Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

25.04.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування вказував на те, що 17.09.2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду, відповідно до якої з метою створення сприятливих умов для використання позичальником зобовязань за договором № б/н від 20.10.2008 року встановлена заборгованість у розмірі 14 800,08 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобовязань. В порушення умов кредитного договору та додаткової угоди відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобовязань по погашенню кредиту, у звязку з чим, станом на 11.01.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 18 592,25 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, про отримання нею особисто судових повісток 28.05.2016 року та 19.07.2016 року (а.с. 26,28). А отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] „ПРИВАТБАНК (а.с. 18) та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу платіжну картку та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», яка використовується для придбання товарів, в обмін на обовязок відповідача погашати заборгованість за кредитом, сплачуючи відсотки у розмірі 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом в порядку та строки, визначені Договором (а.с.5). У звязку з тим, що відповідач своєчасно не вносив потрібних сум в рахунок погашення кредиту, у нього виникла заборгованість перед банком. З метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору від 20.10.2008 року між сторонами 20.10.2008 року укладено Додаткову угоду до договору про надання банківських послуг від 20.10.2008 (а.с. 6). При укладанні Кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до п. 1.1 Додаткової угоди сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру виниклої у [PERSON] заборгованості в період з дати надання їй кредиту, а саме: зменшення розміру процентів на 1 301,88 грн. та пеню на 378,16 грн. Як слідує з п. 1.5. Додаткової угоди з моменту підписання сторонами цієї Додаткової угоди, за умови належного виконання позичальником своїх зобовязань по сплаті платежів позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 30,00% річних при цьому всі комісії винагороди за договором не нараховуються. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 25 по 30 число кожного місяця відповідач надає Банку щомісячний платіж в сумі 830,69 грн. З п. 1.6.3 та п. 1.6.4 Додаткової угоди слідує, що починаючи з при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в даній угоді більш ніж на 31 день, він має сплатити банку штраф у розмірі 1 680,04 грн. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 20.10.2008 року та Додатковою угодою заборгованості від 17.09.2015 року по погашенню кредиту належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 11.01.2016 року у нього утворилася кредитна заборгованість в розмірі 18 592,25 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом 14 048,75 грн. - заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 783,53 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2079,93грн. - штрафу відповідно до п.1.6.4.Додаткової угоди 1 680,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності зі ст. 1048 цього ж Кодексу. За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Додаткової угоди від 17.09.2015 року, у звязку з чим з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.10.2008 року в розмірі 18 592,25 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved