Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

25 червня 2018 року до Валківського районного суду Харківської області із Нововодолазького районного суду Харківської області, згідно розпорядження голови суду №631/683/18 від 19.06.2018 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В уточненій позовній заяві зазначено, що з листопада 2005 року, [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб сторони не поспішали, оскільки в цьому не було потреби. Відразу позивач та відповідач почали мешкати за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Кірова, 4, який належав позивачу на праві приватної власності за договором дарування від 05.08.2005 року. [PERSON] зареєструвався за вказаною адресою 27.01.2006 року. В підтвердження стосунків та за наполегливістю відповідача, 13.05.2006 року [PERSON] уклала з останнім договір купівлі-продажу домоволодіння №4 по вулиці Кірова в смт. Нова Водолага Харківської області без передачі грошових коштів. Договір купівлі-продажу вказаного будинку відбувся за 18 813 грн. 00 коп. За весь час проживання однією сімєю з [PERSON] сторони значно покращили житлові умови, збільшили площу житлового будинку, переобладнали його, побудували нові надвірні будівлі та значно збільшили вартість усього домоволодіння. На даний час вартість домоволодіння становить 272 396 грн. 00 коп., а тому, як зазначено в позові, за час сумісного життя сторонами набуто спільне майно на вказану суму. Позивач вимагає встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділити спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, визнавши за нею та [PERSON] по 1/2 частині право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Реміснича (Кірова), 4, разом із надвірними будівлями та земельну ділянку площею 1 500 кв.м. В судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали та зазначили, що хоч сторони шлюб і не зареєстрували, проте між [PERSON] та [PERSON] склалась повноцінна сімя, а тому все, що вони набули під час сумісного життя є спільною сумісною власністю. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що в 2004 році він розірвав свій минулий шлюб і з 2005 року за ініціативи [PERSON] почав проживати з нею в її домоволодінні за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Реміснича (Кірова), 4. На той момент, як пояснив [PERSON], позивач була його керівником, а він працював в установі, яку вона очолювала. Відповідач не заперечує проти тверджень сторони позивача про те, що між ними склались певні стосунки, які мали ознаки сімї, проте не вважає, що фактично сімя відбулась, оскільки стосунки між ними відбувались лише за ініціативи [PERSON], а він хоч і не чинив спротиву її прагненням, усіляко уникав реєстрації шлюбу. Відповідач та його представник в судовому засіданні наголосили на тому, що [PERSON] хоч і мешкав з [PERSON] в будинку №4 по вул. Реміснича в смт. Нова Водолага, Харківської області, але згідно нотаріально посвідченого договору від 13.05.2006 року придбав його у позивача сплативши обумовлену вартість. На час укладання цього договору, як стверджує відповідач, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Надані стороною відповідача заперечення проти позову в цілому відповідають усним поясненням відповідача та представника. Рішення має містити, відповідно до п. 3 ч. 3\~ст. 265 ЦПК України, зазначення процесуальних дій у справі. 25 червня 2018 року до Валківського районного суду Харківської області із Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою судді від 29.06.2018 року, позовну заяву було залишено без руху, як така, що подана з порушенням вимог встановлених ст. 175 ЦПК України, а саме зазначено невірно ціну позову на нерухоме майно на момент його предявлення та проведено оцінку житлового будинку неналежним субєктом оціночної діяльності. Заявою від 13.08.2018 року позивач усунув вищезазначені недоліки. Крім того, окрім первісних вимог, позивач прохає встановити факт проживання нею та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад 5 років (з листопада 2005 року до цього часу - червня 2018 року). Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 17.08.2018 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено в підготовче судове засідання. 03.09.2018 року ухвалою Валківського районного суду Харківської області заяву про забезпечення позову було задоволено частково, та накладено арешт шляхом заборони вчиняти певні дії на майно, а саме на житловий будинок за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Реміснича (Кірова), 4, та заборонено його відчуження. Згідно протоколу судового засідання від 17.12.2018 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про приєднання до матеріалів справи документів щодо неправомірних дій [PERSON], а також копій пояснень сина [PERSON] та знайомого [PERSON], оскільки такі документи не мають відношення до суті спору. Вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В обґрунтування вимог позивач зазначила, належний їй на праві власності будинок №4 по вул. Реміснича в смт. Нова Водолага, Харківської області, вона безоплатно передала [PERSON] на його неодноразові прохання, проте підставою для реєстрації права власності за ним обрала саме договір купівлі-продажу. Судом встановлено, що домоволодіння №4 по вул. Кірова, в смт. Нова Водолага Харківської області, на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 05.08.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №1979, належало на праві приватної власності [PERSON]М.(а.