Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

26.07.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила поділити майно, набуте сторонами за час шлюбних відносин. Також, Томiлiна Н.О. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно шляхом внесення записів до Державних реєстрів обтяжень рухомого i нерухомого майна про оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою суду від 07.08.2013 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 07.08.2013 року заяву [PERSON] задоволено, вжито заходи щодо забезпечення позову , накладено арешт на спірне нерухоме майно, заборонено його відчуження до вирішення спору по суті. З урахуванням всіх змін та уточнень позовних вимог, позивачка [PERSON] просила суд поділити сумісно нажите майно наступним чином: 1)Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 компенсації від вартості спірного обладнання, що було відчужено без її згоди в розмірі 2 587 148,30 грн.; 2)Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на: - Трикімнатну ізольовану квартиру №9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 630 646,00 грн. (врахувати компенсацію своєї частки від розміру суми статутного капіталу ТОВ «МУЛЬТІПАК»); - Автомобіль AUDIА4, 2007 р.в., д.н. з АХ3004ВЕ вартістю 214 104,13 грн.; - Житловий будинок № 42, який розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, площею 148,0 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0994 га вартістю 2 236 651,00 грн.; - Земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, № 42 вартістю 105 629,00 грн.; - Земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, № 41 вартістю 105 629,00 грн.; - Пральну машину Siemensвартістю 11 500,00 грн.; - Холодильник SamsungRL50RELSW вартістю 5 600,00 грн.; - Диван кутовий та крісло Blestвартістю 14 500,00 грн.; - Диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta» вартістю 4 000,00 грн.; 3)Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на: - Транспортний засіб ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON] вартістю 100 000,00 грн.; - Транспортний засіб ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0326АЕ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON] вартістю 40 000,00 грн.; - Мікрохвильова піч Samsung вартістю 700,00 грн.; Кухонні меблі зі столом та стільцями вартістю 16 000,00 грн.; Телевізор LEDSamsungUE55D7000LSXUA вартістю 20 450,00 грн.; Кавоварка GAGGIA PlatinumVision вартістю 7 999,00 грн.; Електрична газонокосарку вартістю 959,00 грн.;Шезлонги 2 шт вартістю 1 600,00 грн.; Ноутбук Sony вартістю 8 000,00 грн.; Стіл письмовий кутовий з тумбою вартістю 1 100,00 грн.; Крісло шкіряне вартістю 800,00 грн.; Пилосос Rainbow вартістю 12 500,00 грн.; Шафа для документів вартістю 500,00 грн.; Сейф металевий вартістю 500,00 грн.; Тренажерний набір (2 штанги, лавка) вартістю 5 000,00 грн.; Посудомийну машину ZanussiDE 6744 вартістю 2 486,00 грн.; 4)Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені позивачкою витрати пов'язані з розглядом судової справи (за проведення автотоварознавчої та інженерно-технічної експертизи) у сумі 6 960,92 грн. 5)Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені [PERSON] витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у сумі 11 900,00 грн. 6)Вирішити питання, щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що 24 квітня 2004 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції.(актовий запис №412 від 24.04.2004р., свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ № 208800). За час шлюбних відносин у сторін народились діти:ТомілінНікіта Ярославович, [INFO] та [PERSON], [INFO] З травня 2013 року, [PERSON] став проживати окремо, а двоє малолітніх дітей залишились з позивачкою на її утриманні. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.04.2014 року у справі № 638/13373/13-ц шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.04.2014 року у справі № 638/18085/13-ц стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1:2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2013 року та до їх повноліття . Позивачка зазначає, що відповідачем аліменти на утримання дітей не сплачуються, в результаті чого станом на 01.02.2018 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 98244,26 грн. Тобто, витрати по утриманню їх спільних дітей позивачка сплачує самостійно. Також вказує, що 08.06.2006 року [PERSON] заснував товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІПАК» (код ЄДРПОУ: 34389019), про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про проведення державної реєстрації юридичної особи. З часу відкриття товариства по теперішній час, єдиним учасником товариства є [PERSON] За рахунок спільних сімейних коштів [PERSON] зробив внесок до статутного фонду товариства у розмірі 1 000 000 гривень, що відображено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виходячи з того, що статутний фонд товариства складається з сумістнонажитих коштів, позивачка вважає, що має право на отримання компенсації у розмірі ? частки суми статутного капіталу ТОВ «Мультіпак», а саме 500 000,00 грн. В своєму позові позивачка зазначає, що під час перебування у шлюбі сторони набули у власність наступне майно. Нерухоме майно: 1)трикімнатну ізольовану квартиру №9, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Кримська, буд. №6, кв. Право власності на квартиру було набуто на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02.11.2004 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 9219, в якому [PERSON] виступила покупцем. В своїх позовних вимогах позивачка просить визнати право особистої приватної власності на вищевказану квартиру та наголошує на тому, що на її утриманні знаходяться двоє різностатевих спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею у цій квартирі та зазначає, що з часу розлучення, стосунки між позивачем та відповідачем агресивні та непривітні. У підтвердження факту агресивного та непривітного ставлення відповідача до позивачки та її родини надала суду вирок Ленінського районного суду міста Харкова по кримінальній справі № 642/6290/15-к, в якому [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 125 КК України, стосовно позивачки та її батька. Крім того, позивачка підкреслює, що відповідач нехтує своїми батьківськими обовязками, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує. Станом на 01.05.2018 року борг [PERSON] по сплаті аліментів на утримання їх спільних дітей складає 108 000,00 грн. Наразі на розгляді Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться справа № 638/6831/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно їх спільних дітей. Позивачка надала висновок органів опіки та піклування, в якому зазначено, що у присутності відповідача діти хвилюються та знаходяться у напруженому емоційному стані. Вважає, що хоч часткове визнання за відповідачем право власності на спірну квартиру надасть йому права перебувати та проживати в ній разом з дітьми, що значить тримати дітей у напруженому психоемоційному стані. Тому, з метою запобігання сварок та бійок між колишнім подружжям, що може вплинути на психічний стан їх дітей, позивачка просить в рахунок компенсації своєї частки від розміру суми статутного капіталу ТОВ «МУЛЬТІПАК», визнати за нею право особистої приватної власності на вказану квартиру №9 за адресою: м. Харків, вул. Кримська, буд. №6, в якій вона проживає разом з дітьми. До того ж, позивачкою надано докази проведення після розлучення за власні грошові кошти ремонтні роботи, чим можливо збільшено вартість спірної квартири. 2) житловий будинок № 42, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, площею 148,0 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0994 га. Право власності на будинок набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 червня 2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за № 1706. В якому [PERSON] виступив продавцем, а [PERSON] покупцем. Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.06.2011 року: «Цей правочин вчиняється за згодою дружини «Покупця» [PERSON], про що свідчить її заява, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 18 травня 2011 року за реєстровим № 1266». 3) земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, № 42. 4) земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0089, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, № 41. Право власності на земельні ділянки набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 21 червня 2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за № 1702. В якому [PERSON] виступив продавцем, а [PERSON] покупцем. Придбання вищезазначених будинку та земельних ділянок здійснювалось за спільні кошти подружжя [PERSON], зокрема і отриманих за умовами кредитного договору від 21 червня 2011 року укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON]. Згідно п. 1.1. кредитного договору № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року предметом договору було надання банком кредиту позичальнику ([PERSON]М.) у сумі 1 650 000,00 гривень на придбання житлового будинку загальною площею 530,4 кв. м., житловою площею 148,0 кв. м. за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, буд. 42, та земельної ділянки, площею 0,0994 га за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, б. 41. Пунктом 4 договору купівлі-продажу земельних ділянок від 21.06.2011 року сторони домовились: «Продаж вищевказаних земельних ділянок вчинено за суму 2206239,00 гривень 00 копійок, які гроші «Покупець» повинен сплатити «Продавцю» таким чином 556239,00 гривень до підписання цього договору та 1650000,00 гривень до 18 год. 00 хв. двадцять першого червня дві тисячі одинадцятого року за рахунок отриманих кредитних коштів у Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум». Поручителем за цим зобовязанням виступила [PERSON] на підставі договору поруки № 0103/11/37- NW (П-1) від 21 червня 2011 року. Також, в забезпечення зобовязань за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року, між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 21.06.2011 року. Рухоме майно. Транспортні засоби: 1)автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з АХ3004ВЕ. Право власності на автомобіль набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 14.11.2007 року, в якому [PERSON] виступила покупцем. 2) автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON]. Право власності на автомобіль набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 25.08.2011 року, в якому [PERSON] виступив покупцем. 3) автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0326АЕ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON]. Право власності на автомобіль набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 28.04.2005 року, в якому [PERSON] виступила покупцем. Меблі та побутова техніка: - пральна машинаSiemens; холодильник SamsungRL50RELSW; диван кутовий та крісло Blest; диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta»; мікрохвильова піч Samsung; кухонні меблі зі столом та стільцями; телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA; кавоварка GAGGIA PlatinumVision; електрична газонокосарку; шезлонги 2 шт; ноутбук Sony; стіл письмовий кутовий з тумбою; крісло шкіряне; пилосос Rainbow; шафа для документів; сейф металевий; тренажерний набір (2 штанги, лавка); посудомийна машину Zanussi DE 6744. Виробниче обладнання: Позивачка надала пояснення, що під час шлюбних відносин, ФО-П [PERSON] за спільні кошти подружжя, зокрема і отриманих за кредитними договорами від АК Банк «Форум» та ПАТ «ПроКредит Банк», в забезпечення яких позивачка виступила поручителем, було придбане наступне виробниче обладнання: -екструдер GF-H45, 1998 року випуску, заводський № 9 -екструдер плівковий, модель GF-H45, 2008 року випуску, заводський номер Е645, номер Е-06, --екструдер з активатором, модель CH-55-HD/LD, 2008 року випуску номер Е-10, -обладнання «Krepsi» флексографічна машина у комплекті, 1999 року випуску, заводський номер 5520, інвент номер Ф-04, -обладнання «Krepsi» для виробництва плівки, 1999 року випуску, заводський номер 5519, інвент. Номер Е-08; -дробилка для вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85 заводський номер 2 з опціями згідно специфікації до договору № 09 11 07/КН від 09.11.2007 року; для виробництва пакетів типу «Маєчка», модель НМ-1000ТТ, 2007 року випуску Тайвань, заводський номер EJBA810008; -машина для виробництва пакетів GF-J20 № М909-05, виробництва Тайвань; -машина для виробництва пакетів з петвовою модель HM800SF, 2005 року випуску, серійний № 84039, виробництво Тайвань; -обладнання для виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-800, 2007 року випуску, заводський Е163, інвент номер Е-01; -агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-150 року випуску, заводський номер Е363, інвент.номер Е-03; -гранулятор пластичний, сушка; градирня; лінія для виробництва п\\е плівки GF-H45, 1999 року випуску заводський №99М261; машина для виготовлення пакетів GF-A802/SV, 2002 року випуску, заводський номер М447-02; -лінія для виробництва поліетиленової плівки, GF-HB35, 2007 року випуску, заводський номер М326.00, інвент. номер Е-04; -машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-A802/SV, 2008 року випуску, заводський номер П104, інвент.номер ПАК-10; -лінія для виготовлення рукавной плівки з приладом флексодруку (ЛРП-55, сер. №YJ 94-08-048 тип SURFACE), вир-ва YENGINEERINGCO., Ltd.; -пакета машина, модель PL32DL40-6V, сер, № МА30553 виробництва Тайвань; подрібнювач пластмас, тип ML-SC20, 2008 року випуску; зав.номер 080161076 інвент.номер ДР-02; -компресор, гвинтовий повітряний компресор 7,5А 2006 року випуску заводський номер 100008028/0261; -флексографічна машина, модель HC-2FL 1200 мм, 2008 року випуску, заводський № СНМ-121205В, інвент.номер Ф-05; -флексографічна машина HM-1206FP-OD, заводський номер EJAA8A0007 з опціями згідно з додатком №1 до договору №3-08 від 18.04. -технологічна лінія «Биллония» б/у; чотирьохкольоровафлексографічна машина в комплекті з валами; -флексодрукарська машина, модель CF-1060AN, 2004 року випуску, заводський номер М638-04, інвент.номер Ф-01; -автомат для пайки пакетів GF-A 2001 року випуску, заводський номер 426-01; обладнання для подрібнення поліетиленової плівки «Агломератор АГМ-600»; -повітродувна машина GF-H45, 2002 року випуску; заводський номер М488-02; міксер для змішування поліетиленових гранул. Зазначене обладнання було передано фінансовим установам у заставу. Відповідно до договорів застави, загальна вартість цього обладнання складає 5 174 296,60 грн Однак, [PERSON] було відчужено обладнання за договором купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09 листопада 2011 року, на думку позивачки, за значно заниженою вартістю, а саме 1 200 000,00. Тому посилаючись на практику сформовану у постановах Верховного суду від 11 березня 2015 року № 6-21цс15 та № 6-1752цс15 від 13 червня 2016 року, позивачка просить суд компенсацію ? його ринкової вартості, а саме 2 587 148,30 грн. Посилаючись на доводи викладі у позові та приписи ст.ст. 60,61, 68, 69 СК України позивачка просить суд поділити сумісно нажите майно за час шлюбних відносин з відповідачем, відповідно запропонованого нею переліку. 20.08.2013 року [PERSON] подав позовну заяву до [PERSON], треті особи Харківська дирекція ПАТ «Банк Форум» Харківське вiддiлення № 3700, Регіональний бізнес центр АТ «ПроКредит Банк» в м.Харкові про поділ майна. Ухвалою суду від 29.08.2013 року відкрито провадження по справі №638/12916/13-ц за вищевказаним позовом [PERSON] Ухвалою суду від 30.10.2013 р. обєднано в одне провадження цивільну справу № 638/11299/13-ц (2/638/4535/13) за позовом Томiлiної Н.О. до Томiлiна Я.М. про поділ спільного майна подружжя i цивільну справу № 638/12916/13-ц (2/638/4891/13) за позовом Томiлiна Я.М. до Томiлiної Н.О., треті особи Харківська дирекція ПАТ «Банк Форум» Харківське вiддiлення № 3700, Регіональний бізнес центр АТ «ПроКредит Банк» в м.Харкові про поділ майна. З урахуванням всіх змін та уточнень, [PERSON] просив суд про наступне. 1)Поділити майно, яке перебуває в спільній сумісній власності подружжя з врахуванням боргів подружжя перед Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та ПАТ «ПроКредит банк» ; 2)Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на: куртку «Карамель», норка, модель №480К; окуляри BlueGirl; кухонні меблі зі столом та стільцями; ювелірний набір Nicol (кільце + сережки) чорний діамант; ювелірний набір «Рубін» з білого золота (сережки + кільце + хрестик); ювелірний набір «Сапфір» з білого золота (сережки + кільце); кільце з діамантом; гранатовий браслет в золоті; браслет в білого золота «Голубий топаз»; ювелірний набір «Крупний голубий топаз» з білого золота (сережки + кільце + хрестик); ювелірний набір «NinaRichi» з золота та цитрин (сережки + кільце); ювелірний набір «Раухтопаз» (сережки + кільце); ювелірний набір «Гранат» (сережки + кільце); ювелірний набір «Діамант» (сережки + кільце); ювелірний набір «Ізумрудний комплект» (сережки + кільце); намисто коралове; полу коштовний комплект; кулон «Голубий топаз»; кулон «Раухтопаз»; кулон «Гранат»; ланцюжки, 5 шт.. 3)Визнати за [PERSON] зобовязання зі сплати основної заборгованості та процентів ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ПАТ «ПроКредит банк» в загальній сумі 8 100 106, 52 грн; 4)Визнати за [PERSON] права особистої приватної власності на: - трьохкімнатну квартиру № 9, яка розташована за адресою: м. Харків вул. Кримська буд. № 6, право власності оформлено на імя [PERSON], договір купівлі продажу від 02.11.04, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу; - автомобіль AudiА-4, 2007 р.в., днз АХ3004ВЕ, зареєстрований в ДАІ 14.11.07 на [PERSON]. Договір купівлі продажу №044А/07 від 13.11.07; - автомобіль ГАЗ 2011 р.в., днз АХ0511СМ, зареєстрований в ДАІ 25.08.11 на [PERSON]; - автомобіль ГАЗ 2001 р.в., днз АХ0326АЕ, зареєстрований в ДАІ 28.04.05; - телевізор LedSamsungUE55D7000LSXUA; - кавоварку GaggiaPlatinumVision; - холодильник SamsungRL50RELSW; - електричну газонокосарку; - диван кутовий з пуфом та крісло фірми Blest; - диван смугастий з дерев'яними бильцями Constanta; - тумбу з шафою під телевізор; - шезлонги 2 шт.; - ноутбук Sony; - килим 4x5 м.; - стіл письмовий кутовий з тумбою, сірого кольору; - стіл письмовий; - крісло шкіряне, чорного кольору; - пилосос Rainbow; - шафа для документів, чорного кольору; - сейф металевий, сірого кольору; - тренажерний набір (2 штанги, 20 гантелей, лавка); - посудомийну машину ZanussiDE6744; - холодильник LGGW-P227HSXA; - мікрохвильову піч Samsung; - пральну машину Siemens. Свої позовні вимоги, [PERSON] обґрунтовує тим, що майно за вищевказаним переліком було набуте за час шлюбних відносин з [PERSON], тому посилаючись на норми ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, просить суд поділити майно згідно запропонованого переліку. Ухвалою суду від 27.01.2014 р. призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, щодо ринкової вартості спірного транспортного засобу - автомобiля AUDI А4, 2007 р.в. та призначено iнженерно-технiчну експертизу, щодо ринкової вартості спірного нерухомого майна, проведення цих експертиз доручено експертам ХНДIСЕ iм. [PERSON]. Витрати за проведення експертизи, покладено на [PERSON] До проведення експертизи провадження по справі було призупинено. За результатами проведення вищевказаних експертиз, експертами ХНДIСЕ iм. [PERSON] було надано висновок від 14.01.2014 року, за яким: ринкова вартість житлового будинку № 42, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, площею 148,0 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0994 га становить 2 236 651,00 грн.; ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер 6322055900:00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, № 42 становить 105 629,00 грн.; ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер 6322055900:00:003:0089, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, № 41 становить 105 629,00 грн.; ринкова вартість трикімнатної квартири № 9, яка розташована за адресою: м. Харків вул. Кримська буд. № 6 становить 630 646,00 грн.; ринкова вартість автомобілю «Audi А4», 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER] становить 214 104,13 грн. Ухвалою суду від 29.10.2015 р. вжито заходи щодо забезпечення первісного позову, накладено арешт на спірні трикiмнатнуiзольовану квартиру; автомобiль «Audi А4», 2004 р.в., д.н.з. [NUMBER]; житловий будинок № 42; земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0336; земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0089; транспортний засiб ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ; транспортний засiб ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0326АЕ та заборонено вчиняти дії щодо вiдчуження або виникнення прав третiхосiб щодо зазначеного спiрного майна. В ході розгляду справи, ухвалами суду було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], Департамент служб у справах дітей, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON],ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРИВАТНУ ФІРМУ«МАСТЕР-ХОКС». Витребувано у Приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] інформацію та документи, щодо реєстрації переходу прав власності земельних ділянок кадастровий номер 6322055900:00:003:0336 і кадастровий номер 6322055900:00:003:0089 від [PERSON] до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА ФІРМА«МАСТЕР-ХОКС». Витребувано з Харківської Митниці ДФС копію договорів купівлі-продажу спірного виробничого обладнання, укладених з Фізичною особою-підприємцем [PERSON] Витребувано з Харківської Митниці ДФС інформацію, щодо дати ввезення на територію України спірного виробничого обладнання, та розмитнення цього обладнання Фізичною особою-підприємцем [PERSON] 15.12.2017р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 р., котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої і апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За таких обставин, на виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України в новій редакції, ухвалою суду від 14 лютого 2018 року розпочато підготовче провадження у справі та розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження, надано сторонам пятнадцяти денний строк з дня вручення ухвали для надання до суду доказів. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду. В судове засідання сторони та їх представники зявились. Треті особи: ПАТ «Банк Форум», ПАТ «ПроКредит Банк», Приватний нотаріус ХМНО [PERSON], Департамент служб у справах дітей надали суду заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, [PERSON] та ПП ПФ «МАСТЕР-ХОКС» в судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та її представник посилалася на доводи викладені у позові, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти позовних вимог [PERSON] заперечували. [PERSON] та його представник підтримали позов, просили задовольнити свої позовні вимоги, проте були не згодні з переліком майна, що викладений у первісному позові та надали наступні пояснення. На думку [PERSON], оскільки право власності на спірний житловий будинок, наразі, не зареєстровано за жодною особою, а земельні ділянки зареєстровано за ПП ПФ «Мастер-Хокс», ці обставини виключають можливість розподілу цього майна у даній справі. Крім того, посилаючись на постанову пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року, вважає майно фізичної особи-підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а тому компенсація вартості спірного виробничого обладнання не є обґрунтованою. Також, відповідач за первісним позовом не визнає факт придбання цього обладнання за час шлюбних відносин з позивачкою та його вартість. Відповідач не згоден з позовною вимогою, щодо компенсації вартості частки у статутному капіталі ТОВ «Мультіпак», де він є єдиним засновником, та зазначає, що статутний капітал ним досі не сформовано. Крім того, вважає за доцільне визнати за ним право власності на спірну нерухомість, автотранспортні засоби, натомість він візьме на себе всі грошові зобовязання перед фінансовими установами, в яких він є позичальником, а позивачка поручителем. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надані письмові пояснення, в яких позовні вимоги [PERSON] Департамент підтримує, просить суд їх задовольнити, зокрема в частині визнання особистої власності на спірну квартиру, з метою захисту прав спільних дітей сторін. Також, зазначено, що на розгляді Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться справа, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, в якій Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, залучено до участі в якості третьої особи. У цій справі Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надало свої пояснення, в яких вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно їх спільних дітей з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції.(актовий запис №412 від 24.04.2004р., свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ № 208800). За час шлюбних відносин у сторін народились діти: ТомілінНікіта Ярославович, [INFO] та [PERSON], [INFO] З травня 2013 року, [PERSON] став проживати окремо, а двоє малолітніх дітей залишились з позивачкою на її утриманні. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.04.2014 року у справі № 638/13373/13-ц шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.04.2014 року у справі № 638/18085/13-ц стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1\\2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2013 року та до їх повноліття . Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Під час шлюбу сторонами набуто наступне майно: Нерухоме майно: 1) трикімнатна ізольована квартира №9, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Кримська, буд. №6, кв. вартістю 630 646,00 грн. Вартість визначена у відповідності з висновком з висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса від 14.01.2014 року, з яким сторони погодились. Станом на момент ухвалення рішення по справі право власності на квартиру зареєстровано у державному реєстрі за [PERSON]. Фактично квартира перебуває у користуванні [PERSON] та їх з відповідачем спільних дітей. 2) житловий будинок № 42, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, площею 148,0 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0994 га вартістю 2 236 651,00 грн.. Вартість будинку визначена у відповідності з висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса від 14.01.2014 року, з яким сторони погодились. Станом на момент ухвалення рішення по справі відомості щодо права власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Фактично будинок перебуває у користуванні [PERSON] 3) земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, № 42 вартістю 105 629,00 грн. та 4) земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0089, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, № 41 вартістю 105 629,00 грн.. Вартість обєкта визначена у відповідності з висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса від 14.01.2014 року, з яким сторони погодились. Станом на момент ухвалення рішення по справі право власності на земельні ділянки у державному реєстрі зареєстровано за Приватним підприємством приватною фірмою «Мастер-Хокс». Рухоме майно: Транспортні засоби : 1) автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з АХ3004ВЕ вартістю 214 104,13 грн.. Вартість автомобіля визначена у відповідності з висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса від 10.04.2014 року, з яким сторони погодились. Сторони визначену вартість автомобіля не оспорюють. Фактично автомобіль знаходиться у володінні [PERSON] 2)автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON], вартістю 100 000,00 грн.. Право власності на автомобіль набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 25.08.2011 року, в якому [PERSON] виступив покупцем. Вартість автомобіля визначена у договорі купівлі-продажу та сторонами не оспорюється. Сторони визначену вартість автомобіля не оспорюють. Фактично автомобіль знаходиться у володінні і користуванні [PERSON] 3)автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0326АЕ, зареєстрований в ДАІ на [PERSON].,вартістю 40 000,00 грн.. Право власності на автомобіль набуто сторонами на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 28.04.2005 року, в якому [PERSON] виступила покупцем. Вартість автомобіля визначена у договорі купівлі-продажу та сторонами не оспорюється. Фактично автомобіль знаходиться у володінні і користуванні [PERSON]. Меблі та побутова техніка: - пральна машину Siemens вартістю 11 500,00 грн.; холодильник SamsungRL50RELSW вартістю 5 600,00 грн.; диван кутовий та крісло Blest вартістю 14 500,00 грн.; диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta» вартістю 4 000,00 грн.; мікрохвильова піч Samsung вартістю 700,00 грн.; кухонні меблі зі столом та стільцями вартістю 16 000,00 грн.; телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA вартістю 20 450,00 грн.; кавоварка GAGGIA PlatinumVision вартістю 7 999,00 грн.; електрична газонокосарку вартістю 959,00 грн.; шезлонги 2 шт вартістю 1 600,00 грн.; ноутбук Sony вартістю 8 000,00 грн.; стіл письмовий кутовий з тумбою вартістю 1 100,00 грн.; крісло шкіряне вартістю 800,00 грн.; пилосос Rainbow вартістю 12 500,00 грн.; шафа для документів вартістю 500,00 грн.; сейф металевий вартістю 500,00 грн.; тренажерний набір (2 штанги, лавка) вартістю 5 000,00 грн.; посудомийна машинаZanussi DE 6744 вартістю 2 486,00 грн. Все перелічене майно сторони придбали в період прибування у шлюбі. Вартість майна визначена за згодою сторін та платіжними документами, що містяться в матеріалах справи і сторонами не оспорюється. [PERSON] зазначає, що в її користуванні знаходиться з переліченого пральна машина Siemens вартістю 11 500,00 грн. Все інше майно за її твердженням знаходиться у користуванні відповідача, оскільки воно знаходилось у спірному житловому будинку, яким користується відповідач. Відповідач стверджує зворотнє, проте набуття майна за час шлюбу не заперечує. Виробниче обладнання: -екструдер GF-H45, 1998 року випуску, заводський № 9 -екструдер плівковий, модель GF-H45, 2008 року випуску, заводський номер Е645, номер Е-06, --екструдер з активатором, модель CH-55-HD/LD, 2008 року випуску номер Е-10, -обладнання «Krepsi» флексографічна машина у комплекті, 1999 року випуску, заводський номер 5520, інвент номер Ф-04, -обладнання «Krepsi» для виробництва плівки, 1999 року випуску, заводський номер 5519, інвент. Номер Е-08; -дробилка для вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85 заводський номер 2 з опціями згідно специфікації до договору № 09 11 07/КН від 09.11.2007 року; для виробництва пакетів типу «Маєчка», модель НМ-1000ТТ, 2007 року випуску Тайвань, заводський номер EJBA810008; -машина для виробництва пакетів GF-J20 № М909-05, виробництва Тайвань; -машина для виробництва пакетів з петвовою модель HM800SF, 2005 року випуску, серійний № 84039, виробництво Тайвань; -обладнання для виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-800, 2007 року випуску, заводський Е163, інвент номер Е-01; -агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-150 року випуску, заводський номер Е363, інвент.номер Е-03; -гранулятор пластичний, сушка; градирня; лінія для виробництва п\\е плівки GF-H45, 1999 року випуску заводський №99М261; машина для виготовлення пакетів GF-A802/SV, 2002 року випуску, заводський номер М447-02; -лінія для виробництва поліетиленової плівки, GF-HB35, 2007 року випуску, заводський номер М326.00, інвент. номер Е-04; -машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-A802/SV, 2008 року випуску, заводський номер П104, інвент.номер ПАК-10; -лінія для виготовлення рукавной плівки з приладом флексодруку (ЛРП-55, сер. №YJ 94-08-048 тип SURFACE), вир-ва YENGINEERINGCO., Ltd.; -пакета машина, модель PL32DL40-6V, сер, № МА30553 виробництва Тайвань; подрібнювач пластмас, тип ML-SC20, 2008 року випуску; зав.номер 080161076 інвент.номер ДР-02; -компресор, гвинтовий повітряний компресор 7,5А 2006 року випуску заводський номер 100008028/0261; -флексографічна машина, модель HC-2FL 1200 мм, 2008 року випуску, заводський № СНМ-121205В, інвент.номер Ф-05; -флексографічна машина HM-1206FP-OD, заводський номер EJAA8A0007 з опціями згідно з додатком №1 до договору №3-08 від 18.04. -технологічна лінія «Биллония» б/у; чотирьохкольоровафлексографічна машина в комплекті з валами; -флексодрукарська машина, модель CF-1060AN, 2004 року випуску, заводський номер М638-04, інвент.номер Ф-01; -автомат для пайки пакетів GF-A 2001 року випуску, заводський номер 426-01; обладнання для подрібнення поліетиленової плівки «Агломератор АГМ-600»; -повітродувна машина GF-H45, 2002 року випуску; заводський номер М488-02; міксер для змішування поліетиленових гранул. Набуття іншого майна за час шлюбних відносин сторонами не доведено. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Слід звернути увагу, що конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Також судом встановлено, що 20.12.2007 року між ФО-П [PERSON] та ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк») було укладено рамкову угоду. На підставі рамкової угоди, 18.11.2011 року між ФО-П [PERSON] та ЗАТ «ПроКредит Банк» було укладено договір про надання траншу №207.42338/FW207.18, за яким ФО-П [PERSON] виступив позичальником. За цим зобовязанням відповідно до договору поруки № FIL.128846-ДП1від 18.11.2011 року [PERSON] виступила поручителем. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.10.2014 року у справі № 638/3742/14-ц, стягнуто солідарно з ФО-П Томiлiна Я.М., Томiлiної Н.О. на користь АТ «ПроКредит Банк», заборгованість за договором про надання траншу №207.42338/FW207.18 від 18.11.2011 року в розмірі 1 237 174,57грн. 21.06.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0103/11/37-NW, за яким [PERSON] виступи позичальником. За цим зобовязанням відповідно до договору поруки № 0103/11/37-NW(П-1) від 21.06.2011 р. [PERSON] виступила поручителем. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.11.2014 року у справі № 638/8541/14ц залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.05.2015 року, стягнути солiдарно з Томiлiна Я.М., Томiлiної Н.О. на користь ПАТ «Банк Форум» суму заборгованостi за кредитним договором № 0103/11/37-NW вiд 21.06.2011 р. в розмiрi 1 753 550 грн. 58 коп. 29 вересня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0309/12-КЕ, за яким [PERSON] виступи позичальником. За цим зобовязанням відповідно до договору поруки № 378 від 29.09.2008 р. [PERSON] виступила поручителем. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08.02.2017 року у справі № 638/7380/14-ц стягнуто солідарно з Томiлiна Я.М., Томiлiної Н.О. на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитними договором № 0309/12-КЕ від 29 вересня 2008 року у сумі 107109,15 дол. США, що за курсом НБУ становить 2773055,90 грн. та суму штрафних санкцій у розмірі 670402,69 грн.. Вищевказані рішення, в яких зі сторін стягнуто грошові кошти на користь фінансових установ, як з солідарних боржників набули законної сили, на підставі яких фінансовим установам було видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження, які досі тривають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] щодо поділу боргів подружжя є необґрунтованою, оскільки питання щодо сумісно нажитих боргових зобовязань колишнього подружжя вже вирішено судами. Крім того встановлено, що 08.06.2006 року [PERSON] заснував товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІПАК» (код ЄДРПОУ: 34389019), про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи. З часу відкриття товариства по теперішній час єдиним учасником товариства є [PERSON] З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що статутний фонд ТОВ «Мультіпак» сформовано в розмірі 1 000 000,00 грн. Частиною 1 ст. 52 ЗУ «Про господарські товариства» визначено: «Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про господарські товариства»: «Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»: «Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру». Згідно з ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»: «Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні». З аналізу вищевказаних норм, вбачається, що в даному випадку, єдиним достовірним джерелом інформації, щодо формування статутного фонду ТОВ «Мультіпак» є Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідачем до суду не було надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів, щодо того, що статутний фонд ТОВ «Мультіпак» досі не сформовано. При цьому, посилання відповідача на відсутність доходів у позивачки за час шлюбу спростовується листом Дзержинської ДПІ у м. Харкова від 8.10.2014 року, в якому зазначено, що [PERSON] здійснювала підприємницьку діяльність та у період з 01.06.2006 року по 30.09.2013 року мала дохід, згідно податкових звітів, в розмірі 2 634 956,64 грн. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.11.2007 р. надано розяснення судам, що: «виходячи зі змісту частини 2, 3 ст. 61 СК, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сімї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Крім того, при використанні одним з подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший має право на компенсацію вартості його частки. У разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а друге подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям. За таких обставин, суд вважає, що вимога позивачки щодо отримання компенсації у розмірі ? частки внеску до статутного капіталу підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог, які стосуються нерухомого майна суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається. що 21 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. В якому [PERSON] виступив продавцем, а [PERSON] покупцем, що посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за № 1706. Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.06.2011 року: «Цей правочин вчиняється за згодою дружини «Покупця» [PERSON], про що свідчить її заява, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 18 травня 2011 року за реєстровим № 1266». Також, 21 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок кадастровий номер 6322055900:00:003:0336 та 6322055900:00:003:0089. В якому [PERSON] виступив продавцем, а [PERSON] покупцем, що посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за № 1702. Придбання вищезазначеного будинку та земельних ділянок здійснювалось за спільні кошти подружжя [PERSON], зокрема і отриманих за умовами кредитного договору № 0103/11/37-NW від 21 червня 2011 року укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON]. Згідно п. 1.1. кредитного договору № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року предметом договору було надання банком кредиту позичальнику ([PERSON]М.) у сумі 1 650 000,00 (один мільйон шістсот пятдесят тисяч) гривень на придбання житлового будинку загальною площею 530,4 кв. м., житловою площею 148,0 кв. м. за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, буд. 42, та земельної ділянки, площею 0,0994 га за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Лозівська, б. 41. Поручителем за цим зобовязанням виступила [PERSON] на підставі договору поруки № 0103/11/37- NW (П-1) від 21 червня 2011 року. Також, в забезпечення зобовязань за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року, між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 21.06.2011 року, де предметом іпотеки визначено спірний житловий будинок. 17 грудня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області було прийнято рішення у справі № 619/5559/14-ц за позовом колишнього власника зазначеного нерухомого майна [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Вищевказаним судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Зокрема, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок № 42 за адресою: 62343, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, житловою площею 148,00 м2, загальною площею 530,40 м2 , надвірні будівлі і споруд та на земельні ділянки: кадастровий номер 6322055900:00:003:0336 площею 0,0994 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, № 42 та визнано за [PERSON] та кадастровий номер 6322055900:00:003:0089, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул. Лозівська, № 41 вартістю 105 629,00 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області у справі № 619/5559/14-ц від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності - відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року у даній справі касаційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Апеляційного суду Харківської області у справі № 619/5559/14-ц від 21 червня 2016 року залишено без змін. При винесенні ухвали, судом касаційної інстанції було встановлено: «Апеляційний суд, встановивши, що спірне нерухоме майно було придбане відповідачем у період перебування в шлюбі із [PERSON], у зв'язку з чим спірне нерухоме майно в силу ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю, правильно скасував рішення місцевого суду та відмовив у задоволені позову, який місцевим судом вирішений без залучення співвласника спірного майна». З метою повернення у спільну сумісну власність житлового будинку, [PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про поворот виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у справі № 619/5559/14-ц. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2017 року у справі № 619/5559/14-ц заяву [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Допущено поворот виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у цивільній справі № 619/5559/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 13428639 щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно за [PERSON], а саме: на житловий будинок № 42 за адресою: 62343, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Молодіжна, житловою площею 148,00 кв.м., загальною площею 530,40 кв.м., надвірні будівлі і споруди. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року у справі № 619/5559/14-ц ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви [PERSON] про поворот виконання рішення суду відмовлено. Наразі, записи про реєстрацію права власності за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірний житловий будинок скасовані. Станом на момент ухвалення рішення по справі право власності на спірний будинок у державному реєстрі не зареєстровано ані за жодною особою. Фактично у будинку проживає [PERSON]. 12.03.2016 року [PERSON] було здійснено відчуження земельних ділянок кадастровий номер 6322055900:00:003:0336 і кадастровий номер 6322055900:00:003:0089 на користь ПП «Мастер - ХОКС», код ЄДРПОУ 22624675, де [PERSON] є одним із засновників та керівником. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року у справі № 619/392/17, за позовом [PERSON] до Приватного підприємства приватна фірма «Мастер-Хокс», треті особи: [PERSON], [PERSON], відділ державної реєстрації Дергачівськогої районної державної адміністрації, про витребування майна та скасування записів про право власності, позов [PERSON] задоволено частково. Витребувано у Приватного підприємства приватна фірма «Мастер-Хокс»: земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0336 та земельну ділянку кадастровий номер 6322055900:00:003:0089. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року у справі № 619/392/17, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. У вищевказаній постанові суду апеляційної інстанції зазначено: «як зазначала сама позивач у позовній заяві, на даний час на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/11299/13-ц за її позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, одним із складових предмету спору у цій справі є спірне нерухоме майно. Даних про визнання спірних земельних ділянок, які просить витребувати [PERSON] у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс», спільним майном подружжя та виділення її частки, матеріали справи також не містять. За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що [PERSON] позовні вимоги про витребування у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс» спірних земельних ділянок заявлені передчасно, оскільки частка у спільному сумісному майні подружжя не виділена, а [PERSON] не уповноважував позивача звертатися від його імені з вимогами про витребування цього майна, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню». Нормами ч.4 та ч.5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Станом на момент ухвалення рішення по справі формально право власності на земельні ділянки у державному реєстрі зареєстровано за Приватним підприємством приватною фірмою «Мастер-Хокс», користується земельними ділянками [PERSON]. Відповідно до п. 24 тап. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Фактично право власності на зазначене нерухоме майно від сторін перейшло за скасованим судовим рішенням, тому суд вважає за можливе врахувати його при розподілі у даній справі та визнати за сторонами право власності на спірне нерухоме майно. Крім того, судом встановлено, що 02.11.2004 року за договором купівлі-продажу [PERSON] набуто право власності на трикімнатну ізольовану квартиру №9, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Кримська, буд. №6, цей правочин було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 9219. Станом на момент ухвалення рішення по справі право власності на квартиру зареєстровано у державному реєстрі за [PERSON]. Фактично квартира перебуває у користуванні [PERSON] та їх з відповідачем спільних дітей. Суд вважає посилання позивачки, щодо наявності у відповідача власної квартири та розгляд справи № 638/6831/17 про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно їх спільних дітей, не є підставами для визнання права особистої приватної власності за позивачкою та припинення право власності відповідача на зазначену квартиру. Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду». Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України». Слід зазначити, що посилання позивачки на збільшення вартості квартири, проведенням в ній ремонтних робіт, не є підставою для визнання права особистої приватної власності за позивачкою, а лише дає підстави для збільшення її частки. Частинами 3, 4 ст. 357 ЦК України визначено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Вимоги позивачки щодо відступлення від рівності часток в цій частині позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не доведено обставини, що мають істотне значення, а саме, що розмір аліментів, призначений на утримання їх спільних з відповідачем дітей недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування або що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Таким чином, суду не надано жодних належних доказів, на підставі яких частки у спільній сумісній власності подружжя не є рівними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування». Таким чином, враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу спірне нерухоме майно, є об'єктами спільної сумісної власності подружжя та доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не надано, суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частині. З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2008 року між АК Банк «Форум» і ФО-П [PERSON] (позичальник), було укладено кредитний договір № 0309/08/12-КЕ, за яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 250000,00 доларів США 00 центів. Поручителем за цим зобовязанням виступила [PERSON] на підставі договору поруки № 378 від 29 вересня 2008 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ФО-П [PERSON] було передано в заставу АК Банк «Форум» частину спірного обладнання: договір застави № 32 від 29.09.2008 р. - Лінія вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85, заводський № 27862; договір застави № 33 від 29.09.2008 р. - Екструдер GF-H45, 1998 р.в., зав. № 98М218; Лінія для виробництва п/е плівки GF-H45, 1999 р.в., зав. № 99М261; Повітродувна машина GF-H45, 2002 р.в., зав. № 488-02; Автомат для пайки пакетів GF-F802/SV, 2001 р.в. зав. № М426-01; Машина для виготовлення пакетів GF-A802/SV, 2002 р.в. зав. № М447-02; договір застави № 1 від 16.02.2009 р. - Флексографічна машина HM-1206FP-OD, 2008 р.в., зав. № EJAA8A0007; договір застави № 0309/08/12-КЕ(31) від 17.06.2011 р. - Агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-800, 2007 р.в., зав. № Е163, інвентарний № Е-01; Агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-1500, 2007 р.в., зав. № Е363, інвентарний № Е-03; Лінія для виробництва п-е плівки, модель GF-HB35, 2007 р.в., зав. № М326.00, інвентарний № Е-04; Екструдер плівковий, модель GF-H45, 2008 р.в., зав. № Е645, інвентарний № Е-06; Екструдер з активатором, модель CH-55-ND/LD, 2008 р.в., інвентарний № Е-10; Флексографічна машина, модель CH-2FL 1200мм, 2008 р.в., зав. № СНМ-121205 В, інвентарний № Ф-05; Флексодрукарська машина, модель CF-1060AN, 2004 р.в., зав. № М638-04, інвентарний № Ф-01; Виробниче обладнання: Машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-A802/SV, 2008 р.в., зав. № П104, інвентарний № ПАК-10; Подрібнювач пластмас, тип VL-SC20, 2008 р.в., зав. № 0801076, інвентарний № _Р-02; договір застави № 0309/08/12-КЕ(32) від 17.06.2011 р. - Обладнання «Krepsi» для виробництва плівки, 1999 р.в., зав. № 5519, інвентарний номер Е-08; Обладнання «Krepsi» флексографічна машина у комплекті, 1999 р.в., зав. № 5520, інвентарний № Ф-04; Гвинтовий повітряний компресор модель L15-7.5A, 2006 р.в., зав. № 100008028/0261, інвентарний номер К-02. 