Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

24.07.2018 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридичний департамент «Щит і Меч» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих неналежним виконанням договору, в обґрунтування якого зазначила, що 07.06.2017 року нею було укладено Договір про надання юридичних послуг з TOB Юридичний департамент «Щит і Меч» в особі директора Колеснікова Івана Леонтійовича. Згідно даного договору, співробітники TOB Юридичний департамент «Щит і Меч» повинні були здійснювати представництво її інтересів у суді, про що додатково було підписано довіреність. Договір було виконано не належним чином з наступних підстав. Фактично відповідачем з усього переліку необхідних для надання послуг було лише сформовано позовну заяву, яка до того ж була сформована з помилками (невірно вказано її прізвище), та відвідані два судових засідання в якості її представника. Після звернення до відповідача з претензією щодо якості виконання ним послуг, відповідач не просто не вжив заходів щодо виправлення допущених ним помилок, а взагалі припинив будь-яку роботу з нею, незважаючи на те, що робота до кінця не була виконана. Також слід зазначити, що нею неодноразово подавалися письмові звернення до відповідача з вимогою надання причин настільки неякісного надання послуг та складання акту виконаних робіт відповідно до положень Договору. Однак на вказані письмові звернення відповідей надано не було, а при особистій зустрічі з директором Товариства, останній заявив, що акт виконаних робіт складати не буде, та не збирається повертати грошові кошти за невиконання ним своїх обов`язків. При цьому грошових коштів у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень), які вона заплатила відповідачу готівкою у відповідності до умов Договору, відповідач не повернув. Оскільки розгляд справи продовжувався, незважаючи на невиконання своїх обов`язків її представником, вона змушена була звернутися до іншої юридичної фірми. Також зазначає, що через невиконання відповідачем своїх обов`язків вона зазнала складнощів, оскільки не має можливості самостійно представляти свої інтереси на судових засіданнях через стан здоров`я. Таким чином, вона вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень). З огляду на викладене вона просила суд: - визнати дії по виконанню договору про надання юридичних послуг TOB Юридичний департамент «Щит і Меч» незаконними; - зобов`язати TOB Юридичний департамент «Щит і Меч» виплатити компенсацію моральної та матеріальної школи у розмірі 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч гривень). 20.08.2018 року позивачем було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої вона просила суд не розглядати заявлені в її позовній заві такі вимоги: - визнання дій незаконним; - стягнення моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.08.2018 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.10.2018 року справу передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.12.2018 року справу прийнято до провадження. 07.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав, оскільки жодних грошових коштів від позивача не отримував. В зв`язку з цим просить у задоволенні позову відмовити. 11.03.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. 07.05.2019 року позивач звернулась до суду з заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила суд зобов`язати ТОВ «Юридичний департамент «Щит і меч» виплатити компенсацію моральної шкоди. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, у повному обсязі, з наступних підстав. Як передбачено ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами ч.ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В свою чергу ст.ст.78-80 ЦПК України передбачають, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами 07.06.2017 року між [PERSON] та TOB Юридичний департамент «Щит і Меч» в особі директора Колеснікова Івана Леонтійовича було укладено договір № 781/17 про надання юридичних послуг. Згідно умов Договору № 781/17 про надання юридичних послуг від 07 червня 2017 року (далі - Договір) (п. 5.1.) Замовник, яким є Позивач, здійснює оплату послуг за Договором у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця у порядку, визначеному даним пунктом Договору. При цьому відповідач у відзиві на позов зазначає, що жодних грошових коштів за цим договором від позивача не отримував. Допитана в судовому засіданні свідок позивача [PERSON] показала, що вона не була свідком передачі грошових коштів позивачем відповідачу. Будь-яких доказів передачі грошових коштів в сумі 5000 грн. відповідачу на виконання договору позивачем суду не надано. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт передачі грошових коштів в сумі 5000 грн. відповідачу на виконання договору, в зв`язку з чим підстави для задоволення вимог про їх стягнення відсутні, як і відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем жодним чином не доведено виконання умов договору з її сторони.

Outcome: dismissed