Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

26.10.2017 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 08.07.2011 року було зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 31, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖС № 091122 від 08.07.2011 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізькій області. Далі зазначила, що від вказаного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначила далі в позові позивач, шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинено через його стосунки з іншою жінкою, на теперішній час він з сімєю не проживає. Неодноразові намагання позивача відновити сімейні відносини не дали позитивного результату. Взаємоповага та взаєморозуміння між нею і відповідачем втрачено. Їх сімя перестала існувати, тому вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Позивач переконана, що подальше спільне життя не можливе, суперечить її моральним засадам та інтересам сина. На примирення вона не згодна. Малолітній син проживає з позивачем, спору між сторонами щодо місця його проживання немає, перешкод у спілкуванні дитини та батька позивач не чинить, останній спроб приймати участь у вихованні дитини не робить, обовязок щодо утримання дитини з боку відповідача встановлено судовим наказом Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13.10.2017 року. Спору щодо спільного майна немає. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 08.07.2011 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 31 та залишити їй для подальшого іменування прізвище «Нічай». Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, в позовній заяві прохала розгляд справи провести без її участі (а.с.3 на звороті). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву від 29.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, прохав не надавати строку для примирення, так як воно неможливе (а.с. 15). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 08 липня 2011 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізькій області, актовий запис № 31, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізькій області 08.07.2011 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 192974, виданого 15.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 7). Згідно довідки № 4925 від 26.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] та має склад сімї: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися з 2017 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя та місце проживання спільної дитини між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя та спільної дитини. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, в позові прохала залишити його їй для подальшого іменування. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позові прохала стягнути на її користь витрати, повязані зі сплатою судового збору, що підлягає задоволенню (а.с.2).

Outcome: approved