Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

25.08.2020 р. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), в особі свого представника за письмовим договором про надання правової допомоги у цивільних справах від 18.08.2020 р. та ордером (а.с.5-6зворот) адвоката Темненко Валентини Олександрівни (далі - представник позивача), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якій зазначає, що позивач та відповідач спільно проживали без реєстрації шлюбу з 2016 року та [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що 17.08.2018 р. Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №1692. З 04.07.2020 р., сторони припинили спільне проживання та позивач разом з сином з того часу проживають окремо. У зв`язку з тим, що дитина маленька та потребує догляду і уваги, позивач не має можливості працювати щоб забезпечити себе та утримувати дитину, яка потребує харчування, одягу, взуття, іграшок, тощо. Батько дитини інколи навідується у гості до сина та інколи приносить продукти харчування і іграшки, проте фінансової допомоги не надає, а позивач не може кожного разу, за потреби, просити кошти на утримання спільного сина. Позивач має матеріальні труднощі пов`язані і зі своїм утриманням. Угоди про добровільну сплату аліментів на користь позивача, як на жінку з якою проживає дитина до трьох років, між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, а отже має всі можливості надавати допомогу дитині та матері дитини. Просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання жінки з якою проживає дитина, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення трьох років дитиною - [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову та до 03.08.2021 р. (а.с.1-2зворот). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 31.08.2020 р. по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.10-10зворот). Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали суду від 31.08.2020 р. разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами, разом з судовою повісткою про виклик, була направлена відповідачу рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України), відповідно до даних інформаційного повідомлення з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.9). Конверт судового відправлення на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» повернувся до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.17). Крім того, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.13). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачем до суду не було надано будь-яких клопотань або заяв, відзиву на позовну заяву чи заперечень проти позову, зустрічного позову. Позивачем [PERSON] було надано до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за участю представника [PERSON] (а.с.16). Представник позивача: адвокат Темненко В.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, про що надала письмову заяву (а.с.18). Враховуючи зазначене, відсутність підстав для відкладення розгляду, положення ч.1 ст.280, ч.2 ст.281 глави 11 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду з особливостями визначеними глави 11 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - є матір`ю малолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 17.08.2018 р. було зроблено актовий запис №1692, на що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] повторно виданого Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 30.07.2020 р. (а.с.4). Між сторонами шлюб укладено не було. Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Вирішуючи питання в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Наявності домовленостей між батьками щодо утримання дитини не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи зазначене, відсутність в матеріалах справи обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини (ч.1 ст.182 СК України), суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.91СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Обставин які б перешкоджали суду призначити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача до досягнення трирічного віку спільною дитиною сторін, не встановлено. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Позивач на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання до суду першої інстанції позовної заяви про стягнення аліментів. Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зазначене, висновки суд про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved