Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

24.12.2013 р. позивачка [PERSON] звернулася з позовом, який в ході судового розгляду було змінено, до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] р. помер батько її малолітнього сина [PERSON] - [PERSON], шлюб з яким вона розірвала 20.08.2002 р. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці у вигляді одноповерхового будинку з прибудовами, жилою площею 42,5 кв.м, зазначений під літ. Ааа1а2 та господарчих споруд: сарай-літня кухня з прибудовою Бб, погріб В, огорожа №1-№2; ? частини приватизованої земельної ділянки площею 0,4215 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5920384000:02:001:0069), розташованої в [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №281742, виданого 10.07.2006 р.; ? частини приватизованої земельної ділянки площею 0,0766 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (кадастровий номер 5920384000:02:001:0068), розташованої в [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №281741, виданого 10.07.2006 р.; ? частини приватизованої земельної ділянки площею 3,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ №736117, виданого 30.08.2002 р.; приватизованої земельної ділянки площею 1,5269 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА №872328, виданого 14.02.2006 р. За життя [PERSON] своїм майном не розпорядився, заповіту не складав. Неповнолітній [PERSON] як рідний син померлого є спадкоємцем першої черги спадкування і має право в будь-який час звернутися із заявою про визнання права власності на спадкове майно. Однак в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно померлого, в нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва. В зв'язку з цим позивачка і звернулася до суду з даним позовом, яким просить суд визнати за [PERSON] право власності на вказане вище майно в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву, в якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Кардашівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - ПАТ КБ «Надра» - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] р. в с. Кардашівка Охтирського району Сумської області помер колишній чоловік позивачки (рідний батько малолітнього [PERSON]) - [PERSON] (а.с.10), після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці у вигляді одноповерхового будинку з прибудовами, жилою площею 42,5 кв.м, зазначений під літ. Ааа1а2 та господарчих споруд: сарай-літня кухня з прибудовою Бб, погріб В, огорожа №1-№2 (а.с.13-15); ? частини приватизованої земельної ділянки площею 0,4215 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 5920384000:02:001:0069), розташованої в [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №281742, виданого 10.07.2006 р. (а.с.38); ? частини приватизованої земельної ділянки площею 0,0766 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (кадастровий номер 5920384000:02:001:0068), розташованої в [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №281741, виданого 10.07.2006 р. (а.с.37); ? частини приватизованої земельної ділянки площею 3,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ №736117, виданого 30.08.2002 р. (а.с.34); приватизованої земельної ділянки площею 1,5269 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА №872328, виданого 14.02.2006 р. (а.с.35). Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи, подають її батьки (усиновлювачі), опікун. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є рідним сином покійного [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Інших спадкоємців першої черги спадкування немає. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті (цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину). Таким чином, судом було встановлено, що ? житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS], ? частина приватизованої земельної ділянки площею 0,4215 га, ? частина приватизованої земельної ділянки площею 0,0766 га, ? частину приватизованої земельної ділянки площею 3,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та приватизована земельна ділянка площею 1,5269 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, дійсно належали на праві приватної власності покійному [PERSON], а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та визнати за [PERSON] право власності на спірний будинок та земельні ділянки. На підставі викладеного, Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), ст. 9, 13, 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 1225, 1261, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: approved