Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

26.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Красноармійської райдержадміністрації Донецької області, третя особа Управління держземагенства у Красноармійському районі Донецької області про визнання недійсним розпорядження Красноармійської райдержадміністрації №23 від 20.01.2004 року, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею6,44га, кадастровий номер 1422786000:03:000:0105 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН №041089, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації №23 від 20.01.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №92 від 13.02.2004 року. Звернувшись до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після смерті [PERSON], завідувач нотаріальної контори надала запит до відділу деркомзема у Красноармійському районі за №619/02-14 від 014.06.2012 року про надання витягу з державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витяг з Поземельної книги та витяг з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у відповідь на який було надано повідомлення №02-872 від 22.10.2012 року про розбіжності щодо даних про земельну ділянку, а саме неможливість видати витяг з Поземельної книги у зв'язку з невідповідністю площ у державному акті на право власності на земельну ділянку спадкодавця даним про земельну ділянку, які містяться в автоматизованій системі державного земельного кадастру. Відповідно до п.2.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.08.2009 року за №735/1675 встановлено, що у рядку «є власником земельної ділянки» площа земельної ділянки прописується із зазначенням до 0,0001 га, однак у державному акті про право власності на земельну ділянку площа земельної ділянки вказана 6,44га, тобто без зазначення до тисячної долі. З метою виправлення технічних помилок, на його звернення, Красноармійським районним відділом ДРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] та дані про земельну ділянку були внесені до автоматизованої системи державного земельного кадастру, про що свідчить протокол проведення перевірки документації землеустрою та обмінного файлу. З 01.01.2013 року зміни в державний акт про право власності на земельну ділянку не вносяться Управлянням Держземагенства у Красноармійському районі Донецької області, тому він (позивач) просить суд визнати розпорядження Красноармійської райдержадміністрації у Донецькій області №23 від 20.01.2004 року недійсним, скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] серії ДН №04108/9 загальною площею 6,44га з кадастровим номером 1422786000:03:000:0105 та визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку, справу просив розглянути у його відсутність за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представники відповідача Красноармійської райдержадміністрації та третьої особи Управління держземагенства в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8), яка була матір'ю позивача [PERSON] (а.с.34). Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 6,44га, кадастровий номер 1422786000:03:000:0105 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН №041089, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації №23 від 20.01.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №92 від 13.02.2004 року (а.с.5). Позивач [PERSON] звернувся до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З листа Відділу держкомзему у Красноармійському районі Донецької області від 22.10.2012 року №02-872 (а.с.7) вбачається, що є розбіжності площ земельної ділянки: у державному акті площа земельної ділянки вказана 6,44га ріллі, а відповідно до даних, внесених до автоматизованої системи державного земельного кадастру - 6,4433 га ріллі. Позивачу було роз'яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права успадкування на земельну ділянку у фактичних розмірах та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п.2.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.08.2009 року за №735/1675 встановлено, що у рядку «є власником земельної ділянки» площа земельної ділянки прописується із зазначенням до 0,0001 га, однак у державному акті про право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] площа земельної ділянки вказана 6,44га, тобто без зазначення до тисячної долі. Відділом ДРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] та дані про земельну ділянку були внесені до автоматизованої системи державного земельного кадастру (а.с.9-16). Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року. Пунктом 156 Постанови Кабінету Міністрів України «Порядку ведення державного земельного кадастру» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.152, ч.1 ст.155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з порушенням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до абзацу 2 п.7 Постанови ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання недійсним розпорядження Красноармійської райдержадміністрації №23 від 20.01.2004 року, скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved