Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

25 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить звільнити його від обовязку сплати аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання дочки [PERSON], [INFO], що стягуються на користь [PERSON] відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 22.09.2016 року, а також звільнити його від обовязку сплати аліментів у розмірі однієї сімнадцятої частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання [PERSON], які стягуються на її користь відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області у справі № 377/541/16-ц від 22.09.2016 року. Позов обґрунтовується тим, що у позивача з відповідачем 09 серпня 2015 року народилася дочка [PERSON]. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 28.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/17 частки всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], трьох років. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21.09.2017 року визначено місце проживання дочки [PERSON], [INFO], разом з позивачем [PERSON], що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, до канцелярії суду подали заяви, в яких просили розглядати справу за їх\~\~відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена двічі в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду також не надійшло.\~Тому за згодою позивача та його представника суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали цієї справи, оглянувши матеріали справи № 377/541/16-ц, 377/673/16-ц, 377/393/17, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 березня 2008 року, який розірвано за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року у справі 377/673/16-ц, що набрало законної сили 27.05.2016 року (а. с. 9). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про її народження, копія кого долучена до матеріалів справи (а. с. 5). Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16, що набрало законної сили 14.10.2016 року, за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі однієї шостої частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 липня 2016 року, до її повноліття. Цим же рішенням стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/17 частки всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], трьох років (а. с. 6 - 8). Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21 вересня 2017 року у справі № 377/393/17, що набрало законної сили 07.11.2017 року, за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, служба у справах дітей та сімї виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, позов задоволено та визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з її батьком [PERSON] (а. с. 10 11). При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання спірних відносин. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З аналізу норми частини 2 статті 181 СК України випливає, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обовязок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, рішенням суду, що набрало законної сили, у спорі між батьками дитини про визнання місця її проживання, місце проживання цієї дитини визначено з батьком [PERSON]. Таким чином, відповідач у цій справі втратила право на отримання аліментів на дочку та на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, і припинився відповідний обовязок позивача в цій справі сплачувати їх на користь відповідача. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виходячи з викладеного, позов про звільнення від сплати аліментів підлягає задоволенню. При визначенні часу припинення сплати аліментів суд бере до уваги неврегульованість законом цього питання і виходить з принципу обовязковості судових рішень, які набрали законної сили, що випливає з положень статті 124 Конституції України. Виходячи з принципу аналогії права, сплата аліментів має бути припинена з дня набрання рішенням законної сили. Це також узгоджуватиметься з положеннями частини 2 статті 382 ЦПК України, згідно яких не допускається поворот виконання у справах про стягнення аліментів. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами згідно правил статті 88 ЦПК України, суд при задоволенні позову стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved