overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через погіршення взаємин вони припинили сімейні відносини, шлюб між ними розірвано. Неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання сина, добровільно матеріальну допомогу надає, однак не щомісяця і в незначній сумі, є працездатним, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини щомісяця. Просить суд стягувати аліменти в її користь на утримання сина в розмірі по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти на утримання сина згідний, однак не в такому розмірі, який просить позивачка, оскільки щомісячно надає [PERSON] матеріальну допомогу утримання сина, а тому просить позов задоволити частково та стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача (а.с.2), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), довідку про доходи позивача [PERSON] (а.с.6) суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка доходу (заробітку) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання сина, є працездатним, а тому суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення і до повноліття дитини. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вона обґрунтовує свою заяву тим, що працювала машиністом крану на Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції. В теперішній час нею оформлюється пенсія і працівниками управляння пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі була встановлена неточність в написанні її ім'я у архівній довідці №87/525 від 16 червня 2014 року. В цьому документі про заробітну плату на вказаному підприємстві з січня 1985 року по грудень 1989 року її ім'я вказано як [PERSON]. Таким чином, у цьому документі її ім'я вказано невірно у зв'язку з допущеними помилками робітників бухгалтерії підприємства, які складали відомості на нарахування заробітної плати, оскільки відповідно до свідоцтва про народження та паспорту правильним її ім'ям [PERSON]. Цю помилку в теперішній час виправити неможливо, а встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу необхідно їй для оформлення та отримання пенсії за віком. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, в судове засідання не явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданому 18 вересня 1997 року Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] в с.Варварівка Близнюківського району Харківської області (а.с.4), тобто його ім'ям є [PERSON]. Заявниця працювала машиністом крану на Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, у тому числі і у червні 1986 року по червень 1987 року, про що свідчать записи у трудовій книжці (а.с.5-7) та архівна довідка архівного відділу Костянтинівської міської ради №87/525 від 16 червня 2014 року (а.с.9), в якій помилково вказано її ім'я, як [PERSON]. Враховуючи, що у вказаному документі відомості про роботу відповідають записами у трудовій книжці, суд вважає встановленим, що архівна довідка архівного відділу Костянтинівської міської ради №87/525 від 16 червня 2014 року, в якій вказані відомості про заробітну плату під час роботи на Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції у період з червня 1986 року по червень 1987 року [PERSON], належить [PERSON]. Оскільки виправити допущену помилку в даний час не представляється можливим і вона є перешкодою в здійсненні права [PERSON] на нарахування та отримання пенсії за віком, необхідно встановити факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON].про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, хоча працює шахта «Новодонецька» , на користь інших осіб на утримання дітей аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 9, ) У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано, має малолітню дочку [PERSON], [INFO], котра знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 21 липня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). На час розгляду справи шлюб розірвано. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивачка разом із дочкою [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.9). Працює у Роменській виправній колонії УДПтС України в Сумській області (№56), середньомісячна заробітна плата становить близько 2070 грн. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як її батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дітей, платника аліментів (наявність сталого заробітку), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], проте в добровільному порядку коштів на її утримання не дає. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] На даний час дитина проживає з матір'ю - позивачем, а батько дитини [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не дає, хоча взмозі та зобов'язаний таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому в силу ст.ст. 180-184, 191 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], які суд визначає у розмірі 643 грн. (що є половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в 2014 році, так як батьки зобов'язанні в рівній мірі утримувати свою дитину) щомісячно, починаючи з 25.07.2014 року (дня подачі позову) і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 18.11.1997 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №150. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, відповідач мешкає окремо з іншою жінкою. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору не має. Позивач до судового засідання не з'явився, в своїй позовній заяві просила розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Майнового спору не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.11.1997 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №150 (а.с.4). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її тітка [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати як спадкоємиця за законом. Проте, вона не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки відсутні докази, які підтверджували б родинні зв'язки між нею та [PERSON] Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте голова Павлівської сільської ради - Мельник В.С. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] є тіткою [PERSON], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 16 лютого 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с.16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 лютого 1996 року сторони уклали шлюб, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7, 14). На даний час однією сім'єю не проживають, їх сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, із відповідними уточненнями в подальшому, та просить стягнути з зі свого колишнього чоловіка [PERSON], аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з дня її звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину, однак матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що є працездатним, тобто має таку нагоду, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав уточнені вимоги, відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів в сумі 400 грн. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 22 листопада 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6), Від зареєстрованого шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

25 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 2012 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила: постійні сварки в сім'ї на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справі за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з січня 2014 року не ведуть, родина з цього часу фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved