Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову і довічно. В обгрунтування позовної заяви вказувала, що вона народилася [INFO] року. Є людиною похилого віку. Єдиним її доходом є пенсія за віком, інших джерел доходу в немає. у неї є дочка, відповідач по справі [PERSON] Станом на сьогоднішній день відповідач є працездатною, працює, отримує постійний заробіток (дохід), але добровільно допомоги на її утримання остання не надає. Вона є самотньою літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати матеріально немає, а тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує її необхідного прожиткового мінімуму. Крім цього, вона є хворою людиною та згідно висновку лікарсько- консультаційної комісії за станом здоров'я я не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, стаціонарного догляду. Враховуючи обставини справи, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.01.2019 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 23). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України позивач [PERSON] народилася [INFO] року в с. Сенча, Лохвицького району, Полтавської області (а.с. 3). [PERSON] має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.09.1960 року та довідкою Відділу РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 6,8) Відповідно до посвідчення, виданого 16.101.2002 року, [PERSON] є пенсіонером з 01.07.2002 року (а.с. 5). Згідно висновку лікарсько- консультаційної комісії поліклінічного відділення для дорослих Миргородської ЦРЛ від 04 липня 2018 року [PERSON] за станом здоров'я я не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, стаціонарного догляду (а.с. 7). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Положеннями ч.1 ст. 205 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення матері, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 26 грудня 2018 року і довічно. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 704 гривні 80 копійок. судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved