Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

24\~грудня 2020\~року позивачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулись\~в Баглійський\~районний суд\~м.\~Дніпродзержинська з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~в якій\~просять суд\~визнати відповідача\~ [PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~ квартирою\~ [ADDRESS] ,\~що є\~підставою для\~зняття його\~з реєстрації\~за вказаною\~адресою. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачі зазначили,\~що вони\~є співвласниками\~квартири [ADDRESS] .\~Право спільної\~часткової власності\~згідно Свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~09.07.1997\~року,\~отримали жінка\~позивача [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~позивач [PERSON] \~та менший\~син позивач\~ [PERSON] .\~Старший син\~відповідач [PERSON] \~мешкав окремо,\~в приватизації\~участі не\~приймав,\~на початку\~2001\~року він\~звернувся з\~проханням до\~матері як\~до квартиронаймача\~тимчасово його\~зареєструвати в\~квартирі,\~пояснюючи це\~тим,\~що йому\~необхідно офіційно\~працевлаштуватися. 13 березня 2001 року з дозволу співвласників відповідач зареєструвався в квартирі, однак жодного дня за вказаною адресою не мешкав. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] - [PERSON] , за життя вона залишила заповіт на його ім`я. 10 серпня 2010 року позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину та успадкував 1/3 частину квартири, на теперішній час йому належить 2/3 частини квартири і позивачу [PERSON] 1/3 частина. Позивач [PERSON] переоформив особистий рахунок на своє ім`я та сплачує всі комунальні послуги, але йому вже понад 80 років, отримує невелику пенсію, працювати не може за станом здоров`я, тому вимушений був звернутися з заявою про призначення субсидії на сплату комунальних послуг, але отримав відмову, тому що, при призначенні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих в квартирі. Відповідач обіцяв ще покійній матері, а тепер і позивачу, що зніметься з реєстрації за вище зазначеною адресою, але і досі цього не зробив, чим порушує законні права позивачів як власників. Відповідач без поважних причин не мешкав та не мешкає в квартирі з дня його реєстрацій, претензій на житло не заявляє та не цікавляться ним, кореспонденції на своє ім`я та лікарняної допомоги не отримує, тобто ніяким чином не намагається використати своє право на житло. В наданих суду письмових заявах позивачі [PERSON] та [PERSON] просять розглянути справу без їх участі, позов підтримали та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві зазначив, що з позовними вимогами не згоден, оскільки його батько позивач [PERSON] чинить йому перешкоди на проживання в спірній квартирі та відповідач змушений проживати в орендованій квартрирі. Відповідач вважає, що він як член сім`ї має право на проживання в квартирі, адже житло надавалось державою на всю сім`ю, яка складалася з чотирьох чоловік, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, взявши до уваги позицію позивачів, відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ ДніпроАзот згідно з розпорядженням від 09 липня 1997 року № 1668-С (арк.с. 10) квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] успадкував 1/3 частину вказаної квартири після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2010 року (арк.с. 13), виданого завідуючою Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» від 22.12.2020 року (арк.с. 14) в зазначеній квартирі крім позивачів зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про непроживання від 21.12.2020 року (арк.с. 15), затвердженого директором КП КМР УКОЖФ, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Конституцією України передбачено право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ст. 47). Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки. Таким чином, відповідач [PERSON] є членом сім`ї власника та має право користування жилим приміщенням. Посилання позивача на усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, суд оцінює критично, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не подано. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine»), рішення від 02 грудня 2010 року) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачами не спростовано доводів відповідача щодо наявності створених з їх боку йому перешкод у користуванні спірним житлом, будь-яких клопотань з приводу забезпечення або витребування певних доказів до суду від стоірн не надходило. Крім того, Правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18.02.1999). Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~у справі\~№209/2642/18 вказав на підстави втрати права користування житловим приміщенням. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки відповідач зареєстрований у спірній квартирі зі згоди позивачів, а позивачами, в свою чергу, не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що реєстрація відповідача створює їм перешкоди у користування належним їм жилим приміщенням, не спростовано доводів відповідача щодо створення йому позивачем [PERSON] перешкод для користування спірним житлом. Так, позивач [PERSON] посилається на відмову в призначенні субсидії з оплати комунальних послуг, однак позивачем не надано доказів отримання такої відмови, а також того, що відмовою в призначенні субсидії стала саме реєстрація відповідача в спірній квартирі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed