Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

26.12.2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700240737В. Так за умовами договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Відповідач скористалась кредитними коштами, але у порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку із чим станом на 15.10.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 204520,63 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 84968,84 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 39219,01 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 80332,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та покласти на неї судові витрати в розмірі 2045,21 грн. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити вимоги Банку, оскільки позовні вимоги заявлені обґрунтовано та в межах строку позовної давності, обумовленої договором. Представник відповідачки у судовому засідання проти задоволення позову заперечував та заявив, що Банк не має права вимоги, оскільки у порушення п.5.2.2. Договору кредиту не повідомив відповідачку письмово про дострокове повернення кредиту. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Під час розгляду справи суд виходить з правового змісту норм, які регулюють загальні умови та строки виконання зобовязань учасниками цивільних правовідносин, а саме ст.ст. 526, 527, 530, 536 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, які виникають за кредитним договором, укладеним між банком (кредитодавцем) та позичальником, про надання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах, встановлених договором, поширюються положення ст.ст. 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст.ст. 610, 625, 631 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та за його порушення, яке мало місце під час дії договору, в разі закінчення дії договору. Так, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 19.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою [PERSON], [INFO], зареєстрованою за місцем проживання за адресою: [INFO], РНОКПП [NUMBER], був укладений кредитний договір №R53700240737В (а.с.4-13). Умовами укладеного сторонами Кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором (пункт 1.1). За умовами п.п.3.1-3.3. договору Позивач надав Відповідачу грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума та валюта кредиту - 100 000,00 грн. із відсотковою ставкою за користування кредитом - 31 % річних, на строк до 19.04.2016 року або достроково (а.с.7). Повернення кредиту та процентів має відбуватись ануїтетними платежами щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (п.п.3.4, 4.6 Кредитного договору). Згідно п.3.9 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, при цьому днем видачі кредиту вважається день безготівково перерахування коштів. Так, судом встановлено, що позивач умови укладеного сторонами Кредитного договору виконав у повному обсязі та 19.04.2012 року перерахував грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. на рахунок відповідачки, а відповідачка отримала грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу/перерахування кредитних коштів від 19.04.2012 р., випискою по рахунку приватного клієнта № 774967-2012/0419 від 19.04.2012 (а.с.14, 15). Однак відповідачка взяті на себе зобовязання за Кредитним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.10.2014 року становить 204520,63 грн., складається з заборгованості по кредиту в розмірі 84968,84 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 39219,01 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 80332,78 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки. Неналежне виконання позичальником зобовязань дає підстави банку згідно п.п. 5.2.1, 5.2.2 Кредитного договору Банк вимагати дострокового повернення кредиту. Крім того, на підставі п.5.3.9 Кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1 цього договору протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. Так, 10.11.2014 року відповідачу направлений лист-вимога вих. № 8607/1-2/167 від 10 листопада 2014 року про дострокове повернення кредиту (а.с.16). Однак, відповідачка ніяких заходів щодо погашення заборгованості не прийняла. Пунктом 7.1. Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Договором передбачено, що строк позовної давності встановлюється у три роки, зокрема, і до пені. Суд не приймає заперечень представника відповідачки, оскільки право вимагати дострокового повернення кредиту у разі порушень умово договору належить кредитору за законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка, отримавши кредит у грудні 2012 році, перестала сплачувати його у квітні 2013 року, з дня звернення до суду не здійснила жодного платежу. Відтак, підставою звернення Банку до суду є порушення його права, яке у даному випадку має місце з моменту припинення платежів, і формальні підстави не можуть звільнити боржника від обовязку повернути борг. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує суттєві умови щодо дотримання порядку та строків сплати кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість у встановленому розмірі, у звязку з чим вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 2045,21 грн. що підтверджено меморіальним ордером в матеріалах справи (а.с.6).

Outcome: approved