Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру сплачених бюджетних коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до заяви [PERSON] від 31.10.2011 року, 22.05.2012 року, 08.11.2012 року, Управлінням праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті ради з 01.11.2011 року по 30.04.2013 року, на відповідні періоди була призначена тимчасова допомога дитині. Зазначену допомогу остання отримала на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 6177,90 грн. Підставою для призначення тимчасової допомоги були довідки з Ленінського ВДВС від 31.10.2011 р., 15.04.2013 р., 01.11.2013 р., що [PERSON] аліменти не отримувала. 21.11.2013 року до позивача надійшло повідомлення з Ленінського ВДВС про розмір сплачених аліментів за період з 01.06.2013 року по 31.10.2013 року у розмірі 1900 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до п.п. 2 п. 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється в разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати дитину, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченої тимчасової допомоги в розмірі 6177,90 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день і час проведення слуханням справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 31.10.2011 року, 22.05.2012 року, 08.11.2012 року, Управлінням праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті ради з 01.11.2011 року по 30.04.2013 року, на відповідні періоди була призначена тимчасова допомога на утримання дитини [PERSON], [INFO], у зв`язку з тим, що батько дитини ухиляється виконання рішення суду та не сплачує аліменти (а.с.16-23). Згідно з п. 2 ч. 1 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме» (зі змінами та доповненнями), тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно довідки про неотримання аліментів Ленінського ВДВС ДМУЮ, вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.04.2011 р. по 01.10.2011 р., 01.10.2012 р. по 01.04.2013 р., з 01.04.2013 р. по 31.05.2013 р. (а.с.12,13,15). Встановлено, що Управлінням на користь [PERSON] була перерахована сума державної допомоги в розмірі 6177,90 грн. Відповідно до п. 2 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме», тимчасова допомога припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Згідно п. 12 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Встановлено, що згідно довідки про отримання аліментів Ленінського ВДВС від 21.11.2013 року, [PERSON] нараховано та сплачено аліменти з боку [PERSON], за період червня 2013 року по жовтень 2013 року в розмірі 1900,00 грн. (а.с.14). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved