Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

25 січня 2013 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним прийняття на роботу. З урахуванням наданих представником позивача уточнених позовним вимог, які прийняті судом, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора по фінансовим питанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», згідно наказу № 26 від 15 червня 2012 року та №26/2 від 12.07.2012року, визнати недійсним наказ № 26 від 15 червня 2012 року, щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора по фінансовим питанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000,00 грн., визнати недійсним наказ № 26/2 від 12.07.2012 року, щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора по комерційним питанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000,00 грн., визнати недійсним наказ № 42 від 30.07.2012р., щодо переведення [PERSON] на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з 01.07.2012 року. з посадовим окладом 8 000 грн. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [PERSON] в період відсторонення від виконання обов'язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», не маючи на те повноважень, склав накази, якими призначив [PERSON] на посаду помічника генерального директора по фінансовим та економічним питанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009». [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою. Неодноразово збільшуючи позовні вимоги під час судового розгляду, [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким поновити її на посаді помічника генерального директора по фінансовим та економічним питанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», згідно наказу № 26 від 15.06.2012 року та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» на її користь середній заробіток на час вимушеного прогулу у розмірі - 166675,96 грн., моральну та матеріальну шкоду у розмірі 6963,37 грн. У судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила задовольнити зустрічний позов повністю. Мотиви та додаткові доводи сторін, учасників процесу зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що рішення у справі необхідно ухвалити із задоволенням первісного позову та відмовою у задоволенні зустрічного позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених доказів та пояснень осіб, які беруть участь у справі. Згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» (далі Товариство) № б/н від 06 липня 2011 року [PERSON] був звільнений з посади директора Товариства за ч.1 ст. 41 КЗпП України, за грубе порушення трудових обов'язків, передбачених статутом товариства, грубим порушенням ст. 92 ГК України, яка передбачає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Протоколом загальних зборів учасників Товариства № 22 від 26 квітня 2012 року на виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2012 року було поновлено на посаді директора Товариства [PERSON]. Разом з тим 26.04.2012 року, протоколом загальних зборів учасників Товариства № 23 від 26 квітня 2012 року на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України [PERSON] був усунений від виконання обов'язків директора Товариства, виконуючим обов'язки директора Товариства призначений [PERSON], на підставі того, що у відношенні [PERSON] була порушена кримінальна справа за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою), що ставить під сумнів його ділову репутацію та ділові якості як директора Товариства, так і Товариства, як суб'єкта господарювання в цілому. 19 червня 2012 року відбулося засідання комісії по трудових спорах, в ході якої було прийнято відповідне рішення стосовно подання звернення до загальних зборів учасників Товариства, щодо усунення від виконання обов'язків директора [PERSON] через грубе та систематичне порушення чинного законодавства України, у зв'язку з тим, що 16.06.2013 року [PERSON] з групою невстановлених осіб блокував офісні приміщення Товариства та не надавав можливості співробітникам Товариства працювати. Протоколом загальних зборів учасників № 24 від 19 червня 2012 року, який був нотаріально посвідчений, громадянина [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України, було повторно усунено від виконання обов'язків директора Товариства та був встановлений режим обмеженого доступу до приміщень Товариства. Згідно п.п.8.4.1, 8.4.4 Статуту ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», Директор є одноособовим виконавчим органом товариства, що здійснює поточне управління діяльністю Товариства, який призначається та звільняється Зборами. Статутом не визначено підстави для усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків, відповідно усуваючи [PERSON] від виконання своїх обов'язків ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» було реалізоване своє право закріплене ст. 99 ЦК України. 27 вересня 2012 року протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» №26 була ліквідована посада директора товариства, прийнято рішення щодо створення колективного виконавчого органу - Дирекції у складі Генерального директора та Виконавчого директора та звільнено з посади директора [PERSON]. Також був затверджений Статут Товариства в новій редакції. Разом з тим, протоколом від 27 вересня 2012 року протоколом загальних зборів часників Товариства № 26/2 роз'яснено протокол № 26 від 27.09.2012 року, стосовно звільнення [PERSON] - у зв'язку з ліквідацією посади директора вважати [PERSON] усуненим від виконання обов'язків директора Товариства на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства оформленого Протоколом № 23 від 26 квітня 2012 року за ч. 3 ст. 99 ЦК України до винесення рішення по кримінальній справі № 08201100289. Судом встановлено, що [PERSON] в період відсторонення від виконання обов'язків директора ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», не маючи на те повноважень, склав наказ № 26 від 15 червня 2012 року, щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора по фінансовим питанням ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000,00 грн., наказ № 26/2 від 12.07.2012 року, щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора по комерційним питанням ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000,00 грн., та наказ № 42 від 30.07.2012р., щодо переведення [PERSON] на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» з 01.07.2012р. з посадовим окладом 8 000 грн. Крім того судом встановлено, що посада, на яку, згідно наказу № 26 від 15 червня 2012 року призначено [PERSON], в штатному розкладі ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», затвердженому 31.10.2011 року наказом № 44-К, взагалі відсутня. Суду представлено рішення Приморського районного суду від 04 листопада 2013 року, яким у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», третя особа Одеське міське управління юстиції в особі Відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено в повному обсязі, оскільки [PERSON] не звільнений, а його на законних підставах усунуто від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.12.2013 року вищевказане рішення залишено без змін. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно п. 27 зазначеної Постанови, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст. 58, 59 ЦПК України). Представник позивача за первісним позовом в повній мірі довів суду обставини, на які посилається в позовній заяві, суд не має жодних підстав вважати надані йому докази неналежними та недопустимими, оскільки стороною відповідача не надано жодного доказу, які б спростовували доводи представника позивача. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд виходить з того, що стороною позивача за зустрічним позовом не надано жодного доказу, як про законне прийняття на роботу, так про звільнення. Також, судом враховано наявність взаємопов'язаних обставин зустрічного позову з первісним та досліджені судом докази повністю спростовують доводи позивача за зустрічним позовом. Крім того, суд, взявши до уваги заяву представника відповідача за зустрічним позовом, про недостовірність наданих [PERSON] доказів, приходить до висновку про можливість визнання доказів, а саме: наказу № 25 від 15.06.2012 року, наказу № 26 від 15.06.2012 року, про прийняття на роботу [PERSON], наказу № 40 від 30.07.2012 року, про переведення на посаду генерального директора, наказу № 41 від 30.06.2012 року про затвердження штатного розкладу, наказу № 42 від 30.06.2012 року. про переведення [PERSON] на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань - недостовірними. Враховуючи, що позовні вимоги є необґрунтованими, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved