Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

26.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про визнання недійсними пунктів 8.1 кредитних договорів №CNGLGA40000007019 від 21.04.2008 року (в редакції додаткової угоди від 06.08.2008 року) та №CNGLGA50000007019 від 21.04.2008 року (в редакції додаткової угоди від 06.08.2008 року), зобовязання відповідача вчинити дії щодо зміни валюти кредитування за вказаними договорами з доларів США на гривню (за курсом 4,64 грн за 1 долар США), припинення іпотечного договору №CNGLGA40000007019 від 21.04.2008 року, припинення договору поруки №CNGLGA40000007019 від 21.04.2008 року, укладеного між відповідачем та третьою особою [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Третя особа в судове засідання без поважних причин не прибула. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 21.04.2008 року між позивачем та відповідачем на умовах поворотності, строковості та платності були укладені кредитні договори №CNGLGA40000007019 та №CNGLGA50000007019, згідно якого відповідач надав позивачу кредитні ресурси в розмірі 148300 грн та 43691грн, строк повернення кредитів 21.04.2028 року (а.с.7-13). 06.08.2008 року за заявами позивача умови вказаних кредитних договорів були змінені згідно додаткових угод: відповідно відбулася зміна валюти кредитування за вказаними договорами з залишку у гривні в долари США (за курсом 4,64 грн за 1 долар США), а саме 149600,34 грн в 32241,45 доларів США та 6083,43 грн на 1311, 08 доларів США (а.с.9-14, 44). Згідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.ст.215, 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього кодексу: зокрема зміст правочину не повинен суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно положень ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використовування за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Під істотною помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною правочину стосовно субєкта, предмета чи інших істотних умов правочину, що вплинуло на її волевиявлення, якщо за відсутності неправильного сприйняття за обставинами справи можна зробити висновок про те, що правочин не було б укладено. Суд вважає, що позивач не привів переконливих доказів про те, що відповідач на момент укладення договору приховував певні обставини, що перешкоджали виконанню правочину, які саме обставини він замовчував, що призвело до обману і утворення дисбалансу прав та обовязків сторін не на користь позивача. Статті 6, 627 ЦК України гарантують свободу при укладенні договорів, а ст.638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки позивач особисто ініціював підписання додаткових угод до кредитних договорів, а відповідач погодившись на пропозицію позивача, не приховував та не замовчував певні обставини порушення законних прав позивача не відбулося і це є підставою для відмови в задоволенні позову щодо визнання недійсними п.8.1 кредитних договорів в редакції від 06.08.2008 року та зобовязання відповідача вчинити дії щодо зміни валюти кредитування за вказаними договорами з доларів США на гривню (за курсом 4,64 грн за 1 долар США). На підставі ст.593 ч.1 п.3 ЦК України, укладений між сторонами іпотечний договір №CNGLGA40000007019 від 21.04.2008 року, 16.06.2010 року був фактично припинений, так як предмет іпотеки квартира [ADDRESS] (за згодою відповідача як іпотекодержателя) був відчужений (реалізований) позивачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», а тому вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню (а.с.14-16, 47-48). У відповідності до ст.ст.3, 42 ЦПК України, не може бути задоволена вимога позивача про припинення договору поруки №CNGLGA40000007019 від 21.04.2008 року, укладеного між відповідачем та третьою особою [PERSON], оскільки поручитель особисто не звертався до суду із такою вимогою, а позивач не має повноважень представляти інтереси [PERSON] в суді стосовно припинення вказаного правочину.

Outcome: dismissed