Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

24.09.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.01.2007р.. У даному шлюбі в них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], котрі знаходяться на її утриманні. Вказувала, що на даний час вона не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, живе із домашнього господарства і грошей, які їй дає матір. Де зараз працює відповідач і який в нього дохід вона не знає. Він живе окремо від них і добровільно жодних коштів на утримання їхніх спільних дітей не дає, а тому їй самій приходиться утримувати і виховувати їх. Оскільки коштів постійно бракує, змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до повноліття їхньої найстаршої дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно довідки з Старосамбірського РС ГУДМС України у Львівській області № 39/1838 від 01.10.2014р. [PERSON] зареєстрований в с. Солянуватка Старосамбірського району Львівської області, з огляду на що повідомлення про судовий розгляд направлялися за вказаною адресою. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, який розірвано 16.01.2007р. (а.с.5). У шлюбі в сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6), та син [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають разом з позивачкою (а.с.8) та перебувають на її повному матеріальному утриманні (а.с.9). Дочка навчається в ліцеї, а син є учнем 8-го класу. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], складеного 01.09.2014р. представниками Солянуватської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, [PERSON] проживає разом з матір'ю та трьома дітьми, яких виховує сама, у даний час не працює, так як доглядає за малолітньою дочкою [PERSON], яка ще не досягла трьохрічного віку, на старших дітей потрібно чимало коштів для того, щоб одіти, взути, закупити шкільне приладдя та прогодувати, одній мамі важко забезпечити нормальне життя дітей, а тому вона потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка (а.с.9). Вказані обставини підтверджуються поясненням позивачки; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.09.2010р.; копіями свідоцтв про народження дітей; довідкою Солянуватської сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 271 від 01.09.2014р., актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 01.09.2014р. та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які згідно довідки Добромильської районної лікарні від 27.08.2014р. на диспансерному обліку в дитячій консультації не перебувають, на даний час здорові, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є працездатним, прохання відповідачки стягувати аліменти саме у частці від доходів, а не у твердій грошовій сумі, і те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому суд вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а також положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved