Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

25 жовтня 2016 року заявник [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що він [PERSON] є сином [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 267318 від 13.11.1971 року. 27 липня 2016 року на тимчасово окупованій території помер його батько [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області 2 червня 2000 року. Про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 76 від 29 липня 2016 року, довідка про причину смерті, видані 29 липня 2016 року відповідним медичним закладом Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня. Оскільки довідка не має юридичної сили на території України, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], у звязку з чим він звернувся до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги, просив встановити факт смерті його батька [PERSON], який помер 27 липня 2016 року у сел. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області. Представник заінтересованої особи - відділу реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник проживає в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова, буд. 25, що підтверджується реєстраційним штампом у паспорті (зв. бік а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 267318, виданого 13 листопада 1971 року, актовий запис № 49, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.5). Батько заявника [PERSON] народився 22 лютого 1936 року у с. Шабелька Дашевського району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України серії ЕМ 669739, виданим Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області 2 червня 2000 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2016 року у селі Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області помер батько заявника [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 29.07.2016 року (а.с. 6). На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надав довідку про причину смерті за № 76 від 29 липня 2016 року, яка видана медичним закладом Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня (а.с.6), лікарським свідоцтвом про смерть № 76 від 29 липня 2016 року (а.с.6). Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Листом № 2770/16-29 від 14 вересня 2016 року Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], який помер 27 липня 2016 року (а.с.8). Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті [PERSON], видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8\~ст.256 ЦПК України\~суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею257-1 ЦПК України\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], помер 27 липня 2016 року у сел. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved