Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

26.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на наступне. 27.01.2006 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони прожили у спільному шлюбі 8 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Але, в останні роки спільного життя відбувались постійні сварки в родині, непорозуміння. З серпня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає. Відповідач не має іншої родини та інших дітей. Позивач змушена сама утримувати та виховувати дитину. Останні 6 місяців позивач не працює і не має доходу, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторони уклали шлюб 27.01.2006 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданого 27.01.2006 року.(а.с. 4,10). Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №14. (а.с. 6). Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, бажання зберегти сім'ю у сторін не має. Спір про поділ спільного майна відсутній. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з'ясувавши, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини вимог про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, не має інших аліментних зобов'язань, не має на утриманні інших осіб. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 600, 00 грн. щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved