Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

26.03.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Ухвалою від 22.04.2019 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позов обґрунтований такими обставинами. У зареєстрованому шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим, останній не усвідомлював своєї ролі у сім`ї, проявляв неповагу до позивача та до дитини, що призвело до розірвання шлюбу. Дитина проживає з позивачем. На даний час дитині виповнилось 11 років і витрати по її утриманню збільшуються майже щомісяця, бо вона росте і потребує посиленого дитячого харчування, одягу за віком, інше. Окрім того, щомісяця дочка відвідує гурток танців, який коштує 700 грн. Дитина хворіє їй був поставлений діагноз «вкорочення правої нижньої кінцівки 0,5 см., скаліоз 1 ст. Поперечна розпластаність стоп». Для покращення стану дитини лікар рекомендував плавання, масаж спини, ортопедичне взуття. 25.03.2019 дитина розпочала курс лікувального плавання, який коштує 700 грн. Відповідач не приймав і не приймає участі у витратах на дитину, він офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти. Відповідач позов не визнав та у відзиві виклав заперечення на позов, пославшись на такі обставини. Після розірвання шлюбу він все майно та кошти залишив позивачу та дитині, забравши лише самі необхідні речі. Він працював провідником на Південно-Західній залізниці, отримував достойну заробітну плату, потім працював старшим зміни в охоронній фірмі. У нього була велика заробітна плата і можливість допомагати своїй дочці матеріально, що він регулярно і робив. Після розірвання шлюбу позивач відмовилася від аліментів. Однак між сторонами була досягнута усна домовленість про спільне виховання дочки і матеріальну допомогу від відповідача. Окрім матеріальної допомоги він постійно купував речі, подарунки, давав кошти на різні витрати, які просила позивач для дочки. Перед Новим роком він подарував дочці дорогий мобільний телефон, який вибрала сама дочка, дав кошти в розмірі 1000 грн. на різдвяні свята. Після Нового року позивач заборонила йому спілкуватися з дочкою із незрозумілих для нього причин. Відповідач не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. вказуючи, що дана позиція позивача порушує дотримання правил предметної, суб`єктивної, процесуальної норми Закону. Посилаючись на те, що має регулярний дохід, працюючи на посаді сторожа в ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина», і щомісячно отримує заробітну плату, відповідач вважає, що аліменти мають бути стягнуті у частці від заробітку. Заперечуючи проти аргументів відповідача, позивач зазначила, що від аліментів вона не відмовлялась і на даний час виникла потреба у стягненні аліментів, оскільки дитина хворіє, а її статки не дозволяють самостійно утримувати дочку. Відповідач працездатний, здоровий чоловік, який працює і отримує заробітну плату, має можливість додаткових заробітків, бо працює не щодня, а тому вважає, що він може та зобов`язаний утримувати дитину разом з нею, щоб забезпечити дитині гідний рівень життя, враховуючи щоденні її потреби та проблеми зі здоров`ям. Матеріалами справи підтверджений хворобливий стан спільної дочки і що вона потребує коштовного лікування. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не може утримувати дитину у визначеному нею розмірі. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до повноліття. При винесенні рішення просила врахувати стан здоров`я дитини, те, що у відповідача відсутні утриманці, він має стабільний дохід та можливість додаткового заробітку, вважає,що визначений нею розмір аліментів буде достатнім для тог, щоб забезпечити дитині нормальне функціонування організму, збереження їй здоров`я та дасть можливість забезпечити дитину продуктами харчування, мінімальним набором непродовольчих товарів та мінімальним набором послуг, ліків необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дитини. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. У зареєстрованому шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2011 шлюб сторін розірвано. Після припинення шлюбних відносин сторін дитина залишилась з матір`ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Суду не надано доказів, які б підтверджували, що батько на постійній основі приймає участь в утриманні дочки. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже зважаючи на викладене, доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд вважає необґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач не оспорює, що він є здоровим працездатним чоловіком і у нього відсутні інші діти та члени сім`ї, яких він повинен утримувати . Судом встановлено, що з 08.12.2017 [PERSON] працює в ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» на посаді сторожа. Згідно довідки з місця роботи його реальна заробітна плата (за мінусом податків) за період з червня 2018 р. по травень 2019 р. становить 4151,30грн. в місяць. Доказів наявності у відповідача нерухомого і цінного рухомого майна, грошових коштів та витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суду не надано. Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (Вінницька область) і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1500 грн., що становить приблизно 1/4 частину статистично визначеної середньої заробітної плати по Вінницій області за червень 2019 р. (9640 грн.). На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial