overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

26.03.2018 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання у сумі 1165 грн. 20 коп., що виникла за період з 01.12.2014 по 30.06.2015.\~ Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у звязку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін\~за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання, які надає позивач за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі за надані послуги своєчасно не розраховувалися, у звязку з чим за період з 01.12.2014 по 30.06.2015 виникла заборгованість у сумі 1165 грн. 20 коп., що підтверджується розрахунком (а.с 7). Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. За таких обставин, оскільки відповідачами порушено зобовязання щодо обовязкової оплати\~\~в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з газопостачання підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

26.03.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 23.03.2015 року був укладений шлюб з останнім, у якому народилося двоє дітей. Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сім'я існує лише формально. Тому просить такий шлюб розірвати, залишивши дітей проживати з нею. 08.06.2018 р. у судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання двічі не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 23.03.2015 р. Волсвинською сільрадою Сокальського району Львівської області. Згідно копій свідоцтв серій [NUMBER], [NUMBER], у даному шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

26.03.2018 р. рішенням суду було задоволено позов [PERSON] про стягнення заборгованості. 06.04.2018 р. від позивача [PERSON] надійшла заява щодо внесення виправлень у резолютивній частині даного рішення, щодо процентів за користування грошовими коштами за ставкою НБУ. Суд, дослідивши матеріали справи з ясував, що дійсно судом допущену помилку. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

26.03.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалась на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явились, при цьому позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, при цьому про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2009, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , 2010 року народження. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї; натепер сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

26.03.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та додаткових витрат на лікування дочки в сумі 1000 грн. щомісячно. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.11.2002 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося. Відповідач уникає своїх зобов`язань щодо утримання дочки. З моменту припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач не бере участі у вихованні дочки та не надає матеріальну допомогу. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача та виховується позивачем самостійно. Дійти згоди з відповідачем неможливо, оскільки він відмовляється вести будь-які розмови та будь про що домовлятись. Дочка є інвалідом та потребує спеціального догляду. Для стабільного самопочуття дитини в місяць приблизно витрачається 2000 грн. Дитині прописано курс лікування, відповідно до якого входять і відвідування лікарів і здача аналізів, лікування медичними препаратами, відпочинок дитини. 09.07.2019 позивач подала заяву про зміну предмета позову, відмовившись від вимоги про стягнення додаткових витрат. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог в частині стягнення аліментів, а відповідач - про визнання позову. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства України. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписом статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дітей присуджуються від дня пред`явлення позову (стаття 191 Сімейного кодексу України). Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

26.03.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 03.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. Зазначає, що дочка проживає з ним та перебуває на його утриманні. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності ,позовні вимоги визнала. В підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 384,20 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

26.03.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому посилається на те, що 24.04.1982 між ними було укладено шлюб. Дітей від шлюбу не має. Остаточно шлюбно- сімейні відносини припинені з березня 2019 року. Останні декілька років вона живе постійно в злобі та ненависті до неї зі сторони відповідача, не чула від нього жодного доброго слова. Відповідач безпідставно звинувачує її у крадіжках документів, ключів від квартири, які сам десь покладе, а потім знаходить. Всі почуття втрачені. [PERSON] неодноразово бив її. У зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 24.04.1982 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №498. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

26.03.2019р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою вказуючи, що для оформлення спадщини та для реєстрації її законного права на спадкове майно після смерті [INFO]. матері [PERSON], необхідно встановити факт, що [PERSON] є її рідною матір'ю, оскільки у свідоцтві про її народження в графі мати на російській мові зазначено «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено її дівоче прізвище «[PERSON]», через те, що за життя вона офіційно не змінила свої документи після укладення шлюбу 10.11.1980 р. з [PERSON], зазначені обставини перешкоджають заявниці реалізувати право на спадщину, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Представник заявника адвокат Мельник А.М. в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність, вимоги задовольнити (а.с.23); Представник заінтересованої особи Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутність.(а.с.21); З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 2,92га, що розташована на території Гранівської сільської ради Гайсинського району, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.12.2001 року (а.с.а.с.9,13) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1980р., 10.11.1980 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7). Зазначені правовідносини регулюються: - п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла [INFO] в с. Гранів Гайсинського району, [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

26.03.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок в [ADDRESS], та визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30.01.1997р., свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30.01.1997р., вона є єдиною спадкоємицею першої черги цієї спадщини за законом, у визначений строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не зявилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.46). Представник Кіблицької сільської ради в судове засідання не зявився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 45). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30.01.1997р., [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги цієї спадщини за законом, у визначений строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги спадкового майна після смерті [INFO] матері [PERSON] у виді житлового будинку в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30.01.1997р., не може нотаріально оформити своє спадкове право в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачкою право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

26.03.2019р. заявлено позов, у якому позивач просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO]. аліменти, оскільки вона самостійно утримувати неповнолітню дитину не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дочки не виконує, постійного місця роботи і регулярного доходу немає, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]., аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.17). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]., але добровільно законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки не виконує, чим порушує її права, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати кошти в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та можливостей відповідача, який повністю підтримав вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON], [INFO]. аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved