Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

25.12.2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в період з жовтня 2003 року по 24.11.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги відповідача. На даний час позивач не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дитини віком до трьох років, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, уточнивши первинні позовні вимоги, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовною заяви та до досягнення молодшою дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з»явилась; надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився; надав заяву, в якій визнав уточнений позов в повному обсязі. Зазначив, що розміру аліментів не оспорює; інших аліментних зобов»язань не має, він є працездатною особою. Просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано; сторони є батьками двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується записами у свідоцтвах про народження дітей. Визнавши позов в повному обсязі, відповідач не оспорює факту батьківства відносно дітей. В теперішній час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що відповідачем не оспорюється. Визнавши позов, відповідач підтвердив, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, батьком яких він є. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходів його матері, батька, або (та) в твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що діти сторін мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, що він підтвердив, визнавши позов, враховуючи, що відповідач не оспорює розміру аліментів, не має інших аліментних зобов»язань, підтвердив наявність стабільного доходу в грошовому еквіваленті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1\\3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їх дитини, у відповідності з частинами 2-4 ст. 84 СК України. Враховуючи те, що позивач не працює, займається вихованням малолітньої дитини віком до трьох років, батьком якої є відповідач, потребує матеріальної допомоги відповідача, приймаючи до уваги факт визнання відповідачем позову в повному обсязі, та можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1\\10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення молодшою дитиною трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved