overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

25 червня 2014 року до суду звернулася Ситковецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Немирівського району Вінницької області з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів, вказуючи, що 29.08.2013р. із Тульчинського будинку дитини до них прибув малолітній [PERSON], матір'ю якого у свідоцтві про народження записана відповідачка. За час перебування дитини у їхньому закладі його мати [PERSON], яка відмовилася від нього при його народженні, жодного разу дитину не провідувала, його життям і здоров'ям не цікавилася, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Прокурор та представник служби у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, подала заяву у якій заявлені вимоги визнала в повному обсязі, проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] не заперечувала. З'ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши наявні у ній письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Достовірно встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а. с. 3), але ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає коштів на його утримання, за час перебування дитини у школі-інтернаті жодного разу його не провідувала. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки [PERSON], ухиляється від виконання обов'язків по вихованню малолітнього [PERSON], не надає матеріальної допомоги на його утримання, не спілкується з ним і не проявляє щонайменшої батьківської турботи, то її необхідно позбавити батьківських прав щодо нього та стягнути з [PERSON] на користь сина [PERSON] аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

25 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.06.2014р. о 15 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.06.2014р. о 15 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює маячні ідеї еротичного характеру, переслідування, агресивна на адресу рідних. Відчуває слухові омани сприйняття. Себе називає «Філіппіна». Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

25 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.06.2014р. о 09 год. 59 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.06.2014р. о 09 год 59 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької А.Н. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого знижений настрій. Погрожує дружині розправою. Мишлення торпідне. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

25 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., Юр'ївський р-н, [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.06.2014р. о 12 год. 01 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.06.2014р. о 12 год 01 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Балачівцева І.М. ЦРЛ Юр'ївського району. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на питання відповідає не завжди в плані поставлених запитань, з роздратуванням, злобою. Впевнений, що до лікарні його привезли «фашисти». Говорить про те, що « я ще з матір'ю та батьком повинен розібратися…», при цьому негативно настроєний на адресу матері, батька, погрожує їм фізичною розправою. Мислення конкретне. Емоційно напружений, легко афектується. Критика до свого стану порушена. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

25 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Нововолинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] та відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивач проживав разом із батьком у селі Волоське Дніпропетровської області. Однак у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини, так як вважав, що фактично проживаючи зі спадкодавцем йому не потрібно вчиняти дії для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити йому додатковий строк. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що позивач у визначений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем за законом, суд позов задовольняє та визначає [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

25 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON] та відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на суму недоотриманої пенсії в розмірі 938 грн. Спадкоємцями померлої за законом є позивач та її сестра [PERSON] Однак у встановлений строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, а саме про недоотриману пенсію, та через правову необізнаність вона не знала який законом встановлений строк для прийняття спадщини. Вважає ці причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і просить визначити їй додатковий строк. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що позивач у визначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем за законом, суд позов задовольняє та визначає [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її сестри [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

25 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останні роки подружнього життя подружжя не знаходило спільної мови, між ними постійно виникали сварки через абсолютно різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вже тривалий час подружжя проживає окремо один від одного. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про причину неявки суд не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 березня 1994 року у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області згідно оригіналау свідоцтва серії [NUMBER], актовий запис № 3. Вимоги статті 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбних відносини не підтримують, намірів їх поновити не мають, фактично сім'я існує тільки формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про дітей немає. Судові витрати, пов»язані з розглядом справи у суді покласти на відповідача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

25 червня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 серпня 2011 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5782022, предметом якого є страхування транспортного засобу «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначає, що 08 липня 2012 року о 19 год. 30 хв. в м. Харкові по проспекту Московському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.02.2013 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження по справі було закрито. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 351/1 від 10.12.2012 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження під час ДТП становить 31744 грн. 85 коп. На підставі заяви ПрСК «СК «АХА Страхування» № 6968/26/ЦВ про відшкодування шкоди в порядку регресу від 18.11.2013 р., страхового акту № ЦВ-21-7514 від 22.01.2014 р., ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату страхового відшкодування (за вирахування франшизи - 510 грн.), в сумі 24668 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 81 від 25.02.2014 року. Тому позивач, скориставшись наданим йому законом правом,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

25 червня 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту без номеру від 17.11.2010 року в сумі 20 431,22 гривень, що складає 9384,15 грн. - тіло кредиту, 8214,13 грн. - заборгованість за відсотками,1383,83 грн.. - заборгованість за комісіями, 500 грн. - штраф, 949,11 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту від 17.11.2010 року відповідачеві отримав кредит в сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 31.10.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 20 431,22 гривень, що складає 9384,15 грн. - тіло кредиту, 8214,13 грн. - заборгованість за відсотками,1383,83 грн.. - заборгованість за комісіями, 500 грн. - штраф, 949,11 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрат, понесені позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

25 червня 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту без номеру від 30.07.2010 року в сумі 13 436,83гривень, що складає 6 880,50 грн. - тіло кредиту, 4 277,82 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф, 1 162,38 грн. - заборгованість по комісії, 616,04 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту від 30.07.2010 року відповідачеві отримав кредит в сумі 7 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карткузі сплатою 30 % річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 30.07.2010 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 13 436,83гривень, що складає 6 880,50 грн. - тіло кредиту, 4 277,82 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф, 1 162,38 грн. - заборгованість по комісії, 616,04 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, суд на підставі ст..88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрат, понесені позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved