Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

25 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить виділити в натурі частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] , та виділ часток в самостійні одиниці. У позові зазначила, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 31.05.2002, посвідченого державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 1161, та зареєстрованого у Тульчинському бюро технічної інвентаризації 22.08.2002 за реєстраційним № 349, вона стала власником 1/2 частини житлового будинку зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м. Це підтверджується також витягом № 160561948 від 22.03.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2000, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 33, спадкова справа № 1/2001, відповідач [PERSON] став власником 1/2 частини житлового будинку зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м. Це підтверджується також витягом № 160561884 від 22.03.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином житловий будинок зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м (далі - будинковолодіння) знаходиться у її з відповідачем спільній частковій власності (з частками по 1/2 кожному) з двома окремими входами. Господарські та побутові споруди до житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] мають такий склад: веранда літ. «а», веранда літ. «а1», ганок літ. «а2», сарай літ. «В», погріб літ. «П», сарай літ. «в», навіс літ. «в1», сарай літ. «г», уборна літ. «У», сарай літ. «Д», веранда літ. «д», навіс літ. «Ж», убиральня літ. «Т», колодязь літ. «К», огорожа літ. «1-6». Між нею та відповідачем немає порозуміння з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі часток будинковолодіння, що є у спільній частковій власності, не досягнуто. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14 березня 2019 року № 219 Комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» будинок [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м може бути поділений, тобто технічно можливо виділити в натурі її та відповідачу відповідні частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Тому вона вимушена звернутися в суд з позовною заявою та просить виділити їй 1/2 частину житлового будинку - літ. «А» площею 30,3 кв. м, веранда - літ. «а1» площею 5,6 кв. м, що складає 50/100 частин житлового будинку (ІІ - веранда, 3 - кухня, 4 - кімната, 5 - кімната), загальною площею 35,9 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: ганок - літ «а2», сарай - літ. «Д», колодязь - літ. «К», веранда - літ. «д», навіс - літ. «Ж», убиральня - літ. «Т», огорожа «1-6» - 1/2 частина. Відповідачу [PERSON] : 1/2 частину житлового будинку - літ. «А», веранда - літ. «а» площею 14,2 кв. м, що складає 50/100 частин житлового будинку (І - веранда, 1 - коридор, 2 - кухня, 6 - кімната), загальною площею 43,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай - літ. «В», погріб - літ. «П», сарай - літ. «в», навіс - літ. «в1», сарай - літ. «г», уборна - літ. «У», огорожа «1-6» - 1/2 частина. Вважає, що такий варіант поділу відповідає розміру часток співвласників домоволодіння та є найбільш сприятливий і для позивача, і для відповідача, без присудження будь-кому будь-якої грошової компенсації. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , визнає позов в повному обсязі. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. Розглянувши документи та матеріали справи, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 31.05.2002, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 1161, зареєстрованого у Тульчинському бюро технічної інвентаризації 22.08.2002 за реєстраційним № 349 та витягом № 160561948 від 22.03.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON] став власником 1/2 частини житлового будинку зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2000, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 33, спадкова справа № 1/2001, також витягом № 160561884 від 22.03.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином житловий будинок зі всіма господарськими та побутовими спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м знаходиться у [PERSON] та [PERSON] спільній частковій власності (з частками по 1/2 кожному) з двома окремими входами. Господарські та побутові споруди до житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] мають такий склад: веранда літ. «а», веранда літ. «а1», ганок літ. «а2», сарай літ. «В», погріб літ. «П», сарай літ. «в», навіс літ. «в1», сарай літ. «г», уборна літ. «У», сарай літ. «Д», веранда літ. «д», навіс літ. «Ж», убиральня літ. «Т», колодязь літ. «К», огорожа літ. «1-6». Між [PERSON] та [PERSON] немає порозуміння з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі часток будинковолодіння, що є у спільній частковій власності, не досягнуто. Згідно з копією висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна виданого КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 219 від 14 березня 2019 року власникам [PERSON] та [PERSON] вбачається, що будинок [ADDRESS] , загальною площею 79,4 кв. м, житловою площею 39 кв. м може бути поділений, тобто технічно можливо виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] відповідні частини житлового будинку з господарським будівлями та спорудами. Згідно з ч.1 ст.183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Така позиція також викладена в роз`ясненнях п. п.6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартирі. Частина 1 ст. 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частина 1 ст.356 ЦК України зазначає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі й підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що відповідач погодився з позовом, а, також, те, що виділ частки зі спільного домоволодіння в натурі можливий, тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved