Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

25 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 09.08.2003 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Фактично шлюбні стосунки припинені з 2012 року в зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітнього сина вони не мають. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. У судове засідання відповідачка не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Також просила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09.08.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії 1-НО №202867, виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції 09 серпня 2003 року, актовий запис №503. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 травня 2006 року Орджонікдзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис №357, в графі «батьки» зазначено: «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] при цьому суд враховує позицію відповідачки, яка не заперечувала проти розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved