Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

25.06. 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» було укладено кредитний договір № 05-249/10 від 29.12.2010 року, згідно з яким останньому був наданий кредит у розмірі 750000,00 грн., а відповідач - ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» в свою чергу зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом, адміністративну комісію та повернути кредит в повному обсязі не пізніше 29 грудня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем-2 перед позивачем за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 05-251/10 від 29.12.2010 року, згідно з яким відповідач-1 поручився перед позивачем за виконання ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» усіх його зобов'язань за кредитним договором. Відповідачами умови кредитного договору виконуються не належним чином, у зв'язку з чим станом на 22.05.2013 року утворилась заборгованість у розмірі сумі 618390,73 грн., із якої: 466418,80 грн. - борг за кредитом; 83730,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 68241,20 грн. - пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] та ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» як з солідарних боржників, на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 05-249/10 від 29.12.2010 року в розмірі 618390,73 грн. та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю, так як позов до поручителя позивачем пред'явлено поза межами встановленого законом строку. Крім того, [PERSON] не підписував договір поруки. В останнє судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» було укладено кредитний договір № 05-249/10 від 29.12.2010 року, згідно з якими останньому був наданий кредит у розмірі 750000,00 грн., а відповідач - ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» в свою чергу зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом, адміністративну комісію та повернути кредит в повному обсязі не пізніше 29 грудня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем-2 перед позивачем за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 05-251/10 від 29.12.2010 року, згідно з яким відповідач-1 поручився перед позивачем за виконання ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» усіх його зобов'язань за кредитним договором. Відповідачем ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» умови кредитного договору виконуються не належним чином. Статтею 7 кредитного договору передбачено умови нарахування і сплати відсотків. Відсотки за користування кредитом нараховуються за ставкою у розмірі 21 % річних із розрахунку 365 днів на рік. У випадку невиконання чи не належного виконання з будь-яких підстав зобов'язань, встановлених п.п. 10.3.6.1, п.п.10.3.6.2. та п.п. 10.3.6.7 кредитного договору, починаючи з першого дня неналежного виконання зобов'язань , проценти за користування кредитом збільшуються на 2% річних за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання і будуть нараховуватись банком за такою підвищеною ставкою до тієї дати, коли зазначені зобов'язання будуть виконанні (ст. 7 кредитного договору). Пунктом 12.1 кредитного договору встановлено, що у разі порушення відповідачем - ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» строків виконання будь-якого з боргових зобов'язань, останній зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобов'язання за весь час прострочення. Таким чином, норми п. 6 ст. 232 ГК України про шестимісячний граничний строк нарахування пені за даним Кредитним договором не застосовується. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). З розрахунку наданого позивачем, вбачається, що станом на 22.05.2013 року утворилась заборгованість у розмірі сумі 618390,73 грн., із якої: 466418,80 грн. - борг за кредитом; 83730,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 68241,20 грн. - пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування ним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов в частині стягнення заборгованості з ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» підлягає задоволенню в повному обсязі. В частині стягнення заборгованості, що виникла у ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» перед ПАТ «Перший український міжнародний банк», з [PERSON] як з поручителя, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення (вручення) йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п.6.1 договору поруки, укладеного 29.12.2010 року між ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» та [PERSON] цей договір припиняється з припиненням зобов'язання. Таким чином, слід вважати, що у даному випадку строк виконання зобов'язання у договорі не встановлено. Отже, враховуючи ту обставину, що договором поруки від 29.12.2010 року не встановлено іншого строку дії договору поруки, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. У кредитному договорі №05-249/10 від 29.12.2010 року строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 29.12.2011 р.(пункт 6.1) (а.с. 16). За таких обставин у ПАТ «Перший український міжнародний банк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси» щодо повернення кредиту, починаючи з 29.12.2011 року протягом наступних 6 місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив 14.03.2013 року (а.с.25), тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Отже, не можуть бути задоволені позовні вимоги банку в частині стягнення заборгованості з поручителя, оскільки укладений договір поруки від 29.12.2010 року є припиненими. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ЗАТ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Херсонресурси»на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» судовий збір в розмірі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial