Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

25.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 червня 2009 року у виконкомі Карналіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 - розірвати, стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. та правової допомоги у розмірі 2000 грн., вказуючи, що 12 червня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Представник позивача до суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 21 листопада 2018 року задоволена заява представника позивача та суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність представника позивача, відповідно до наданої заяви, без відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2009 року у виконкомі Карналіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. /л.с. 3 / Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. /л.с. 5-7/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, подружні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім'ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704, 80 грн. Відповідно до ч.4 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 001 про надання послуг на підставі договору про надання правової допомоги № 28 від 16 липня 2018 року витрати на правничу допомогу позивача склали 2000 грн., які суд вважає підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, оскільки підтверджені доказами наявними в матеріалах справи.

Outcome: approved