Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

25.06.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого спільних дітей вони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть з серпня 2019 року, фактично сім`я розпалася та існує лише формально. Позивач стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, була повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомила, відзиву, заяви про розгляд справи без її присутності не направила. Відповідно до вимог ст. ст.\~223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2014 року, зареєстрованому у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління у м.Києві, актовий запис №182, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). За змістом ч. 9,10 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, за змістом п.3 ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до\~ ч.\~2\~ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом позовної заяви сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що відновлення шлюбних стосунків неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved