Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

24 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 вересня 2007 року. Від подружнього життя спільних дітей не мають. Однією сімєю проживали до червня 2015 року. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 22 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Білопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гловного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №123, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). У позовній заяві позивач зазначила, що причинами розпаду сімї є те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при звереннні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved