Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

25.01.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31.08.2003 року у міському відділу реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 31.08.2003 року зроблено запис за №1918. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її триманні. Сторони по справі фактично не проживають разом понад чотири роки, в добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1\~500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 23.01.2019 року, до досягнення дитиною повноліття. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення останніх. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 31.08.2003 року у міському відділу реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 31.08.2003 року зроблено запис за №1918, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №097829, виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 31.08.2003 року (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №071917, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 13.03.2007 року (а.с.6). В даний час неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: [PERSON], 1/39, м. Вінниця, та знаходиться на її утриманні, згідно довідки ОСББ «Комфорт 2018» №1/д від 06.02.2019 року (а.с.20). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, окрім неповнолітньої дитини сторін, інших утриманців не має, визнання позову останнім. А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1\~500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 23.01.2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 768,40 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved