Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

26 березня 2019 позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1710 грн. щомісяця на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення суду від 29.05.2018 було розірвано. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких являється відповідач по справі. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач вказала, що з часу розірвання шлюбу відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дітей. Сама вона працює офіційно в ТОВ «Жмеринський молокозавод» та займає посаду інспектора з кадрів. Її доходи за вересень - грудень 2018р., січень - лютий 2019р. становили 21 296,74 грн., яких не вистачає для нормального проживання, харчування її та дітей, їй матеріально важко утримувати дітей, для яких необхідно купувати продукти харчування, гігієни та одяг, сплачувати за харчування дітей в школі, сплачувати комунальні послуги, купувати ліки в разі хвороби, а також інші необхідні речі. Інших доходів вона не має, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Зазначила, що наскільки їй відомо за відповідачем не рахується на праві власності та не перебуває у його користуванні або володінні рухоме та нерухоме майно. Відповідач, який інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документи з якого не проводиться, офіційно не працює, проте це не звільняє його від обов`язку утримувати дітей. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 06.05.2019 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з поверненням на адресу суду від відповідача конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» ухвалою судді від 04.06.2019 судове засідання вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін на 30.07.2019. 30.07.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 19.08.2019 19.08.2019 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у заздалегідь наданій до суду заяві позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. 19.08.2019 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 25.09.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та 1 - [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 19.03.2019 № 896 Жмеринської міської ради Вінницької області діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем (а.с.7). Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Жмеринський молокозавод» від 20.03.2019 № 82, [PERSON] працює в ТОВ «Жмеринський молокозавод» з 15.02.2016. На даний час займає посаду Інспектора з кадрів. Дохід за період з 01.09.2018 по 28.02.2018 склав 24 509,09 грн. (а.с.8). Згідно довідки відділу статистики у Жмеринському районі від 26.02.2019 № 01-20/454 заробітна плата по м. Жмеринка за 1 квартал 2018 становила 9152 грн., за 2 квартал 2018 року - 9554, за 3 квартал 2018 року - 10403 грн., за 4 квартал 2018 року - 10256 грн. (а.с.9). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. З доказів наданих позивачем судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України, а саме Главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також суд враховує, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з частиною 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як визначено в частині 1 і 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до частини 1 статті 155 СК України. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до частини 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. А визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення аліментів з їх подальшою індексацією, то слід зазначити, що обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial