Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

24.12.2021 [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачами зазначено, що вони є батьками [PERSON] , який є батьком [PERSON] . Після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідач почала чинити перешкоди діду та бабі у спілкуванні з онукою. Вважають дії [PERSON] такими, що порушують законні права малолітньої дитини та їхні права. У зв`язку з чим позивачі просять усунути перешкоди [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] та визначити порядок участі з наступним графіком: кожна друга субота місяця з 09 год. до 18 год., вільне спілкування діда та баби з онукою по телефону, скайп- зв`язку, безперешкодне відвідування дитини за місцем її проживання\\перебування у дні народження, канікули та святкові дні. 07.05.2021 відповідачем подано відзив, в обгрунтування якого зазначено, що ніколи не вчиняла перешкод у побаченні з онукою, не заперечувала та не заперечує щодо участі, спілкуванні та вихованні діда та баби її доньки. В дитини існує певний графік та режим дня, а саме [PERSON] відвідує гуртки, заняття, відпочиває вдома. На теперішній час на всі теритиорії України запроваджено карантин. У зв`язку з чим вважає, приймаючи до уваги стан здоров`я доньки, вважає необхідним та обов`язковим перед зустріччю з [PERSON] проходити [PERSON] , [PERSON] експрестест на COVID-19. Щодо спілкування діда та баби з онукою за допомогою телефону та скайп- зв`язку зазначає, що не має технічної можливості. Планшет залишився у діда та баби, а мобільного телефону у [PERSON] не має. Відповідач вважає, що предмет спору відсутній, а тому просить закрити провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у позові, у подальшому позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Романченка О.М. представляти його інтереси в суді. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - Романченко О.М. у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити, з підстав, викладених в ньому. Окрім того, представник позивачів зазначив, що у разі задоволення позову не наполягає на стягненні судових витрат. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернулись з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просили рішення прийняти в інтересах дитини та з урахуванням висновку. Суд, вислухавши позивача [PERSON] , представника позивачів Романченко О.М. , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане у Палаці новонароджених у місті Харкові. Тобто, судом достеменно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є бабою та дідом малолітньої [PERSON] . Як зазначають позивачі відповідачем чиняться перешкоди бабі та діду у спілкуванні з онукою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі баби, діда у вихованні дитини у випадку недосягнення згоди з батьками дитини стосовно такого способу, а саме: рішення щодо визначення порядку спілкування з онукою, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення всіх обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов`язковим для батьків (ст. 158 СК України). А у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з родичів, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, родич, який проживає окремо, має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З висновку, складеного 13.05.2021 Департаментом служб у справах дітей ХМР вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити порядок участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні малолітньої онуки, [PERSON] , визначивши час: друга неділя кожного місця з 13-00 год. до 16-00 год., перша, третя середа кожного місця з 14-00 год. до 16-00 год., за згодою дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, однак, враховуючи обставини зазначеної справи вважає необхідним, не змінюючи по суті запропонований органом опіки та піклування порядок участі позивача у вихованні дитини, уточнити та доповнити його, враховуючи позовні вимоги. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною родичів, зокрема баби, діда, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип прав та обов`язків інших членів сім`ї та родини на спілкування з дитиною може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У судовому засіданні не встановлено обставин, які б стверджували про негативну поведінку позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Судом встановлено, що баба та дід дитини виявляють бажання спілкуватись з онукою та приймати участь у її вихованні. [PERSON] , [PERSON] , баб та дід, є здоровими, освіченими людьми, активно і стабільно проявляють бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю онукою. Жодних обставин, які б унеможливлювали право діда та баби на спілкування із онукою судом не встановлено, а відповідачем не доведено. З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд приймає до уваги в першу чергу інтереси дитини та враховує ту обставину, що дитина [PERSON] має хронічні захворювання. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Проте, думка дитини щодо участі баби та діда у її вихованні не з`ясовувалась, виходячи з віку дитини. Суд вважає необхідним встановити графік, який не порушуватиме режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному її існуванню. Отже, суд, діючи в найкращих інтересах дитини приходить до висновку про те, що позивачам необхідно встановити наступний спосіб та порядок його участі в спілкуванні та вихованні онуки: першу суботу місяця з 09-00 год. до 12-00 год; третю неділю місяця з 11-00 год. до 14-00 год; друга середа місця з 16-00 год. до 19-00 год, у разі відсутності у дитини занять, гуртків, навчального процесу; в день народження дитини - [PERSON] [INFO] кожного року з 10-00 год. до 11-00 год. Враховуючи, що вік дитини, на час розгляду судом справи п`ять років, суд приходить до висновку що побачення діда та баби з онукою повинні відбуватись у присутності матері, оскільки дитина мешкає з нею, постійно знаходиться під її опікою та розлука з матір`ю, хоч і тимчасова, може зашкодити психологічному стану дитини. Вирішуючи питання щодо безперешкодного відвідування дитини бабою та дідом за місцем її проживання\\перебування у дні народження, канікули та святкові дні, суд зазначає, що стосунки між бабою та дідом і онуками відрізняються за своїм характером та ступенем від стосунків між батьком і дитиною, а тому за своєю суттю вимагають меншого ступеня захисту, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволення, за виключенням Дня народження дитини. Для привітання онуки з Днем народження необхідно визначити одну години для діда та баби. Суд зазначає, що з урахуванням вікових змін дівчинки, її розвитку та потреб, ставлення до баби та діда, позивачі не позбавлені у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні малолітньої онуки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Вирішуючи питання щодо вільного спілкування діда та баби з онукою телефоном та скайп - зв`язком суд виходить з того, що дитина не досягла віку, коли самостійно може користуватись зазначеними програмами, окрім того позивачами не надано доказів того, що у дитині наявні пристрої для встановлення програм Скайп. Суд наголошує, що об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати і запроваджувати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного В судовому засіданні представник позивачів, в разі задоволення позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial