Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

24.12.2019 року до суду з посиланням на вимоги ст. 391 ЦК України з позовом про зняття з реєстраційного обліку, звернулася [PERSON] , в якому просить зняти [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В телефонному режимі позивач [PERSON] повідомила суд, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутністю, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила, що відображено у відповідній телефонограмі за №746 від 18.05.2020, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства за місцем його реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті Київського районного суду м.Одеси. У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що згідно Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», установлений карантин на усій території України, а також беручи до уваги Розпорядження Голови Київського районного суду м.Одеси №2 від 17.03.2020 «Про встановлення особливого режиму роботи суду на час карантину та впровадження протиепідемічних заходів» п.1 підпункт 1.1. яким зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та зупинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів, судовезасідання проводилось без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі- продажу від 14.02.2018 року посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщуку Г.П. (зареєстровано в реєстрі за №218) та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 14.02.2018 (а.с.5-6). Відповідач, [PERSON] , [INFO] є сином колишнього власника квартири, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки №2225 від 19.12.2019 виданої КП «ЖКС «Чорноморський» (а.с.7), однак останній за вказаною адресою не проживає та в квартирі не має його особистих речей, що відображено в акті про не проживання від 17.12.2019, який міститься в матеріалах справи на аркуші 12. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні її власністю та спричиняє значні витрати чим вводить у скрутне матеріальне становище. Позивач не в змозі реалізувати своє право власності в повному обсязі. Факт реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується листом відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 27.01.2020 року. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved