Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

24 травня 2017 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1700 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у офіційному шлюбі з 22 листопада 1996 року. В період шлюбу в них народились діти: [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а її матеріальне становище не дає можливості здійснювати утримання сина самостійно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування розміру аліментів, вона вказала, що сама працює та отримує офіційну заробітну плату яка не значною мірою більша від мінімальної. Відповідач працює не офіційно на підприємстві, яке здійснює встановлення метало-пластикових вікон та отримує постійний дохід. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, лише щодо стягнення аліментів в розмірі 1000 грн.. Суду пояснив, що на даний час не має постійної роботи та отримує лише мінливий дохід. В звязку із тим, що позивачка заборонила йому проживати в квартирі, він змушений винаймати житло та оплачувати комунальні послуги, що становить щомісячно близько 2000 грн. Тому наполягав на частковому задоволенні позову, посилаючись на те, що як позивачка, так і відповідач несуть обовязок утримувати дітей. Окрім того, [PERSON] повідомив суд, що в провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом повнолітньої доньки, [PERSON], про стягнення з нього аліментів на її утримання в звязку із продовженням навчання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши та проаналізувавши всі докази, зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони проживають окремо. В провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває цивільна справ з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] та [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживають з позивачкою, а також між ними не досягнуто домовленості щодо участі в його матеріальному утриманні. Окрім сина, як в позивачки так і у відповідача інших утриманців немає. Тому суд вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад викладених в ст. 182 СК України та вимог статті 180 СК України, якою покладено обовязок по утриманню дітей на обох з батьків. Тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості задовольняє позовні вимоги [PERSON] частково, так як вважає, що розмір аліментів, які відповідач буде зобовязаний сплачувати повинен становити 1200 грн. щомісячно, що на момент постановлення рішення становитиме близько 60 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

Outcome: partial