Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

25 серпня 2021 року позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що вона з 29 травня 2010 року до 04 червня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в теперішній час мешкає на території на непідконтрольній Україні території, а саме в [ADDRESS] . За час перебування у шлюбі, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Під час шлюбу сторони мешкали за місцем реєстрації позивача у м. Києві. В 2013 році їх стосунки погіршились і відповідач виїхав на постійне місце проживання у м. Горлівку. 04 червня 2018 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва, шлюб між сторонами розірвано, а рішенням того ж суду від 01 лютого 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Навесні 2021 року відповідач зателефонував позивачу та повідомив про своє бажання зустрітися із сином та намір відвезти його до своїх родичів на непідконтрольну Україні території, у м. Горлівка. Просив надати йому відповідні документи. На питання про шлях повернення сина до м. Києва, відповідач не надав відповіді, зазначивши, що син вже дорослий та може сам приймати рішення, де і з ким йому жити. Враховуючи ситуацію із карантинними заходами в Україні, а також те, що на непідконтрольній території її син фактично опиниться у центрі бойових дій, позивач відмовила [PERSON] в наданні дозволу на виїзд за межі України, на що отримала погрози, що відповідач взагалі забере в неї сина. Вважає, що наразі є спір про місце перебування дитини, а тому вона вимушена звернутись до суду, для врегулювання цього питання. Син все своє життя проживав разом із позивачем та її родичами, відвідував в м. Києві дошкільний заклад, а зараз навчається у школі. Квартира, де мешкає [PERSON] із сином, належить батькам позивача, а отже дитина забезпечена житлом. Позивач офіційно працевлаштована і отримає більше ніж середню заробітну плату. Відповідач може зашкодити сину та його розвитку, якщо забере його зі звичного для дитини становища та перевезе його до невідомих місць, тим паче син його і не знає, оскільки [PERSON] за останні 6 років не зустрічався із сином особисто. Тому, просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте до надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дерснянської районної в місті Києві Державної адміністрації у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та при ухваленні судом рішення врахувати висновок. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. За копією заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року у цивільній справі № 754/14858/17 (№ 2/754/2269/18), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2010 року. Даним рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] у м. Київ та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року у цивільній справі № 754/14860/17 (№ 2/754/2270/18) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 10 листопада 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з\~ст. 157\~\~СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до\~ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. З огляду на\~ст. 150 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З копій Довідок про реєстрацію місця проживання особи № 63475026 та № 63473199 від 10 червня 2021 року вбачається, що позивач [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Актом обстеження умов проживання від 15 червня 2021 року зафіксовано, що квартира [ADDRESS] , знаходиться на 4 поверсі 5-поверхового будинку та складається з трьох кімнат. В квартирі чисто, є всі необхідні меблі та побутова техніка для ведення домашнього господарства. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: матір [PERSON] , дитина [PERSON] , дід [PERSON] , баба [PERSON] . Для дитини виділено окрему кімнату, де є спальне місце, шафа для одягу, письмовий стіл, а також наявні речі відповідно до віку дитини. Право власності на вказану вище квартиру підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 24 липня 2006 року. Крім того, за Актами від 01 липня 2021 року та від 17 липня 2019 року, а також за Актом огляду житлового приміщення від 22 липня 2019 року, на момент огляду квартири [ADDRESS] , [PERSON] тривалий час не проживає. Зі слів сусідів з 2013 року. У часті в вихованні дитини [PERSON] не приймає. Відповідно до Характеристики відносно позивача [PERSON] , остання працює в ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування» на посаді менеджера зі збуту. За час роботи зарекомендувала справжнім професіоналом, відданим і люблячим свою справу. Завжди грамотно і в строк виконує свої посадові обов`язки, має аналітичні здібності. Трудову дисципліну ніколи не порушувала, легко знаходить спільну мову з працівниками. У спілкуванні з колегами врівноважена, доброзичлива і привітна, з партнерами та клієнтами товариства ввічлива та чемна, у стресових ситуаціях завжди націлена на знаходження компромісних рішень. За характером витримана, миролюбива, вміє контролювати емоції. ЗА період роботи в ТОВ дисциплінарних стягнень не мала. За Характеристикою дитини [PERSON] , як учня 4-В класу школи І-ІІІ ступенів № 190 Деснянського району міста Києва, останній зарекомендував себе, як старанний, здібний, активний, комунікабельний учень. Регулярно відвідує заняття в школі. Має високі здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє логічне, образне, творче мислення. Має схильність до предметів усіх циклів. Проявляє високий інтерес до навчання. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Веселий, товариський, стриманий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому вплив. Завжди охайний та доглянутий. Мати дитини [PERSON] бере участь у шкільному житті дитини, спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, систематично відвідує батьківські збори. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3 ст. 11\~Закону України «Про охорону дитинства»). За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі\~ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю. Згідно з\~ст. 18 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на ч. 6\~ст. 7 СК України\~рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року, у якому було встановлено порушення Україною статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказує та допускає розлучення дитини з матір`ю, а таким винятковим випадком може бути ситуація, в якій це відповідає інтересам дитини, що залежно від обставин конкретної справи допускає і залишення дитини з батьком, але зазвичай це потребує уникнення поверхового ставлення, забезпечення поглибленого вивчення і врахування різноманітних факторів. Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, аморальний спосіб життя не веде. Крім того, відповідно до Висновку Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини № 102/02138-6386 від 12 жовтня 2021 року, умови для проживання та виховання малолітнього [PERSON] , створено. Для дитини виділено окрему кімнату, де є спальне місце, шафа для одягу, облаштовано місце для навчання. Наявні дитячі речі відповідно до віку дитини та сезону, книжки, канцелярській приладдя, іграшки. В ході бесіди [PERSON] зазначив, що проживає з матір`ю і хоче і надалі проживати з нею. За час навчання [PERSON] до школи навідувалась тільки мати [PERSON] , яка систематично цікавиться успіхами дитини, постійно відвідує батьківській збори, є головою батьківського комітету. Мати приймає активну участь у житті класу та школи, забезпечує [PERSON] усім необхідним для навчання та занять спортом. Батько [PERSON] жодного разу не приходив до школи, не цікавився успіхами свого сина, не був присутнім на батьківських зборах. Відповідно не приймав участь у навчанні та вихованні сина. З наданих документів встановлено, що матір [PERSON] має самостійний доход, позитивно характеризується за місцем роботи. Відповідно до до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, виданого КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», у [PERSON] ознак наркологічної патології не виявлено. Відповідно до довідки, виданої КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 2» виконкому Київської міської ради, [PERSON] в амбулаторному відділенні КНП «КМПНЛ № 2» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. Батько [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Повідомити батька дитини за адресою реєстрації відсутня можливість, інші засоби зв`язку відсутні. [PERSON] за адресою місця проживання дитини не проживає тривалий час, зі слів сусідів з 2013 року, у часті у вихованні дитини не приймає. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування прийшов до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Аналізуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги позицію дитини щодо можливого проживання з матір`ю, враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання матері, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю, що повністю відповідає інтересам дитини. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 гривень, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved