Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

25 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 грудня 2006 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на змелю. За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно в рівних частках заповів їй та сину [PERSON] Вона вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно до дня смерті спадкодавця проживала з ним разом. Син спадщину у визначений законом строк не прийняв, проживав за різними адресами із спадкодавцем, із заявою до нотаріуса не звертався та на даний час на спадщину не претендує. Вона має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, у звязку з чим звернулась до нотаріальної контори, але зясувалось, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачений, а тому отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку вона позбавлена можливості. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просила суд її позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Річківської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю, на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті батька [PERSON] не претендує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловіком позивача [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 6). 25 грудня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну ділянку загальною площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на змелю серії ІІІ-СМ №036917 від 31 травня 1999 року (а. с. 10). Також судом встановлено, що [PERSON] за свого життя склав декілька заповітів, а саме: 13 квітня 2000 року виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району було посвідчено заповіт за №321, реєстраційний номер 44151039, яким [PERSON] все своє майно заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON], а також заповіт за №322, реєстраційний номер 44151013, яким [PERSON], вказану вище земельну ділянку та майнову частку (пай) заповів [PERSON] 30 жовтня 2006 року виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району за №251, реєстраційний номер 42288511 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, яким [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів в рівних частках [PERSON], 3-й особі, та [PERSON], позивачу у справі (а. с. 8-10). Із довідки Річківської сільської ради Білопільського району №1286 від 25 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON], який помер 25 грудня 2006 року, був зареєстрований та проживав в [INFO] разом із дружиною [PERSON] Заповіти від імені [PERSON] посвідчені виконкомом Річківської сільської ради не змінювались та не відмінялмись (а. с. 11). Згідно з ч. 2-3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, діє останній заповіт [PERSON], що посвідчений 30 жовтня 2006 року, та спадкоємцями усього майна за яким після смерті заповідача визначені [PERSON] та [PERSON] (а. с.10). [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою сільської ради. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, що залишилась після смерті чоловіка, у звязку з чим звернулась до нотаріальної контори, але зясувалось, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачений, а тому отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку вона позбавлена можливості. [PERSON], який доводився сином [PERSON], у визначений законом строк до нотаріуса не звертався, спадщину, що залишилась після смерті батька не прийняв, з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався. Як вбачається із довідки Білопільської державної нотаріальної контори від 01 грудня 2012 року №1768/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 25 грудня 2006 року, не заводилась (а. с. 35). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,68 га., що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 25 грудня 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved