Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

26.11.12 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті о відшкодування матеріальних збитків та знесення самочинно побудованого другого, третього поверхів та мансарди будинку, в якому просить знести самочинно збудований другий, третій поверхи та мансарду будинку літ. «А», розташованого за адресою: [ADDRESS], стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі, який буде встановлено висновком судової експертизи, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. При цьому позивачка посилається на те, що 13 червня 1994 року за договором дарування позивачка придбала у власність 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], що складається в цілому з житлового будинку загальною площею 37,7 кв.м., вбиральні літ. «К», сараю літ. «Е», розташований на земельній ділянці 671 кв. м. Власником іншої 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами являвся [PERSON]. 02.12.2002 року [PERSON] частину від своєї 1/2 частини подарував [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, сторони по справі єспіввласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з різними частками, а саме: позивачка [PERSON] - власник 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] власники іншої ? частини домоволодіння.Згодом, відповідачі розпочали самовільно та незаконно реконструювати належну їм частину будинку, шляхом надбудови другого, третього поверхів та мансарди. В зв'язку з цим рішення Київського районного суду м.Одеси від 20 січня 2011 року № 1512/2-693/2011 позов Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до [PERSON] та [PERSON], треті особи Виконавчий комітет Одеської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зобов'язано [PERSON] та [PERSON] за влансий рахунок провести відповідну перебудову, в тому числі шляхом знесення надбудованого третього поверху будинку,а також зменшення плями забудови будинку [ADDRESS] з метою приведення у попередній стан згідно з технічною документацією. Дане рішення набрало законної сили. При розгляді даної справи суду було доведено, що діями відповідачів порушено вимоги законодавства України в сфері містобудування, принципів та основ містобудівної діяльності. Судом при винесені рішення було встановлено, що дії відповідачів з реконструкції частини будинку проводились з порушенням норм, встановлених «Положенням про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року, відповідно до п. п. 5.5-5.6 вищезазначеного положення, реконструкція приміщень, що була розпочата або провадиться без реєстрації в інспекції ДАБК і без дозволу на виконання будівельних робіт, вважається самочинною і не допускається всіма суб'єктами містобудування, органами державного управління, а також організаціями і підприємствами, що забезпечують фінансування.В рішенні суду також зазначено, що суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних положень та дозволів є потенційно небезпечним, так як проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. В зв'язку з здійсненням відповідачами - [PERSON] та [PERSON] незаконно самовільної реконструкції, добудови та прибудови своєї частини будинку, стан частини будинку, що належить позивачці значно погіршився, так як у неї з відповідачами - [PERSON] та [PERSON] загальна стіна, яка фактично відокремлює і являється межею між частиною будинку, що знаходиться в її власності та частиною будинку, що являється власністю відповідачів. В зв'язку з тим, що відповідачі в процесі самовільної реконструкції та добудови другого та третього поверхів і мансарди було здійснено значне навантаження на загальну стіну будинку, у частині будинку позивачки на стінах з'явилися суттєві тріщини, значні деформації стін, стелі та дверних отворів. З кожним днем стан будинку значно погіршується. Також, пошкоджено дах над позивачевою частиною будинку, що призводить до того, що атмосферні опади потрапляють на горище та безпосередньо в житло. Вищезазначені незаконні дії відповідачів перешкоджають позивачці належним чином користуватися частиною житлового будинку, яка належить їй на праві власності, так як використовувати її за призначенням, проживати в ній стало зовсім неможливим. Згодом відповідачами також були демонтовані, пошкоджені та зіпсовані ворота, які були установлені ще в 90-тих роках і відділяли та створювали межу ділянці, яка знаходиться у моєму фактичному користуванні. На даний момент ворота не підлягають ремонту. Матеріальної шкоди та збитків позивачці завдано шляхом здійснення відповідачами незаконного та самовільного будівництва. Відповідачі являються співвласниками частини домоволодіння в рівних частках, тому у зв'язку із спричиненням матеріальної шкоди позивачці вони повинні нести матеріальну відповідальність в солідарному порядку. На компроміси для вирішення питання мирним шляхом відповідачі не йдуть, що змусило позивачку звернутись до суду з позовом за захистом своїх майнових прав. Позивачка [PERSON] в судове засідання призначене на 10.12.13 року не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про відкладення розгляду справи. Надалі у судове засідання призначене на 20.01.14 року позивачка повторно не з'явилась, надавши 17.01.14 року заяву про відкладення розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Справа знаходилась у проваджені Київського районного суду м. Одеси з 26.11.12 ркоу, що значно перевищує граничний термін розгляду цивільних справ, передбачених ч.1 та 2 ст. 157 ЦПК України. Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від [PERSON] заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про її бажання отримання рішення по суті виниклого спору, тому залишення позивних вимог на підставі ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку із неявкою позивача, буде порушувати права та законні інтереси позивачів. Чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, також порушує права позивачів на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачені у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування є власницею ? частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресю: [ADDRESS], що складається в цілому з житлового будинку загальною площею 37,7 кв.м., вбиральні літ. «К», сараю літ. «Е», розташованого на земельній ділянці площею 671 кв.м.. відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування є співвласниками іншої ? частини зазначеного будинку. Відповідачі самовільно розпочали будівництво та реконструкцію належної їм частини будинку, спричинивши позивачці своїми незаконним діями щодо будівництва значну матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експертизи №1039 від 31.10.13 року, з врахування фізичного зносу на момент начала реконструкції , а також зносу споруди воріт в поточних цінах, становить 57721,00 грн. Також судом враховано факт, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20 січня 2011 року № 1512/2-693/2011 позов Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до [PERSON] та [PERSON], треті особи Виконавчий комітет Одеської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зобов'язано [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок провести відповідну перебудову, в тому числі шляхом знесення надбудованого третього поверху будинку, а також зменшення плями забудови будинку [ADDRESS] з метою приведення у попередній стан згідно з технічною документацією. При розгляді даної справи суду було доведено, що діями відповідачів порушено вимоги законодавства України в сфері містобудування, принципів та основ містобудівної діяльності. Судом при винесені рішення було встановлено, що дії відповідачів з реконструкції частини будинку проводились з порушенням норм, встановлених «Положенням про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року, відповідно до п. п. 5.5-5.6 вищезазначеного положення, реконструкція приміщень, що була розпочата або провадиться без реєстрації в інспекції ДАБК і без дозволу на виконання будівельних робіт, вважається самочинною і не допускається всіма суб'єктами містобудування, органами державного управління, а також організаціями і підприємствами, що забезпечують фінансування. В рішенні суду також зазначено, що суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних положень та дозволів є потенційно небезпечним, так як проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. У зв'язку з чим вимоги позивачки щодо знесення другого третього поверху та мансарди будинку літ. «А», розташованого за адресою: [ADDRESS] не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.3 цієї ж статті збитки відшкодовуються в повному обсязі. Вимоги ст. 1166 ЦК України наголошують на те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно зі ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Неправомірними діями відповідачів, які не виконують рішення суду, що набрало законної сили, позивачці завдано матеріальної шкоди у розмірі 57721,00 грн., яку належить стягнути з відповідачів в солідарному порядку як із співвласників ? частини житлового будинку [ADDRESS]. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову- 107,30 грн., за заявою про витребування доказів-107,30 грн., за заявою про забезпечення позову- 114,70 грн., розрахунок вартості висновку судової експертизи- 1058,40 грн., а всього 1287,70 грн.

Outcome: partial