Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

24 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилалася на те, що вона з відповідачем є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторонами шлюб зареєстровано не було, на теперішній час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини участі не приймає та його твердження про зворотнє не відповідає дійсності. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, свого доходу не має. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачеві вона не чинить. Відповідач на теперішній час працевлаштований та отримує стабільний дохід. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати на свою користь та утримання аліменти у розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому заперечував, що сторони перебували фактичних шлюбних відносинах, зазначивши, що мали лише короткострокові зустрічі, від яких у позивача народилася дитина, у свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача. Відповідач повністю виконує свої батьківські обов`язки та надає допомогу в натуральній формі та надає грошові кошти у розмірі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму, окрім того надає кошти на лікування та обстеження дитини за першою вимогою позивача. Також вказав, що має непрацездатну матір, яка є пенсіонером за інвалідністю та отримує пенсію, якої не вистачає на забезпечення нормального життя. Визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1 000 гривень щомісячно. У задоволенні інших позовних вимог просив відмовити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який проживає з матір`ю (а.с. 6). Малолітній [PERSON] , [INFO] , страждає на захворювання серця (а.с. 11-14). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Син сторін [PERSON] малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 800 гривень щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Син сторін [PERSON] малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. Відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 950 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, а стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення. Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що сторони не перебували у шлюбі, а тому позивач не має права на утримання від відповідача, оскільки чинними нормами СК України передбачено право жінки або чоловіка на утримання у разі проживання з ними дитини. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , тому зобов`язаний утримувати матір дитини, яка наразі не має змоги матеріально забезпечувати свої потреби, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також не заслуговують на увагу суду посилання відповідача, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, оскільки примусового стягнення аліментів з нього на її утримання не здійснюється, а допомогу він надає у добровільному порядку. Окрім цього мати є пенсіонером та отримує пенсію. Також [PERSON] не доведено факт надання позивачеві щомісячно на утримання сина допомоги матеріальної чи то у натуральній формі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини та на її утримання з дня подання позову до суду, тобто з 24 січня 2020 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп.- абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial