Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

26.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 93 будинку № 125 по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що є власником вказаної квартири. Відповідач являється колишнім чоловіком доньки позивача. З січня 2014 року відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим змушена звернутись до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтрує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.01.2000 року № 205, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради, є власником [ADDRESS] /а.с. 12/. З довідки /виписка з домової книги про склад сімї та прописку/ № 4 від 23.02.2015 року слідує, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється колишнім чоловіком дочки позивача, на підтвердження чого судом досліджено копію свідоцтва про народження [PERSON] /а.с. 7/, довідку № 4 від 23.02.2015 року /а.с. 8/, копію паспорту громадянки України [PERSON] /а.с. 9/, копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2014 року /а.с. 14/. Крім того, з акту про не проживання і відсутність особистих речей, складеного 24.02.2015 року комісією у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], слідує, що у квартирі [ADDRESS] фактично не проживає [PERSON], особистих речей та спального місця та інших ознак, що свідчили б про фактичне проживання за вказаною адресою не виявлено /а.с. 13/. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved