Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

25 вересня 2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] із позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої суми спадщини у розмірі 30793 грн. 81 коп., які належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2019 року. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 5768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 27 серпня 2019 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Л.В. Сабіною, позивач [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , оскільки вона є її дочкою. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року у розмірі 276008 грн. 03 коп., яка належала померлому спадкодавцю згідно з довідкою Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Позивачка звернулася до відповідача із вказаним свідоцтвом і через ПАТ «Укрпошта» 12 вересня 2019 року відповідач виплатив належні грошові кошти за спадщиною у розмірі 245214 грн. 22 коп., тобто відповідач з невідомих причин не доплатив позивачці суму, яка складає: 276008 грн. 03 коп. - 245214 грн. 22 коп. = 30793 грн. 81 коп. Усно свою відмову у виплаті решти спадкового майна у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавця позивачу відповідач пояснив, що діючим законодавством передбачена виплата за минулий період - 3 роки, тому решта не виплачується. Вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що порушують конституційні права спадкоємця на отримання спадщини у вигляді недоотриманої пенсії за життя спадкодавця. Таким чином, з метою захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права отримання спадкового майна після смерті матері, позивач [PERSON] . вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2019 року на 10-20 годину. 21 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 листопада 2019 року на 09-30 годину. 23 жовтня 2019 року за № 34296 від представника відповідача Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, зважаючи на те, що [PERSON] у серпні 2019 року звернулася до Управління за оформленням разового доручення для отримання недоотриманої пенсії за померлу [INFO] матір [PERSON] . Пенсійні виплати в період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року, тобто з дня звернення у серпні 2019 року та по день смерті [INFO] , нараховані у сумі 276008 грн. 03 коп. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, а саме, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Заявник звернувся 27 серпня 2019 року з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання означених виплат. Розмір недоотриманих сум пенсійних виплат розраховано відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону, а саме з 26 серпня 2016 року по 31 січня 2019 року у сумі 245214 грн. 22 коп. Пенсія за період з 01 березня 2016 року по 26 серпня 2016 року не була сплачена у зв`язку із відсутністю вини Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в неотриманні пенсійних виплат у даному періоді. З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні (а.с. 37-39). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 29 листопада 2019 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 липня 2019 року, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2019 року, приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Сабіна Л.В. посвідчила, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області в загальній сумі 276008 грн. 03 коп. за період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2019 року; грошових коштів в АТ «ПУМБ»; грошових коштів в ПАТ «Промінвестбанк» (а.с. 13). Однак, згідно з копією службового чеку АТ «Укрпошта» від 12 вересня 2019 року, 12 вересня 2019 року позивачу було виплачено пенсію у розмірі 245214 грн. 22 коп. (а.с. 9). Таким чином, сума недоотриманої позивачем [PERSON] пенсії складає: 276008 грн. 03 коп. - 245214 грн. 22 коп. = 30793 грн. 81 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України видно, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватися спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 серпня 2019 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1), а також позивачем сплачено вартість послуг адвоката Деменкової Є.С. за правову допомогу згідно з договором № 91 від 13 вересня 2019 року у розмірі 5000 грн. 00 коп., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 13 вересня 2019 року (а.с. 18). Тобто, судові витрати позивача складають: 768 грн. 40 коп. + 5000 грн. 00 коп. = 5768 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 5768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved