Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка вказує на те, що з 27.01.2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.10.2015 року. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка, вони з донькою проживають окремо від відповідача, спільного господарства з ним не ведуть. Вона докладає усі зусілля для забезпечення потреб дитини, але повністю забезпечити потреби неповнолітньої доньки на повноцінне харчування та придбання необхідного одягу, ліків у разі хвороби та інші життєві потреби дитини, вона не має можливості. В той же час відповідач не виконує належним чином обов`язок по утриманню доньки, не надає відповідної допомоги на її утримання та виховання, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. При цьому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь доньки [PERSON] , 2008 року народження, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.10.2015 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] з донькою [PERSON] проживають окремо від відповідача, спільного господарства з ним не ведуть. На даний час позивачка бажає отримувати від відповідача на утримання доньки [PERSON] , 2008 року народження, матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Суд вважає вимоги позивачки [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки, якщо і надає, то у розмірі, визначеному на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання однієї неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальне становище доньки сторін, яка проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі, яка не працює, інших осіб на своєму утриманні не має. Суд також враховує платоспроможність відповідача, який є працездатним, працює в ТОВ «ГРАЛАТ» на посаді фрезерувальника. Згідно довідки з місця роботи від 03.02.2016 року № 01 середньомісячний заробіток [PERSON] за останні 6 місяців становить біля 3.233 грн. Відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом і до повноліття дитини. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] , то згідно ст.ст.79,88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved