Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

24 травня 2021 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Концерну «МТМ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за період з січня 2015 року по грудень 2020 року в сумі 57994,18 грн. Позов обґрунтований тим, що концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно, проте останніми не виконувався обов`язок по оплаті за надану комунальну послугу. У період з січня 2015 року по грудень 2020 року надано послугу з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 76916,55 грн. Споживачами за вказаний період здійснено оплату за надані послуги у розмірі 922,37 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані комунальні послуги за період з січня 2015 року по грудень 2020 року в сумі 57994,18 грн. 03 жовтня 2021 року відповідачі звернулися до суду з заявою про застосування строків позовної давності, оскільки позовні вимоги концерну стосуються періоду з січня 2015 року по грудень 2020 року, а позов надано до суду 24.05.2021 року. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явилися з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому він зазначив, що проти позову він заперечує та просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Розглянувши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 243091841 від 04.02.2021 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № 27/Д виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Судом встановлено, що позивач надавав послуги відповідачам з централізованого опалення та постачання гарячої води на адресу: [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до наданого до суду розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , позивач у період з січня 2015 року по грудень 2020 року надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та водопостачання на загальну суму 76916,55 грн. Сплачено заборгованість у сумі 18922,37 грн. і станом на 01.01.2021 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає 57994,18 грн. Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Відповідачі, скориставшись послугами Концерну, належним чином не здійснили оплату за надані позивачем послуги. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є співвласником квартири на праві приватної власності, а за нормами ч. 3 ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, але й повинен виконувати певні обов`язки, зокрема, утримувати майно, та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказана норма встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Відповідачами під час розгляду справи було подано клопотання про застосування до вимог Концерну строків позовної давності за період з січня 2015 року по квітень 2019 року. Стаття 256 ЦК України визначене, поняття позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. До заявлених позовних вимог, стосовно суми основного боргу, відповідно до ст. 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності в три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд встановив, що з даним позовом позивач звернувся до суду 24.05.2021, у зв`язку з чим позовна давність спливла за вимогами за період з 01.01.2015 до 01.05.2019. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За вказаний період, з 01.05.2019 року по 31.12.2020 року було нараховано 18169,67 грн., відповідачами сплачено 5066,31 грн., а тому борг становить 13103,36 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно в межах позовної давності за період з 01.05.2019 року по 31.12.2020 року у сумі 13103,36 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 512,90 гривень в рівних частках. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial