам на користь інших осіб з нього не проводиться, а тому він може надавати матеріальну допомогу в зазначеному в позовній заяві розмірі. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 04.02.2014 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина : донька [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Дитина проживає та знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» № 1230 від 23.12.2013 р. (а.с. 4). Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З пояснень позивачки, зафіксованих в позовній заяві, вбачається, що відповідач не виконує в добровільному порядку свого обов'язку по наданню матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] та на її утримання. Вказана обставина відповідачем спростована не була. Суд, оцінивши обставини справи в їх сукупності, а саме, що дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, враховуючи її матеріальне становище (розмір отримуваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - а.с. 6), а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки є здоровим, працездатним, отримує мінливі періодичні доходи, яких достатньо для виплати аліментів в розмірі, який просить позивачка, стягнень по виконавчим документам на користь інших осіб з нього не проводиться, ту обставину, що відповідач не надав суду своїх заперечень проти заявленого до нього позову, не оспорював ні предмета, ні підстав позову, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved