Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

24.10.2018 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь борг за спожиту електричну енергію в сумі 2209,68 грн., три проценти річних та інфляційну складову боргу в сумі 1413,16 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» здійснює постачання електричної енергії до вказаного помешкання, де проживають відповідачі та є його співвласниками, однак останні не проводять оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворився борг, який становить 2209,68 грн. Оскільки відповідачі у добровільному порядку борг не погашають, позивач вимушений був звернутись до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути з відповідачів на свою користь за прострочення виконання грошового зобов`язання три проценти річних, інфляційну складову боргу та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 11.02.2019 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , проживають у ній та відповідно являються споживачами електричної енергії за вказаною адресою. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2017 року № 90418784, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/ 3 (1 /4 + 1 / 12 ) частка, [PERSON] - 1/3 (1/4 + 1/12) частка та [PERSON] - 1/4 частка. Відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні. Відповідно до положень з положеннями ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», діє згідно Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - Правила) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до Правила, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п.п.19, 21 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п.48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п.42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи, а саме з наданого позивачем розрахунку боргу, вбачається, що станом на 01.08.2018 року борг відповідачів перед позивачем за спожиту ними електричну енергію, відповідно до показників електролічильника, який встановлено за адресою: [ADDRESS] , складає 2209,68 грн. При цьому, з врахуванням положень статті 319 ЦК України, суд вважає, що в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Так, [PERSON] є відповідачем в частині боргу, рівній 1/3, що відповідає його частці в праві спільної часткової власності на квартиру, [PERSON] - в частині боргу, рівній 1/3, що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на квартиру, а [PERSON] - в частині боргу, рівній 1/4, що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на квартиру. Щодо боргу в іншій 1/12 частині, то такий стягненню не підлягає, оскільки не встановлено співвласника відповідної частки в праві спільної часткової власності на квартиру. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з викладеним представником позивача у позовній заяві розрахунком, три проценти річних та інфляційна складова боргу за прострочення відповідачами виконання грошового зобов`язання за період з серпня 2015 року по липень 2018 року складає 301,55 грн. та 1111,61 грн. відповідно, що підлягають стягненню з відповідачів у спосіб аналогічний до стягнення основного боргу відповідно до частки кожного у спільному майні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з кожного із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача частина боргу, трьох процентів річних та інфляційної складової боргу пропорційно до їх частки у праві спільної часткової власності в спільному майні, зокрема: - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг за спожиту електричну енергію в сумі 736,56 грн. (2209,68 грн. 1/3), три проценти річних в сумі 100,52 грн. (301,55 грн. 1/3) та інфляційна складова боргу в сумі 370,54 грн. (1111,61 грн. 1/3); - з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг за спожиту електричну енергію в сумі 736,56 грн. (2209,68 грн. 1/3), три проценти річних в сумі 100,52 грн. (301,55 грн. 1/3) та інфляційна складова боргу в сумі 370,54 грн. (1111,61 грн. 1/3); - з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг за спожиту електричну енергію 552,42 грн. (2209,68 грн. 1/4), три проценти річних в сумі 75,39 грн. (301,55 грн. 1/4) та інфляційна складова боргу в сумі 277,90 грн. (1111,61 грн. 1/4). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762,00 грн., а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 587,33 грн. (1762,00 грн. 1/3), з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 587,33 грн. (1762,00 грн. 1/3), а також з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 440,50 грн. (1762,00 грн. 1/4).

Outcome: partial