18 листопада 2011 року на підставі рамкової угоди від 20.12.2007 року, між ПАТ «ПроКредит Банк» та ФО-П [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання траншу № 207.42338/FW207.18, за яким позичальнику було надано грошові кошти в розмірі 85 000,00 доларів США. Поручителем за цим зобовязанням виступила [PERSON] на підставі договору поруки № FIL.128846-ДП1 від 18 листопада 2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ФО-П [PERSON] було передано в заставу ПАТ «ПроКредит Банк» іншу частину спірного обладнання: договір застави № 6478 від 28.03.2008 р. - Лінія для виготовлення рукавної плівки з пристроєм флексодруку (ЛРП-55, сер.№ YJ 94-08-048 тип SURFACE), вир-ва YOOJIN ENGINEERING CO., Ltd; Машина виробництва пакетів типу «Маєчка», модель НМ-1000ТТ, 2007 р.в., вир-ва Тайвань, зав. № EJBA810008; Машина для виробництва пакетів GF-J20/SV сер. № М909-05 виробництва Тайвань; Машина для виробництва пакетів з петлевою ручкою, модель НМ800SF, серійний № 84039, виробництва Тайвань, 2005 р.в.; Пакетна машина, модель PL32DL40-6V, сер. № МА3055320L6V, вир-ба Тайвань. Таким чином, обладнання було придбане за спільні кошти подружжя [PERSON], зокрема і отриманих за вищевказаними кредитними договорами від АК Банк «Форум» та ПАТ «ПроКредит Банк». Відповідно до вищевказаних договорів застави, загальна вартість обладнання складає 5 174 296,60 грн. 09.11.2011 року між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ФО-П [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу обладнання № 0911/1, за яким відповідач виступив продавцем, а ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» покупцем. Згідно договору купівлі-продажу обладнання № 0911/1, вартість обладнання складає 1 200 000,00. 12 лютого 2014 року постійно діючим третейським судом при Товарній біржі «Всеукраїнський торгівельний центр» було розглянуто справу, за позовом ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» до ФО-П [PERSON] про зобовязання підписати акт прийому-передачі та передати майно і прийнято рішення по справі № 01/12-02/14, яким повністю задовольнив позовні вимоги, а саме: зобовязано ФО-П [PERSON] підписати Акт прийому-передачі Обладнання та передати його ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» відповідно до вимог Договору купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року. Також, третейським судом було вирішено припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записи, щодо обтяження спірного обладнання. Таким чином, за договором купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року відповідачем без згоди дружини було відчужено спільне обладнання подружжя. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово». Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання одним з подружжя зазначеного майна для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано при обранні способу поділу цього майна, тобто це майно може бути враховано при поділі всього майна подружжя або може бути виплачена вартість цього майна. В свою чергу, твердження та доводи відповідача [PERSON] про те, що майно фізичної особи підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя є неспроможними та не відповідають нормам законодавства, оскільки системний аналіз норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що таке майно може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України у постановах від 11 березня 2015 року провадження № 6-21цс15, від 13 червня 2016 року провадження № 6-1752цс15, де визначено, що майно фізичної особи-підприємця може бути обєктом спільної власності подружжя і предметом поділу між ними. Твердження, відповідача, щодо не отримання коштів від відчуження обладнання спростовується розпискою [PERSON] стосовно отримання від [PERSON] грошових коштів в рахунок оплати за спірне обладнання, що відображено в рішенні постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Всеукраїнський торгівельний центр» від 12 лютого 2014 року. Суд вважає посилання [PERSON], що обладнання було придбано до шлюбних відносин таким, що не відповідає дійсності, оскільки кредитні кошти, за рахунок яких придбано спірне обладнання були надані за час шлюбних відносин у 2008 році та 2011 році (кредитний договір № 0309/08/12-КЕ від 29 між АК Банк «Форум» і ФО-П [PERSON] та договір про надання траншу № 207.42338/FW207.18 від 18 листопада 2011 року), крім того зазначені роки випуску більшості цього обладнання вже під час шлюбних відносин з позивачкою. Таким чином вимога позивачки, в частині стягнення з відповідача ? компенсації від вартості спірного обладнання, що було відчужено без її згоди є обґрунтованою, однак розмір компенсації має бути вирахувано не із зазначеної вартості у договорах застави з фінансовими установами, а від отриманих грошових коштів відповідачем за договором купівлі-продажу обладнання, а саме від 1 200 000,00 грн., оскільки вартість спірного обладнання з урахуванням зносу, наразі встановити неможливо. Щодо транспортних засобів, позивачка просить залишити засіб для швидкого та зручного пересування та перевезення спільних з відповідачем дітей, яким позивачка користується з моменту купівлі та визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль AUDIА4, 2007 р.в., д.н. з АХ3004ВЕ, на інші транспортні засоби не претендує. Оскільки позивачка працює та доглядає за їх спільними з відповідачем дітьми, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею право власності на зазначений автомобіль, а автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ; автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0326АЕ за відповідачем. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.. Суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на - пральну машину Siemens вартістю 11 500,00 грн.; - холодильник SamsungRL50RELSW вартістю 5 600,00 грн.; - диван кутовий та крісло Blest вартістю 14 500,00 грн.; - диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta» вартістю 4 000,00 грн.; за відповідачем право власності на - мікрохвильову піч Samsung вартістю 700,00 грн.; - кухонні меблі зі столом та стільцями вартістю 16 000,00 грн.; - телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA вартістю 20 450,00 грн.; - кавоварку GAGGIA PlatinumVision вартістю 7 999,00 грн.; - електричну газонокосарку вартістю 959,00 грн.; - шезлонги 2 шт вартістю 1 600,00 грн.; - ноутбук Sony вартістю 8 000,00 грн.; - стіл письмовий кутовий з тумбою вартістю 1 100,00 грн.; - крісло шкіряне вартістю 800,00 грн.; - пилосос Rainbow вартістю 12 500,00 грн.; - шафу для документів вартістю 500,00 грн.; - сейф металевий вартістю 500,00 грн.; - тренажерний набір (2 штанги, лавка) вартістю 5 000,00 грн.; - посудомийну машину Zanussi DE 6744 вартістю 2 486,00 грн. З огляну на наведене, всього сумісно нажитого майна встановлено на суму 5 746 853,13 грн. З якого за [PERSON] визнано на суму 2 888 981,63 грн., а за [PERSON] на суму 2 857 871,5 грн. За позивачкою залишається майно на більшу суму, а за відповідачем на меншу. Різниця дорівнює 31 110,13 грн. (2 888 981,63 - 2 857 871,5). Вказану суму суд відносить ра користь [PERSON] з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні матері. На підставі викладеного,

Outcome: partial