overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

26.01.2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 17.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 05.08.2013 року у них народилася донька [PERSON]. Окрім спільної доньки з [PERSON] у позивачки є син від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. [PERSON] стверджує, що суспільне життя з чоловіком не склалося у звязку з тим, що останній постійно знущався з [PERSON], а тому вони розірвали взаємовідносини. На теперішній час подружжя проживає окремо, діти мешкають з матірю, але в утриманні [PERSON] батько не надає ніякої матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів заробітку й до досягнення нею повноліття. У судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала повністю просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 17.08.2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.08.2012 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 14.08.2013 року (а.с. 6). На теперішній час [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми та племінником, окремо від [PERSON] за адресою: вул. Миру, буд.1, с. Водяне, Камянсько-Дніпровського району Запорізької області довідка Виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області №113 від 21.01.2015 року (а.с. 7). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України суд стягує і судові витрати. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

26.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.03.2008 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГСу. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області 14.03.2008 року (а.с.4), сторони уклали шлюб 14.03.2008 року, який зареєстрований Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГСу. Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сім'ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

26.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.04.2002 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки на протязі спільного проживання вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, заяву про розгляд справи за його відсутності не направляв, а тому суд, враховуючи заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 25.01.2007 року (а.с.4), сторони уклали шлюб 17.04.2002 року, який зареєстрований Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сім'ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

26.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 21.08.1983 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Останнім часом у них постійно виникають суперечки з різних питань. Відповідач на неї піднімає руку. Вона спробувала налагодити їхні відносини, однак відповідач все одно притримується своєї точки зору. Вона дійшла висновку що їхнє спільне подружнє життя неможливе через те що вона не може витримати постійних погроз та знущання. Позивачка змушена жити окремо в будинку свого батька. В зв'язку з наведеним просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 21.08.1983 року у виконавчому комітеті Горбівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 25. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, сторони по справі проживають окремо. Позивач не вбачає можливості примирення та збереження сім'ї і вважає, що реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Беручи до уваги обставини справи та фактичні стосунки сторін по справі, суд вважає, що встановлювати сторонам строк на примирення не доцільно. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 55 - 56, 104 - 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

26.01.2015 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], що народилась [INFO] року в розмірі 1\\6 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.05.2004 року сторони зареєстрували шлюб, від якого [INFO] року у них народився син [PERSON], а [INFO] року народилась донька [PERSON]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.12.2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], але відповідач допомоги їй на утримання доньки, яка проживає із нею, також не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження ( а.с.2) видно, що [PERSON] народилась [INFO] року і її батьками являються [PERSON] та [PERSON], а довідкою про склад сім'ї від 26.01.2015 року ( а.с.3) підтверджено, що донька проживає з позивачкою. Копіями паспортів сторін ( а.с.4, 8-9) підтверджено, що сторони зареєстрували шлюб 29.05.2004 року. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень проти позовних вимог відповідача, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

26.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в 2009 році з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Чоловік працює, від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебували в шлюбі. Від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

26.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2000 року народження, батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем, розірваним 18.11.2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час дитина знаходиться на повному її утриманні, у зв'язку з чим вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: - копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (Серії [NUMBER] виданим 18.11.2005 року), актовий запис №662 від 18 листопада 2005 року зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини - [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №44 від 20.01.2000 року зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]; - довідкою ЖКП «Жилкомплекс», відповідно до якої [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином [PERSON], 2000 року народження за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. За обставин встановлених судом, враховуючи, що утримання неповнолітніх дітей є не право, а обов'язок батьків, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2000 року народження, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

26.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 08.08.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 15 000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 30.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22058 грн 72к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.33-34,36/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.35/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

26.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 31.01.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 7295 грн 15к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

26.01.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 28.09.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 31.10.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12651 грн 14к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.51-52/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася також, проте була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.50/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved