Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

26.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому просила виділити їй в натурі у приватну власність 72634/203071 частки земельної ділянки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, та припинити право спільної часткової власності на частку [PERSON] розміром 72634/203071 земельної ділянки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101. 12.06.2017 року [PERSON] звернулась із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якою просила виділити їй в натурі у приватну власність частку земельної ділянки розміром 36317/203071, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, та припинити право спільної часткової власності на частку земельної ділянки розміром 36317/203071, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101. Ухвалою від 12.02.2018 року зустрічний позов обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] Ухвалою від 31.01.2017 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, яку доручено провести Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз при Міністерстві юстиції України. [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу від 03.01.2017 року про відкриття провадження у справі. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2017 року ухвалу від 31.01.2017 року залишено без змін. 03 квітня 2018 року [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якою просив виділити в натурі у приватну власність частку земельної ділянки розміром 72634/203071, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101; частину земельної ділянки площею 17,3892 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, площею 3,0175 га, яка знаходиться під проїздами, проходами та площадками, виділити у загальне користування співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (у відповідності до висновку №01/2017 судового експерта [PERSON] від 24.01.2017 року); припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 72634/203071 часток земельної ділянки, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, загальною площею 17,3892 га. В судове засідання зявився представник [PERSON] [PERSON], який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти зустрічного позову [PERSON] не заперечував, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити з причин його необґрунтованості. Представник [PERSON], відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, - [PERSON], в судовому засіданні підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечував, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечував та просив відмовити в його задоволенні. [PERSON] та його представник в судове засідання не зявились. Представник [PERSON] [PERSON], подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Представники [PERSON] [PERSON] та [PERSON], просили зустрічний позов [PERSON] задовольнити, а у задоволенні позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] відмовити, з таких підстав. В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому [PERSON] заявлені позовні вимоги до його колишньої дружини [PERSON] про поділ земельної ділянки, яку [PERSON] вважає спільною сумісною власністю подружжя та яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101. Також представники [PERSON] зазначили, що вказана земельна ділянка знаходиться під арештом, що на їх думку унеможливлює винесення рішення по даній справі, а висновок судового експерта Одеського НДІ судових експертиз по даній справі складено без урахування вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Суд, врахувавши правові позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласницею земельної ділянки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га. Належна [PERSON] частка складає 72634/203071, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №142744, виданого 03.12.0212 року. Частка [PERSON] у праві спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку становить 36317/203071, частка [PERSON] - становить 72634/203071, частка [PERSON] - становить 21486/203071. Вказані обставини визнаються та не оспорюються сторонами по справі. Отже, зазначена спірна земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Ухвалою від 31.01.2017 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу. На вирішення експерта поставлено запитання - запропонувати варіанти розподілу земельної ділянки площею 17,3892 га за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер: 5123783500:01:001:2101, цільове призначення: для ведення садівництва, відповідно до часток співвласників земельної ділянки: [PERSON] - частка 72634/203071, [PERSON] - частка 36317/203071, [PERSON] - частка 21486/203071, [PERSON] - частка 72634/203071, та вимог нормативно-правових актів? 18.05.2017 року до суду надійшов висновок судового експерта ОНДІСЕ [PERSON] від 12.05.2017 р. №17-495, згідно з яким запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки. Обидва варіанти поділу земельної ділянки відповідають часткам співвласників в праві спільної часткової власності, що підтверджено правоустановчими документами на спірну земельну ділянку. Так, за першим та другим варіантом поділу земельної ділянки площею 17,3892 га [PERSON]О (частка 72634/203071) пропонується виділити 6,2197 га, [PERSON] (частка 36317/203071) пропонується виділити 3,1099 га, [PERSON] (частка 21486/203071) пропонується виділити 1,8399 га, [PERSON] (частка 72634/203071) пропонується виділити 6,2197 га. Позивач [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] погодились на поділ земельної ділянки за першим варіантом, запропонованим судовим експертом. [PERSON] не прийняв жодного варіанту поділу земельної ділянки, які запропоновані у висновку Одеського НДІ судових експертиз від 12.05.2017 р. №17-495, натомість просив виділити йому у власність належну йому частку земельної ділянки відповідно до висновку експерта [PERSON] від 24.01.2017 р. №01/2017. Відповідач [PERSON] заперечував проти виділу часток земельної ділянки на підставі висновку Одеського НДІ судових експертиз від 12.05.2017 р. №17-495, та вважав можливим провести виділ часток відповідно до висновку експерта [PERSON] від 24.01.2017 р. №01/2017. Оскільки [PERSON] не заявляв позовних вимог про виділ в натурі належної йому частки, у суду немає правових підстав для вирішення питання про виділ [PERSON] його частки в натурі. Суд критично відноситься до доводів [PERSON], викладених у відзиві на позов. В обґрунтування відзиву [PERSON] посилається на ст. 16, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на яку посилається [PERSON], планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на яку посилається [PERSON], детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції. На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території. У наведених [PERSON] положеннях Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» мова йде про територію населеного пункту, тоді як земельна ділянка що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, цільове призначення: для ведення садівництва, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, розташована за межами населеного пункту, що вбачається з державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №142744, виданого 03.12.0212 року. Також, суд не приймає до уваги доводи [PERSON] про існування детального плану території земельної ділянки площею 17,3892 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада (за межами населеного пункту), масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер: 5123783500:01:001:2101, цільове призначення: для ведення садівництва, як такі, що не мають документального підтвердження. Доказів розробки та затвердження органами місцевого самоврядування детального плану території земельної ділянки площею 17,3892 га [PERSON] не надав. Натомість в матеріалах справи наявний лист Овідіопольської державної районної адміністрації від 20.03.2018 року № Д-235, направлений на імя [PERSON], яким повідомляється, що звернення [PERSON] від 12.02.2018 р. (вх. № Д-235 від 12.02.2018 року) щодо надання копії рішення (розпорядження) Овідіопольської районної адміністрації про затвердження містобудівного обґрунтування (ДПТ) земельної ділянки площею 17,3892 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444 (за межами населеного пункту), цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5123783500:01:001:2101, уважно розглянуто фахівцями управління містобудування та архітектури Овідіопольскої районної адміністрації. Повідомляємо наступне. В управління містобудування та архітектури, а також у відділі діловодства та контролю Овідіопольської районної адміністрації дана затребувана інформація відсутня. Документ під назвою «Висновок за результатами проведеного земельно-технічного експертного дослідження» від 24.01.2017 р., складений на замовлення [PERSON] судовим експертом [PERSON], у розумінні ст.ст. 102, 106 ЦПК України не може вважатись висновком судового експерта, а розцінюється судом як письмовий доказ. Висновок від 24.01.2017 року не містить відомостей про те, що він складений у звязку з розглядом даної справи на замовлення [PERSON] як сторони саме даної справи та підготовлений для подання до суду. Також висновок не містись відомостей, що експерт [PERSON] попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого експертного висновку (ч. 5 ст. 106 ЦПК України). Також, суд приймає до уваги заперечення представника [PERSON] із посиланням на консультативний висновок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» від 27.03.2018 року, який містить перелік порушень, допущених судовим експертом [PERSON] під час складення висновку від 24.01.2017 р. про поділ земельної ділянки. Так, висновок від 24.01.2017 р. складався без дослідження матеріалів проведення топографо-геодезичних робіт, що є порушенням п. 6.1.2. Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». В основу висновку від 24.01.2017 року покладений технічний звіт про поділ земельної ділянки, складений ТОВ «Терраком» у 2016 р. з урахуванням плану розташуванням будинків, доріг, місць розвороту автотранспорту тощо. Суд вважає, що висновок експерта [PERSON] за своєю суттю не є висновком про поділ земельної ділянки, а містись план організації земельної ділянки під майбутню забудову, яка на даний час на земельній ділянці відсутня. Висновком Одеського НДІ судових експертиз від 12.05.2017 р. встановлено, що будівлі, споруди та інженерні комунікації на досліджуваній земельній ділянці відсутні, а висновок експерта [PERSON] не містить обґрунтування на якій підставі поділ земельної ділянки проводиться з урахуванням плану (схеми) розташування будинків, доріг, місць для розвороту транспорту тощо, та чому вказана схема є обовязковою для інших співвласників. Щодо тверджень [PERSON] про накладення арешту на земельну ділянку на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року, то вказана обставина не є підставою для зупинення провадження по даній справі та не є перешкодою для розгляду справи та вирішення судом питання про поділ майна між його співвласниками. Суд критично відноситься до посилань [PERSON] на правовий висновок Верховного суду України, висловлений по справі №6-599цс17, оскільки він стосується інших правовідносин, ніж ті, що виникли між сторонами в межах даної справи. Обставини справи №6-599цс17 полягають у тому, що Відділ державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. При цьому наведеній справі існувало відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з особи, яка, будучи членом подружжя, мала у спільній сумісній власності житловий будинок. Таким чином, рекомендації Верховного суду України щодо забезпечення інтересів стягувача, боржника-співвласника та іншого співвласника (члена подружжя) не можуть за аналогією застосовуватись до правовідносин, що виникли між сторонами даної справи, які звернулись до суду як цивільні співвласники. Крім того, по даній справі не відбувається відчуження майна, а жодна зі сторін не має статусу боржника та/або стягувача. [PERSON] не надав доказів виконання ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року та внесення відповідних відомостей про арешти земельних ділянок до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Суд вважає, що існування ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.03.2016 року не є перешкодою для винесення судового рішення, та не є підставою для відмови у позові. При цьому доводи представників [PERSON] та [PERSON], висловлені в процесі розгляду справи, є суперечливими [PERSON] просить виділити йому у власність належну йому частку земельної ділянки, з чим погоджується [PERSON], але у задоволенні аналогічних за суттю вимог [PERSON] та [PERSON] про виділ належним їм часток тієї ж самої земельної ділянки, [PERSON] та [PERSON] заперечують посилаючи на існування арешту. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, які можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. З огляду на викладене, суд вважає, що виділ в натурі часток земельної ділянки, належних [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється (ч. 2 ст. 367 ЦК України). Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, та про припинення права спільної часткової власності та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, та про припинення права спільної часткової власності, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, та про припинення права спільної часткової власності, підлягає задоволенню в частині виділу в натурі у приватну власність частки земельної ділянки розміром 72634/203071, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, загальною площею 17,3892 га, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101 та в частині припинення права спільної часткової власності [PERSON] на частку земельної ділянки розміром 72634/203071, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, загальною площею 17,3892 га. Виділ [PERSON] належної йому частки здійснюється на підставі висновку Одеського НДІ судових експертиз від 12.05.2017 р. №17-495 за першим варіантом поділу. Висновок експерта [PERSON] не може бути підставою для виділу часток співвласників з підстав, викладених вище. Позовна вимога [PERSON] про виділ частини земельної ділянки площею 17,3892 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101, площею 3,0175 га, яка знаходиться під проїздами, проходами та площадками, виділити у загальне користування співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у відповідності до висновку №01/2017 судового експерта [PERSON] від 24.01.2017 року, не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Висновок судового експерта [PERSON] не відповідає вимогам ст. 102, 106 ЦПК України, та є немотивованим у звязку з покладенням в його основу (як підставу для проведення поділу земельної ділянки) неналежних відомостей. Крім того вказаний висновок не відповідає вимогам до висновку експерта, що встановлені ЦПК України. Також, судом встановлено, що наявні дороги загального користування, які межують з земельною ділянкою. Однак разом з цим відсутні будь-які дороги, які б були безпосередньо розташовані на земельній ділянці площею 17,3892 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, масив 24, ділянка № 436, 437, 438, 441, 442, 443, 444, кадастровий номер 5123783599:01:001:2101. Вказаний факт враховано судовим експертом Одеського НДІСЕ при складанні експертного висновку по даній справі. [PERSON] не доведено необхідність виділу частини земельної ділянки під облаштування запроектованої дороги, обґрунтування розміру дороги саме 3,0175 га, та крім того після виділення відповідно частки кожному співвласнику в натурі, кожен власник самостійно має право вирішувати подальшу долю використання належної йому земельної ділянки та облаштування або не облаштування на ній доріг.

Outcome: partial