Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

25.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом до Київської міської ради та [PERSON] в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [INFO] [PERSON] та на 1/8 частину квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлій [INFO] [PERSON], після смерті якої свідоцтво про право на спадщину за законом було видано 06 жовтня 2005 року [PERSON]. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що він з 21.11.1995 проживає в спірній квартирі, яка згідно з розпорядженням відділу по приватизації житла Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва була передана в спільну приватну власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині квартири кожному. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. [PERSON] заповіла позивачу належну їй на праві приватної власності частку квартири [ADDRESS], що підтверджується заповітом від 25.11.1995 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори Бодак О.М., зареєстровано в реєстрі за №7с-873. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2005 року, зареєстровано в реєстрі за №5-2645, спадкова справа №232/2005 року, спадкоємицею 1/4 частини майна [PERSON], яка померла [INFO] є її дочка - [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], що складає 1/8 частину квартири. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини спадкового майна видане [PERSON]. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51406097 від 04.01.2016 року, за позивачем зареєстровано 3/8 частина квартири [ADDRESS]. 04.03.2016 року позивачем отримано відповідь Київського міського бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна вих. №2660 (И-2016), відповідно до якого станом на 31.12.2012 року, реєстрація прав власності на квартиру [ADDRESS], проведена на 3/8 частини за [PERSON], на 1/8 частини - за [PERSON]. Виходячи з вище викладеного, після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, так як і після смерті [PERSON] - [PERSON] прийнявши спадщину 1/8 частини квартири [ADDRESS], не оформила на неї права власності та за даною адресою не проживала і не приймала ніякої участі в її утриманні. Позивач по сьогоднішній день продовжує володіти та користуватися спірною квартирою, в тому числі часткою належною [PERSON], проводить поточні ремонти та оплачує житлово-комунальні послуги. Зазначає, що він добросовісно заволодів спірним майном, давність володіння становить більше десяти років, протягом указаного часу він безперервно та відкрито здійснював володіння, а тому на даний час існують підстави для визнання за ним права власності на вказане майно за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в яких просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, свої заперечення по суті спору не подала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - Київської міської ради у судове засідання не з'явився, подав суду письмові пояснення в яких просить розглядати справу у його відсутності, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду, просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечував проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розпорядження відділу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва від 22.02.1995 №294, квартира [ADDRESS], передана у приватну спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до розпорядження відділом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва видано свідоцтво про право власності на житло на [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва серія [NUMBER] від 20.03.1995. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Згідно наданих витягу та інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №240/95 від 19.03.1995, спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. 20.04.2005 року державний нотаріус П'ятої київської державної нотаріальної контори Авдієнко В.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] гр. [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру. [PERSON] заповіла позивачу належну їй на праві приватної власності частку квартири [ADDRESS], що підтверджується заповітом від 25.11.1995 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори Бодак О.М., зареєстровано в реєстрі за №7с-873. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER] від 08.02.2005. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2005 року, зареєстровано в реєстрі за №5-2645, спадкова справа №232/2005 року, спадкоємицею 1/4 частини майна [PERSON], яка померла [INFO] є її дочка - [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], що складає 1/8 частину квартири. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини спадкового майна видане [PERSON]. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51406097 від 04.01.2016 року, за позивачем зареєстровано 3/8 частина квартири [ADDRESS]. 04.03.2016 року позивачем отримано відповідь Київського міського бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна вих. №2660 (И-2016), відповідно до якого станом на 31.12.2012 року, реєстрація прав власності на квартиру [ADDRESS], проведена на 3/8 частини за [PERSON], на 1/8 частини - за [PERSON]. Виходячи з вище викладеного, після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, так як і після смерті [PERSON] - [PERSON] прийнявши спадщину 1/8 частини квартири [ADDRESS], не оформила на неї права власності та за даною адресою не проживала і не приймала ніякої участі в її утриманні. З наявних в матеріалах справи договору №1752 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 03.05.2006 року вбачається, що утримання спірної квартири здійснюється одноосібно позивачем. Таким чином з наведених вище доказів вбачається, що [PERSON] впродовж більше десяти років володіє спірною квартирою, в тому числі і тою її частиною, яка належить [PERSON] та належала [PERSON]. Судом не встановлено фактів перешкоджання доступу до спірного майна будь-яких осіб, які мали отримувати про це майно інформацію з боку позивача [PERSON]. Одже, факт володіння [PERSON] 1/2 частиною спірної квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [INFO] [PERSON] та 1/8 частиною спірної квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлій [INFO] [PERSON], після смерті якої свідоцтво про право на спадщину за законом було видано 06 жовтня 2005 року [PERSON] завжди був очевидний для третіх осіб, в тому числі і для можливих спадкоємців, які мали можливість це бачити. Всі документи на спірну квартиру, зокрема і правовстановлюючий документ, є в наявності і предоставлені суду позивачем. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 07.02.2014 №5, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. З огляду на викладені вище обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість на підставі діючого законодавства визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [INFO] [PERSON] та на 1/8 частину квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлій [INFO] [PERSON], після смерті якої свідоцтво про право на спадщину за законом було видано 06 жовтня 2005 року [PERSON], оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів 1/2 та 1/8 частинами спірної квартири, відкрито, безперервно володіє спірною квартирою більше ніж десять років, особисто несе витрати по її утриманню.

Outcome: approved