Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

26.10.2020 року, позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. У обґрунтування позову зазначила, що у період з 10.11.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] на утримання якого, відповідач не надає допомоги. Додатково зазначила, що відповідач працездатний, вад із здоров`ям не має, у зв`язку з чим вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. будуть справедливими. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.11.2020 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що 10.11.2016 року, сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради від 16.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] фактично проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач [PERSON] , як одержувач аліментів просила визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., що є розумним, не поставить відповідача у скрутне матеріальне положення та з огляду на його працездатний вік, визначений розмір аліментів не буде для нього непосильним тягарем. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265, 268, 272,274, 280- 282 ЦПК України, 180-184, 190-191 СК України, суд,-

Outcome: approved