с.8) Згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №868 та посвідченого 13.05.2006 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Кірова, 4, за суму 18813 грн. 00 коп., які [PERSON] попередньо отримала від покупця повністю.(а.с.11) 13.05.2006 року вищезазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №1302941, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №2377236.(а.с.12) Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10652779 від 17.05.2006 року, житловий будинок за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Кірова, 4, належить відповідачу [PERSON] (а.с.12 на звороті) Згідно технічного паспорту виготовленого 12.01.2009 року Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Кірова, 4, складається з: житлового будинку літ. «А-1», рік побудови - 1956 (кап.ремонт 2007 рік); веранди літ. «а» (2003 року побудови); ганка літ. «а-1» (2007 року побудови); літньої кухні літ. «Б» (2008 року побудови); тамбура літ. «б» (2008 року побудови); сараю літ. «В» (2008 року побудови); гаражу літ. «Г» (2008 року побудови); вбиральні літ. «Д» (2008 року побудови); погреба літ. «М» (2007 року побудови); колодязя літ. «К» (2006 року побудови); вигрібної ями літ. «Я» (2007 року побудови); воріт з хвірткою літ. «№» (2007 року побудови); огорожі «№1» (2007 року побудови).(а.с.13-15) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив,\~ що він є сином позивача [PERSON] та разом з нею не проживає. Так, йому відомо, що починаючи з 2005 року по 2018 рік його мати та [PERSON] проживали однією сім'єю в домоволодінні, що колись належало [PERSON] За час проживання в даному будинку вони досить покращили його стан, повністю обладнали будинок, окрім цього [PERSON] придбала за свої кошти побутову техніку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що певний проміжок часу вони товаришували сім'ями з [PERSON] Починаючи з 2005 року, [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина. Відповідач не заперечив проти зазначених свідками відомостей, проте наголосив, що робив ремонт у спірному будинку за власний кошт. На підтвердження факту проживання однією сім'єю позивачем було долучено до справи звернення колективу Нововодолазької районної державної лікарні ветеринарної медицини, проте суд не може прийняти його як доказ тих чи інших обставин. Частиною 1 ст. 90 ЦПК України передбачено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~95\~ЦПК України,\~письмовими доказами\~є документи\~(крім\~електронних документів),\~які містять\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Такі дані, які позивач вважає за необхідне надати суду, можуть бути отримані лише шляхом безпосереднього допиту свідків. Отже, як письмовий доказ, звернення колективу не може бути прийняте, через неможливість перевірити достовірність викладених в ньому обставин. Крім того, на підтвердження вимог про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, позивач надала декілька фотознімків, на яких вона зображена в колі інших осіб разом з [PERSON] Останній не заперечив проти того, що такі зображення є справжніми, але наголосив, що вони не доводять того факту, що він та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Під час судового розгляду як позивачем, так і відповідачем були надані документи про придбання ними за власні кошти оздоблювальних та будівельних матеріалів на ствердження того, що саме за їх участю вартість будинку, після набуття у власність [PERSON], значно зросла. Водночас, суд не бере до уваги зазначені документи, оскільки питання про стягнення будь-ким витрат на ремонт будинку виходить за межі позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, передметом дослідження в судовому засіданні є питання, чи є спірне домоволодіння №4 по вул. Реміснича в смт. Нова Водолага, об'єктом права спільної сумісної власності як таке, що набуте чоловіком та жінкою, які проживають однією сім'єю. Згідно\~ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього кодексу. \~Верховний Суд України, ухвалючи постанову від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц, зазначив, що при застосуванні\~статті 74 СК України,\~слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Судом, виходячи з пояснень сторін та інших доказів, встановлені обставини про те, що в період з 2005 року по 2018 рік між позивачем та відповідачем склались певні стосунки, які мали ознаки сім'ї. Проте такі обставини не можуть бути підставою для застосування до майна набутого сторонами в цей період вимог глави 8 Сімейного кодексу України. Як вбачається з копії паспорту серії МН 477715 виданого Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області від 27.07.2005 року, [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 20.01.1979 року по 11.07.2012 року. (а.с.135) Факт перебування у зазначеному зареєстрованому шлюбі позивач не заперечила. Таким чином, на момент набуття права власності на будинок [PERSON], [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Згідно ч. 1, 2\~ст. 21 СК України,\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Частина 1 ст. 25 СК України передбачає, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Статтею 3 СК України\~визначено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Про ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Отже, законодавець не ототожнює поняття сім'ї та шлюбу, і хоч стосунки сторін мали ознаки сім'ї, проте в шлюбі вони не перебували, а позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з іншою особою. Таким чином, враховуючи те, що жінка та\~чоловік можуть\~одночасно перебувати\~лише в\~одному шлюбі, позовна заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, задоволена бути не може.

Outcome: dismissed