Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

25.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, просила стягувати щомісячно аліменти з громадянина Румунії відповідача [PERSON], який проживає на території держави Румунії, на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - 400 євро щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування вимог зазначила, що 22 червня 1996р. між нею та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Батьком дитини у свідоцтві про народження записано відповідача. В серпні 2012 року відповідач покинув сім'ю і на сьогоднішній день проживає окремо від дитини. Із вказаного часу їхні шлюбні відносини були припинені. Відповідач по сьогоднішній день не надає допомоги і не бере ніякої участі у вихованні спільної дитини. Позивачка зазначила, що на даний час дитина фактично знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на її виховання не надає, навіть у тому мінімальному розмірі, що його вимагає чинне законодавство згідно ч. 2 ст. 182 СК України. Позивачці відомо, що відповідач отримує допомогу по безробіттю приблизно 1000 євро, в тому числі на неї і на дитину. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Присутня в судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ 22.06.1996 року, актовий запис № 201 (а.с.3), в шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач [PERSON], батько дитини є громадянином держави Румунії, на території якої проживає. Згідно довідки виданої директором школи Класичного експериментального ліцею Бертранд Русел, учениця [PERSON], номер особистої справи 13/000001877, уродженки України (Європа) 26.03.1998, дійсно записана перший раз на шкільний рік 2013/2014 у другий клас «№ на курс «Ліцей іноземних мов» цього закладу і регулярно відвідує лекції. Згідно ст.2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, Цивільного процесуального кодексу та ЗУ «Про міжнародне приватне право». Згідно ст.80 ЗУ «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України. Держава позивача - Україна є Договірною Стороною в даних правовідносинах Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із застереженнями Законом N 240/94-ВР ( 240/94-ВР) від 10.11.94, яка є частиною законодавства України. При цьому судом встановлено, що держава відповідача Румунія не є Договірною Стороною Конвенції, у зв*язку з чим суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами з приводу відносин батьків та дітей, зобов'язання утримання - на законодавчому рівні не врегульовані, інші міжнародні договори з цього приводу - відсутні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача - громадянина Румунії, що не є стороною міжнародного договору, ратифікованого Україною, не ґрунтуються на Законі, кошти на утримання дитини з відповідача за таких обставин стягнуті бути не можуть, у зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed