Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

26.01.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.07.2012 року в сумі 17 685,69 грн. та судових витрат у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся в АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 11.07.2012 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 800,00грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33 400,00грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, що становить 17685,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту), нарахована пеня - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00грн., нарахована комісія - 0,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, банк змушений звернутись в суд. Ухвалою від 18.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача разом з позовною заявою скерував в суд заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Копія позовної заяви з додатками скерована відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 21.04.2021 року з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся в АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 11.07.2012 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг 11.07.2012 року відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 800грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с. 14), а відповідачу надано у користування кредитні картки (а.с. 15). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33 400,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого в нього станом на 29.12.2020 року виникла заборгованість перед позивачем, що становить 17685,69 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту); нарахована пеня - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00грн., нарахована комісія - 0,00 грн. На підтвердження доводів позовної заяви Банк надав підписану сторонами анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.07.2012 року, розрахунок заборгованості за кредитом станом та виписку по руху коштів, згідно якого прослідковується користування кредитними коштами та часткове його погашення. З боку позичальника не спростовано факт відсутності заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17685,69 грн., про які заявлено Банком у позовній заяві. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту - 17685,69 грн. ґрунтується на вимогах закону, а отже за відсутності будь - яких заперечень зі сторони відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити.

Outcome: approved