Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

25 березня 2016 року представник ПАТ «Банк «ЮНІСОН» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк «ЮНІСОН» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18\~469,79 грн., та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 03.02.2015 року між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит у сумі 10 500 грн., та зобовязалась сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 10% річних та повернути банку кредит. Представник позивача вказує, що банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 11.02.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 18\~469,79 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.01.2016 року, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання також не зявилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «ЮНІСОН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №SA-000193. (а.с. 5-13) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до п. 1.1 Договору банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 10\~500 грн. на строк з 03.02.2015 року по 03.02.2018 року та на умовах, передбачених Договором. Як вбачається з Меморіального ордеру №19794 від 03.02.2015 року грошові кошти в сумі 10\~500 грн. були перераховані банком на рахунок [PERSON], що відповідає положенням п. 1.2.1, 1.2.2 Договору. (а.с. 20) Пунктом 1.3 Договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 10,00% річних. Відповідно до п. 2.5.1 Договору щомісячна комісія за забезпечення обслуговування кредитної заборгованості становить 3,00% від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 4.1 Договору, [PERSON] зобовязалась сплачувати комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі в порядку та строки, визначені Договором. Пунктом 2.2.1 передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів та інших платежів, шляхом здійснення фіксованих платежів на рахунок банку (Ануїтетний платіж) кожного місяця 3 числа починаючи з 03.03.2015 року відповідно до Графіку здійснення платежів згідно з Додатком №1 до Договору. Додатком №1 передбачено, що розмір щомісячного (ануїтетного) платежу становить 654,42 грн. (а.с. 14) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у порядку та строки, передбачені Договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 7.1 Кредитного договору, за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 11.02.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 18\~469,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 500 грн.; за відсотками 1\~087,16 грн.; комісія 3\~222,73 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 3\~188,99 грн.; пеня за прострочення сплати відсотків 119,95 грн.; пеня за прострочення сплати комісії 350,96 грн. (а.с. 19) 10 червня 2015 року відповідачу було надіслано Вимогу про сплату заборгованості за кредитом в якій вимагалося протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість у розмірі 12\~257,78 грн. (а.с. 17) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Банк «ЮНІСОН» підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн., який був сплачений 18.03.2016 року.

Outcome: approved