Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

26 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] В позовній заяві вказувала, що 02 березня 2016 року помер її брат [PERSON] Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка за державним актом про право власності на земельну ділянку серії РБ № 034685 від 03 листопада 2003 року. Вона є спадкоємцем за законом, та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за станом здоровя. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Згідно письмової заяви від 15 травня 2018 року просить позов задовольнити, а справу розглядати без її участі (а.с.42). Перекальська сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, відзиву не подала. В адресованій суду заяві від 23 квітня 2018 року № 258 позовні вимоги [PERSON] визнає, справу просить розглядати без участі представника сільської ради (а.с.26). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ГЮ № 178862, виданого 04 березня 2016 року виконавчим комітетом Перекальської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.3). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка, площею 3,9853 га, що стверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії РВ № 034685 від 03 листопада 2003 року (а.с.17). Позивач [PERSON] відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом після смерті свого рідного брата [PERSON], який помер 02 березня 2016 року. Факт родинних відносин беззаперечно стверджується дослідженими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження Серії ЯТ № 593903, виданого 03 вересня 1949 року на імя спадкодавця [PERSON] (а.с.8), Серії V-УР № 078009, виданого 17 вересня 1963 року на імя позивача [PERSON] (а.с.16), та копією свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ГЮ № 250854, виданого 22 травня 1993 року, згідно якого позивач після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с.27). З довідки Перекальської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 800 від 16 квітня 2018 року вбачається, що позивач [PERSON] дійсно доглядала і поховала свого одинокого брата [PERSON], який помер 02 березня 2016 року (а.с.9). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 24 квітня 2018 року та довідки Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 01-16/313 від 24 квітня 2018 року видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 02 березня 2016 року, до нотаріальної контори ніхто не звертався, заповіт нотаріальною конторою не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.33-37). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 1, та інвалідом третьої групи за захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с.14,18). Вона має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня з середнім та високим ризиком судинних ускладнень, поширений остеохондроз хребта з вегето-судинними проявами, що стверджується дослідженими в ході судового розгляду копіями епікризів Рівненського обласного спеціалізованого диспансера радіаційного захисту населення (а.с.11-12). З довідки КЗ «Зарічненська ЦРЛ» від 02 травня 2018 року № 707 вбачається, що позивач [PERSON] з 04 березня 2016 року по 20 вересня 2016 року знаходилася під наглядом лікарської установи з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеня (а.с.41) На переконання суду позивач [PERSON] пропустила шестимісячний строк (02 березня 2016 року 02 вересня 2016 року) для прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] з поважних причин, оскільки це було повязано з обєктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов немайнового характеру задоволено повністю, а позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved