Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

26 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 14 жовтня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. В період шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2015 року позивач та відповідач спільно не проживають, будь-які шлюбні та сімейні відносини між ними припинено. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вони знаходяться повністю на її утриманні. Посилаючись на ст.180 СК України позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки на кожну дитину, із його заробітку, щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав. Згідно ухвали Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2020 року, судове доручення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про вручення позовної заяви з доданими до неї документами, допит відповідача [PERSON] , повернуто без виконання у зв`язку із повторною неявкою [PERSON] . Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 14 жовтня 2006 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданою цієї ж дати відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №235 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей - синів [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, видане 19.03.2007 року виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 25 листопада 2013 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області) (а.с.7-8). На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2009 року, яке набрало законної сили 12.12.2009 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.12). Довідкою, виданою 04.11.2019 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, встановлено, що з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проживають діти: сини [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження (а.с.4). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що позов [PERSON] містить вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох дітей. Однак, питання про стягнення аліментів відносно старшої дитини [PERSON] , [INFO] , є вирішеним у визначеному законом порядку, про що зазначено вище, тому у цій частині позову слід відмовити. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2013 року народження, суд вказує на те, що відповідач має обов`язок, як один із батьків, утримувати свою дитину. Оскільки розмір і частка аліментів, що підлягають стягненню, визначається судом, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, суд, беручи до уваги наявність у відповідача іншого аліментного зобов`язання, приходить до висновку про необхідність і доцільність визначення 1/6 частки аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2013 року народження, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд, не встановивши наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., який є пропорційним частковому задоволенню позовних вимог [PERSON] , яка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: partial