Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

26.04.2016 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить: визначити йому додатковий строк два місяці з дня набрання чинності рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO]. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2015, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 636. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності частину майна пайового фонду ВАТ «Маньківське», реорганізованого в ТОВ «Мир», у розмірі 0,03 відсотків від загальної його вартості. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] був її син та його з відповідачем батько - [PERSON]. [PERSON] за життя не прийняв спадщину після смерті матері, оскільки помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2015, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 686. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0642 га, яка розташована по [ADDRESS], та житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS], що належали спадкодавцю на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 27.04.2015 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області. З травня 2015 року позивач фактично проживав з хворими бабою та батьком по [ADDRESS] та доглядав за ними до дня їх смерті, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 16 м. Умань від 04.04.2014. 11.04.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицької\~І.Ю. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач не подав вчасно заяву нотаріусу про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що проживаючи зі спадкодавцями, доглядаючи за ними до їх смерті, вважав, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Вказав, що фактично проживав з хворими бабою та батьком по [ADDRESS], та доглядав за ними до дня їх смерті. Він був у них щодня, з ранку до вечора, всього 3-4 рази на тиждень ввечері приходив до дружини з дітьми ночувати по [ADDRESS]. Думав, що, якщо доглядав за батьком і бабою, то спадщина переходить до нього автоматично. Після смерті за свої кошти поховав рідних. А брат - відповідач [PERSON] ніякої уваги чи допомоги спадкодавцям не приділяв, однак подав нотаріусу вчасно заяву про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив суд її задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, та вказав, що іншим шляхом, окрім судового вирішити вказане питання не можливо, оскільки відповідно до відповіді нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] в зв'язку з пропуском ним шестимісячного строку з дня смерті. Вважає, що [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що він має постійне місце роботи, з 08 год. до 18 год., крім того має на утриманні дитину, тому брат дійсно більше допомагав та доглядав за бабою та батьком. Але постійно там не проживав, тільки приїздив. За місяць до закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини він казав брату, що треба подати заяву на спадщину. Але [PERSON] заяви не подав з невідомих йому причин. Він прийняв спадщину після смерті баби та батька шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу в передбачений законом строк і на цей час не бажає давати згоду в нотаріуса на те, що б і брат - позивач [PERSON] прийняв спадщину. Вважає, що в брата не було жодної поважної причини для того, щоб протягом шести місяців не подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки догляд за рідними позивач здійснював добровільно, його ніхто не примушував. У встановлений законом строк позивач заяву про прийняття спадщини не подав, тому пропустив строк. Причини, на які вказує позивач, як на обґрунтування позовних вимог, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки позивач постійно не проживав з спадкодавцями, а юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, подані позивачем, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи такі встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Умань Черкаської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис за № 636 від 15.09.2015. Позивач посилається на те, що вказана особа була його бабою - матір'ю його батька [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: майновий пай ВАТ «Маньківське» реорганізоване в ТОВ «Мир» у розмірі 0,03 відсотки від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що підтверджено відповідним Свідоцтвом від 12.06.2002. Позивач надав суду свідоцтво про народження його батька [PERSON] від 18.06.1963 серії ІV-Уманської міської ради [NUMBER], в якому матір'ю записана «[PERSON]». Доказів того, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суду надано не було. На підставі наведених обставин суд вважає, що позивач не довів, що є спадкоємцем [PERSON], так як не надано доказів родинних відносин між ними і доказів вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини після неї шляхом звернення до нотаріуса. За таких обставин суд вважає, що немає законних і фактичних підстав для задоволення позову в частині визначення строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON]. [INFO] в м. Умань Черкаської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] від 29.09.1974 серії [NUMBER] та свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], актовий запис за № 686 від 29.09.2015. На час відкриття спадщини позивач проживав і його місце проживання було зареєстроване за адресою в [ADDRESS], а спадкодавець проживав і був зареєстрований по [ADDRESS], що підтверджується записами в його паспорті та довідками голови квартального комітету № 16 м. Умань від 04.04.2014 та від 01.03.2016. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,0642 га, яка розташована [ADDRESS] та житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були є позивач [PERSON] та брат позивача - відповідач [PERSON] Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк у шість місяців з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, інакше такий спадкоємець згідно з ч. 1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. 11.04.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицької І.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у вчинені нотаріальної дії йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Уманського міськрайонного нотаріального округу Черкаської області про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.04.2016. Частинами 2, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом наведеної вище норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. На це звертається увага судів і правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15. Так Верховний Суд України зазначив, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Єдиною причиною, через яку позивач [PERSON] не подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька, є його, начебто, юридична необізнаність, щодо обов'язковості подання такої заяви навіть якщо здійснював догляд за спадкодавцем до дня його смерті. Посилання позивача на зазначену обставину, на думку суду, не може бути визнана поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; і незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Цивільний кодекс України від 16.01.2003 № 435-ІV, яким врегульовані питання прийняття спадщини, діє з 01.01.2004. Отже, посилання позивача як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини на те, що він фактично на протязі понад 12 років не ознайомився із нормами Цивільного кодексу України в частині, що стосується спадкування, суд вважає необгрунтованими і такими, що не можуть бути підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд, відповідно до ст. 4 ЦПК України, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, та наведені ним обставини щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька не є поважними, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed