Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

26.10.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей, які проживають з позивачем. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечити дітей, відповідач від виконання свого обов'язку по утриманню дітей ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами щодо способу виконання відповідачем свого обов'язку з утримання дитини не досягнуто. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представником - [PERSON] надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повінстю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської обаласті, актовий запис № 48. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.11.2013 року Відділом ДРАЦС по м. Первомайську РС Первомайського МРУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 690 батьками [PERSON], [INFO] вказані сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.08.2017 року Доманівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 216 батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обов'язок по доказуванню надання допомоги на дитину в такій категорії справ покладається саме на відповідача, який жодних доказів надання такої допомоги суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обов'язки в цій частині не виконує, у зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, останній такий розмір аліментів визнав повністю, що є підставою для задоволення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість утримання неповнолітнього сина позивачем, яка також зобов'язана утримувати останнього відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на проживання та утримання дітей саме позивачем. Таким чином, з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved