Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

25 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], як такого, що продовжує навчання, на період навчання в Харківському гуманітарному університеті «Народна українська академія» розмірі ? частки з усіх видів заробітку, посилаючись на таке: відповідач є батьком дитини, з яким вона прожила у зареєстрованому шлюбі до листопада 2001 року. Син зараз перебуває на утриманні матері. Батько сплачував на його утримання аліменти до 18 років. На даний час дитина досягла повноліття і навчається в Харківському гуманітарному університеті «Народна українська академія» на першому курсі денної форми навчання на контрактній основі. Потребує допомоги на своє утримання, оскільки має платити за навчання, харчуватися, одягатися, купувати навчальне приладдя та витрачати гроші на переїзд між м. Харків та м. Первомайським. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, пояснила, що зараз вона працює медичною сестрою у Первомайській ЦРЛ та отримує невелику зарплатню і самотужки вивчити сина не має можливості. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вважають, що визначений позивачкою розмір аліментів занадто високий, оскільки у нього є на утриманні ще двоє неповнолітнії дітей. На даний час працює та має постійний заробіток у Первомайському КВУВКГ, де працює слюсарем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 27.11.2001 року (а.с.3) і є батьком та матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання в Харківському гуманітарному університеті «Народна українська академія» на контрактній основі, що вбачається з наданої довідки (а.с.4). Зараз перебуває на утриманні матері. Відповідно до наданого договору на навчання (а.с.8) вартість одного навчального року складає 15600 грн. Проаналізувавши матеріальне становище сторін та необхідність матеріальних витрат суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на його утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, у якого є потреба в оплаті за навчання, проїзді транспортом до м. Харкова, а також у купівлі підручників, навчального приладдя, одягу та харчів. Такий обов'язок відповідача прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює у Первомайському КВУВКГ слюсарем і отримує стабільну заробітну плату 3500-4000 грн. (а.с.26), а позивачка на даний час працює медичною сестрою в Первомайській ЦРЛ та отримує приблизно 3000 грн. на місяць. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема встановлено, що син сторін не працює, бо навчається на денній формі. У відповідача на утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дочок (а.с.23-25) а у позивачки одна неповнолітня дочка (а.с.6). На свій стан здоров'я сторони не нарікають. Проте, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачкою у позові, є завищеним і підлягає зменшенню до 1/6 частки всіх видів доходу, оскільки відповідач має утримувати ще двох неповнолітніх дітей. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові саме в розмірі 1/6 частки доходів щомісячно саме з 05.02.2016 року - часу виповнення синові повноліття. Вимоги позивачки ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню, проте частковому. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial