overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

26 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.07.2017 р. о 23 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.07.2017 р. о 23 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний вербальному контакту. Мова дизартрична. Розгублений. На прості запитання відповідає в плані заданого. Під час розмови озирається по сторонам. Розказує, що до нього вночі приходять незнайомі люди. Анамнестичні дані дає плутано, неповністю. В місцезнаходженні орієнтований вірно, в календарному часі приблизно, себе називає правильно. Мислення торпідне. Память знижена більш на поточний час. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний делірій. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

26 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Кам`янське, Дніпровський р-н, пр. Металургів, 38/17. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.07.2017р. об 11 год. 46 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.07.2017р. о 11 год. 46 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „КМЛ № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого поведінка неадекватна, озирається по сторонам, до чогось прислуховується, щось шепоче. Своєю поведінкою виявляє психотичні розлади. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

26 липня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 2 серпня 1986 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Палацом урочистих подій м. Донецька, актовий запис № 1041. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В жовтні 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, оскільки відповідач покинув її та переїхав до іншого міста. Примирення і подальше спільне проживання вважає неможливим і таким, що суперечить їхнім інтересам, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. В теперішній час наш шлюб існує формально, вони мешкають окремо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, судом вирішено справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлено заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Палацом урочистих подій м. Донецька, актовий запис № 1041. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року у звязку з тим, що відповідач покинув позивачку та переїхав до іншого міста. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 71832,42 грн., яка складається з: 47626,59 грн. основного боргу (тіло кредиту); 18810,70 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 4509,01 грн. інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості; 886,12 грн. 3 % річних від прострочених сум заборгованості, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачів зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. 12 вересня 2017 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просив покласти на відповідача витрати у сумі 630,00 грн., повязані з розміщенням оголошення в газеті «Урядовий курєр». Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, опублікування оголошення в офіційному друкованому виданні газеті «Урядовий курєр» №167 (6036) від 08 вересня 2017 року та на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду, в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог вказав, що на момент винесення рішення про стягнення аліментів його позиція як батька була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та позивачем щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання дітей, тому не заперечував проти заявленого позову щодо стягнення аліментів в розмірі ? частини. Але 25 квітня 2017 року він зареєстрував шлюб з іншою жінкою, тобто з вказаного часу змінився його сімейний стан, збільшилися витрати на утримання сімї, з дружиною планують мати дитину. При цьому останнім часом його заробітна плата залишається незмінною. Крім того, посилається на те, що, крім, аліментів також надає матеріальну допомогу дітям. Вважає, що визначений рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки на даний час його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у встановленому судовим рішенням розмірі. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації та проживання. 30 серпня 2017 року через канцелярію суду звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося з різних причин, через непорозуміння у багатьох життєвих та сімейних сферах, різні погляди на сімейне життя, різним ставленням до духовних та моральних цінностей, визначення пріоритетних напрямків розвитку сімї. Примирення та збереження сімї неможливе та суперечить їх інтересам. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не зявились. 17 жовтня 2017 року позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначивши, що з квітня 2017 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують. Дитина залишається проживати з матірю. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує, оскільки з квітня 2017 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, примирення не можливе. Дитина залишиться проживати з нею. Зазначила що прізвище не змінює, просить залишити прізвище «Речицька». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2015 року, про що свідчить актовий запис № 179, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Мають сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін залишиться проживати з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2017 року по теперішній час, проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, про що свідчать їх письмові заяви до суду. Сторони визначились, що дитина залишаться проживати з матірю. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 жовтня 2008 року в Шилівській сільській раді Решетилівського району Полтавської області, за актовим записом № 6, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно відбуваються сварки. Спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, позивачем було надано оголошення в газеті про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 22 січня 2011 року (арк.с.7). Від зазначеного шлюбу, 21 червня 2011 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане 13 липня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.8). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням обставин справи та того, що інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні відповідач не має, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень 00 копійок щомісячно на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

26 липня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського району Київської області, актовий запис № 45, від якого неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя, все це ускладнюється зловживанням відповідачем алкоголю, вони, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного домашнього господарства, мають різні бюджети, відповідач відмовляється розлучатися через органи рацсу тому просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу іменувати її прізвищем «Музика», в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 листопада 1995 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського району Київської області, актовий запис № 45, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем «Музика». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 вересня 2018 року винесено ухвалу про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідач суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 23 серпня 2016 року в Гадяцькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис № 128. Від шлюбу дітей немає. Спільним подружнім життям проживали до жовтня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Спору про майно теж немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved