Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

25.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1.000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 23.150 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 694 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. При цьому позивач вказує на те, що 02.02.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 1.000 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 02.05.2014 року. При отриманні коштів відповідачем власноручно була написана відповідна розписка. Після настання терміну повернення грошей, відповідач заявив, що не має намірів повертати борг, пояснивши свою відмову відсутністю коштів. На пропозицію щодо повернення коштів частинами, [PERSON] відповів відмовою, зазначивши, що він взагалі не буде повертати борг. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 533,1046, 1047, 1049 ЦК України, а також на те, що грошове зобов'язання повинно виконуватися належним чином, позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 1.000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 23.150 грн. Крім того, позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити йому 3% річних від простроченої суми в розмірі 694 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України по договору позики одна сторона передає у власність другій стороні гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей чи рівну кількість речей того ж виду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, 02.02.2014 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем [PERSON] договір позики, згідно якого отримав у позивача в борг гроші в сумі 1.000 доларів США, які зобов'язався повернути до 02.05.2014 року, що підтверджується його особистою розпискою (а.с. 4, 12 (оригінал розписки). Як вказує [PERSON], після закінчення встановленого сторонами строку повернення боргу він неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою повернути йому позичені гроші, але відповідач на його вимогу гроші не повернув. Крім того, позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити йому 3% річних від простроченої суми в розмірі 694 грн. 50 коп. Вказані обставини підтверджуються як поясненнями позивача, так і матеріалами справи, у тому числі особистою розпискою [PERSON] про отримання ним у борг грошових коштів у [PERSON] у розмірі 1.000 доларів США на строк до 02.05.2014 року (а.с. 4, 12). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики від 02.02.2014 року належним чином не виконав, у встановлений в договорі строк гроші не повернув, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг у розмірі 1.000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 23.150 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 694 грн. 50 коп., всього - 23.844 грн. 50 коп. Оскільки суд задовольняє вимоги [PERSON], то відповідно до ст.88 ЦПК України, стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1,16).

Outcome: approved