Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

24 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів малолітню дитину та на утримання дружини. В своїй заяві позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками їх спільної дитини: [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти в розмірі 2500 гривень щомісяця на її утримання до [INFO] до досягнення їхньою донькою, [PERSON] , трирічного віку. В судове засідання позивач, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на малолітню дитину не заперечує, проте заперечує стягнення аліментів на дружину. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 08 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 25, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 23 березня 2021 року. Як з`ясовано, сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 08 травня 2019 року Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 42. Згідно довідки № 02-36/131 від 23.03.2021, виданої виконавчим комітетом Глобинської міської ради Полтавської області, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] , матір`ю [PERSON] , сестрою [PERSON] . Відповідач не надає допомоги на утримання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому таке право на утримання вона має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, про стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, що відповідач заперечує виплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 2500 гривень, а позивачем не підтверджено, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, і, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дружину підлягає частковому задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи потреби дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, можливостей відповідача, працездатного віку, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 908 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial