Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

25.04.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON] (третя особа Третя ДДНК) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. № 3-6). В подальшому, 08.06.2016р. та 06.10.2016р. позивачкою було уточнено позовні вимоги ( а.с. № 60-63, 98-101). В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень від 06.10.2016р., позивачка в позовній заяві посилалася на те, що її свекрові [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10. Після смерті свекра відкралася спадщина та спадкоємцями першої черги були син спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON], які до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зявлялися, та фактично прийняли спадщину. Мати чоловіка позивачки [PERSON] померла 22.10.1980р., так і не отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Після прийняття спадщини, чоловік позивачки без належного дозволу на земельній ділянці, де було розташовано спадкове домоволодіння, почав будувати у період з 1980р. по 1985р. житловий будинок. Чоловік позивачки помер, не встигнувши оформити право власності на домоволодіння. Після його смерті відкрилася спадщина та спадкоємцями першої черги є позивачка, та їх діти [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом строк позивачка звернулася до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документу на домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Дорожній, 10 в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську). Просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON], що помер 27.05.1978р.; встановити факт того, що [PERSON], що помер 09.08.1987р., належало домоволодіння за адресою: м. Дніпро (м.Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10, що складалося з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, житловою площею 25,8кв.м., загальною площею 48,8кв.м., житлового будинку літ. Б-1, прибудовою літ. б-1, житловою площею 22,1кв.м., загальною площею 44,3кв.м. літньою кухнею літ. З, сараями літ. Г, Ж, Л, Н, Р, гаражу літ. Д, навісу літ. П, погрібу літ. О, спорудами № 1,2 І; визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що помер 09.08.1987р. .на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпро, (м.Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10, що складалося з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, житловою площею 25,8кв.м., загальною площею 48,8кв.м., житлового будинку літ. Б-1, прибудовою літ. б-1, житловою площею 22,1кв.м., загальною площею 44,3кв.м. літньою кухнею літ. З, сараями літ. Г, Ж, Л, Н, Р, гаражу літ. Д, навісу літ. П, погрібу літ. О, спорудами № 1,2 І. В наданій суду 13.10.2016р. заяві, представник позивачки [PERSON] (діє на підставі договору про надання юридичних послуг № 32 від 03.06.2016р. - а.с. № 58, 59) позовні вимоги в уточненій редакції від 06.10.2016р. підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності (а.с. № 161). Представника відповідача - Дніпропетровської міської ради [PERSON] (діє на підставі довіреності від 30.05.2016р. № 4/10-345 - а.с. № 157), заперечень суду не надала та в наданій 13.10.2016р. заяві просила розглянути справу згідно вимог чинного законодавства та за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України (а.с. № 156). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є розписки (а.с. № 95-96). В своїх заявах, що надійшли до суду 13.10.2016р. позовні вимоги визнали, просили задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а.с. № 158-159).. Представник третьої особи Першої ДНК в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. № 97). 13.10.2016р. до суду надійшла заява завідувача ДНК [PERSON], яка просила розглядати справу без участі їх представника. Заперечень суду не надала (а.с. № 160). Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, які не зявилися та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В Правовій Позиції ВСУ України, яка викладена 18.12.2013р. у справі № 6-138 цс 13 зазначено, що за змістом ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Аналогічне міститься у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. Враховуючи, що правовідносини по спадкуванню [PERSON] після смерті його батька виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004р., то для цих правовідносин застосовуються положення ЦК України в редакції 1963року. Судом встановлено, що за [PERSON] (російською мовою „Тарасенко Василию Филипповичу) на підставі рішення Виконкому Жовтневої районної ради депутатів та трудящих м. Дніпропетровська № 336/60 від 26.04.1960р. визнано право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (до перейменування м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна (до перейменування вул. Межева), буд. 10 ( а.с. № 27). Факт належності йому на праві власності даного домоволодіння також підтверджується свідоцтво про право власності на будівлю, яке видане Житловим управлінням Дніпропетровського відділу комунхозу 27.04.1960р. ( а.с. № 13). Згідно копії інвентаризаційної справи, розпочатої 21.01.1961р. та закінченої 13.02.1961р., домоволодіння по вул. Дорожна, 10 (вул. Межева) в м. Дніпрі (м. Дніпропетровськ) складалося з: житлового будинку А-1, сіней а-1, сараю Б-1, забору №1, вбиральні № 2, колодязя № 3 (а.с. № 16-21). 27.05.1978р. [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть „Тарасенко Василий Пилипович) помер, про що Кіровським РАГС м. Дніпропетровська видано свідоцтво про смерть ( а.с. № 32). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були його дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб № 6 (а.с. № 28)), яка померла 22.10.1980р. (свідоцтво про смерть видане Кіровським РАГС м. Дніпропетровська 05.11.1980р. (а.с. № 33)) та син [PERSON] (свідоцтво про народження №2220331 (а.с. № 35)), який помер 09.08.1987р. (свідоцтво про смерть видане Кіровським РАГС м. Дніпропетровська (а.с. №30)). Згідно листа Першої ДДНК № 2184/0/16 від 06.07.2016р., що надійшов до суду 11.07.2016р., спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 27.05.1978р. відсутня (а.с. № 75). Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963р.) для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з довідки Холмогорського комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 06.10.2016р за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10 в період з 27.07.1956р. по 30.05.1978р. разом із [PERSON] були зареєстровані згідно домової книги [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, дані особи фактично й мешкали за цією адресою разом із спадкодавцем на момент його смерті ( а.с. № 110). Факт реєстрації та проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на момент смерті останнього також підтверджується копією домової книги ( а.с. № 112-122). Крім того, факт прийняття спадщини шляхом вступу в управління спадковим майном підтверджується також тим, що [PERSON] здійснив добудови в домоволодінні, що розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON], який помер 27.05.1978р., оскільки з наданих позивачкою доказів вбачається, що її чоловік [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном після смерті батька. 14.01.1958р. позивачка та її чоловік [PERSON] зареєстрували шлюб у Лоц-Камянській сільраді Дніпропетровського району, актовий запис № 2 (а.с. № 29). Від даного шлюбу, сторони мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] 09.08.1987р. чоловік позивачки [PERSON] помер, про що видане Кіровським відділом РАГС м. Дніпропетровська 14.08.1987р. свідоцтво про смерть ( а.с. № 30). Згідно матеріалів спадкової справи № 578-87, яка була надана Першою ДДНК 11.07.2016р., із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], а діти померлого [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь матері [PERSON] (а.с. № 29, 77-79, 167-169). 17.03.1988р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Славянська, буд. 19 ( а.с. № 80, 82). З огляду на те, що правовстановлюючі документи на домоволодіння № 10 по вул. Дорожній в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) відсутні, то постановою державного нотаріусу Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.09.2016р., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09.08.1987р. ( а.с. № 109). Як вбачається з копії технічного паспорту, протягом 1985р. чоловіком позивачки [PERSON], в домоволодінні, що розташоване по вул. Дорожной, 10 в м. Дніпрі (м.Дніпропетровську) були побудовані: а-1 прибудова; Б-1 житловий будинок; б-1- прибудова; Г, Ж, Л, Н, Р-сараї; Д- гараж; П- навіс; О-погреб (а.с. № 10). Згідно технічного паспорту, який 15.10.2015р. виготовлений ФОП [PERSON], на сьогоднішній день домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, буд. 10 складається з: житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, житловою площею 25,8кв.м., загальною площею 48,8кв.м., житлового будинку літ. Б-1 з прибудовою літ. б-1, житловою площею 22,1кв.м., загальною площею 44,3кв.м., літньою кухнею літ. З, сараями літ. Г,Ж, Л, Н, Р, гаражу літ. Д, навісу літ. П, погребу літ. О, спорудами, вимощення № 1, 2 І (а.с. № 149-152). В акті від 15.10.2015р., виданому інженером з інвентаризації нерухомого майна Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України [PERSON] та ФОП [PERSON], зазначено, що прибудова літ.а-1, житловий будинок літ.Б-1, прибудова літ. б-1, вбиральня літ. В, сараї літ. Г, Л, М, Р, гараж літ. Д, навіси літ. Ж,П, літня кухня літ. З, погріб літ. О побудовані до 1992р., а тому відповідно до положень п. 3.2 Інструкції про проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. № 127, штампи щодо самочинного будівництва та переобладнання не виставляються (а.с. № 31). У п. 3.2 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. [PERSON] узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (ст.ст. 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. На момент закінчення будівництва в 1985р., введення будівлі в експлуатацію відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва, не було потрібне. Бо у відповідності до п. 3 Постанови КМУ за № 1035 від 09.09.2009р. «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі) документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. 15.10.2015р. експертом [PERSON], яка має кваліфікаційний сертифікат за напрямком технічне обстеження будівель і споруд (Серія АЕ №000786, виданий 19.09.2012р.) було надано технічний висновок, згідно якого, збудовані житлові будинки літ. А-1 та Б-1, прибудови а-1 та літ. б-1 та господарські споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпро (м.Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10 відповідають вимогам державних будівельних норм та правилам та встановлено їх можливість надійної та безпечної експлуатації Всі конструкції обєкту нерухомості на момент обстеження суттєвих дефектів не мають і відносяться до ІІ категорії технічний стан задовільний (а.с. № 124-155). Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт належності [PERSON], який помер 09.08.1987р., домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10, що складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1, житловою площею 25,8кв.м., загальною площею 48,8кв.м., житлового будинку літ. Б-1 з прибудовою літ. б-1, житловою площею 22,1кв.м., загальною площею 44,3кв.м., літньої кухні літ. З, сараїв літ. Г, Ж, Л, Н, Р, гаражу літ. Д, навісу літ. П, погребу літ. О, споруд, вимощень № 1,2 І. Враховуючи, що позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, а інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини, то відповідно до положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963р., позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом та за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 09.08.1987р., на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Дорожна, 10, та складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, житловою площею 25,8кв.м., загальною площею 48,8кв.м., житлового будинку літ. Б-1, з прибудовою літ. б-1, житловою площею 22,1кв.м., загальною площею 44,3кв.м., літньої кухні літ. З, сараїв літ. Г, Ж, Л, Н, Р, гаражу літ. Д, навісу літ. П, погребу літ. О, споруд, вимощень № 1,2 І. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачка не наполягала на стягненні судового збору з Дніпропетровської міської ради, то понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3249грн. 66коп. підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів [PERSON] та [PERSON], а саме по 1624грн. 83коп. з кожного На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved