Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

26.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду, обгрунтовуючі позовні вимоги тим, що між нею та [PERSON] 09.07.201 року було укладено шлюб, від якого у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства та знаходиться повністю на утримання матері. Відповідач має нерегулярний дохід, працює на будівельних майданчиках позаміських будівель, отримає частину доходу в натурі. Батько дитини самоусунувся від виконання обовязку з утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, інших дітей окрім [PERSON] відповідач не має, непрацездатних батьків не має, аліментів нікому не платить. Позивач сама доглядає за дитиною інвалідом, допомоги від чоловіка не має, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 05.02.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15 денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Київського районного суду м.Одеси відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копію ухвали про відкриття провадження надіслано учасникам справи. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 19.03.2018. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи здійснюється судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходжу до висновку, що надані учасниками справи докази та повідомлені ними обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Ці факти та обставини встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвом про шлюб виданим 09.07.2010 року Київським відділом РАЦС ОМУЮ серії 1-ЖД №127114 ( а.с. 4), свідоцтвом про народження малолітньої дитини [PERSON] серії І-ЖД № 410160 повторно виданим 10.02.2015 року Відділом ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 3), копією довідки про наявність інвалідності [PERSON] №1006 від 27.03.2015 року з якої вбачається, що [PERSON] дійсно знаходиться на обліку та одержує державну соціальну допомогу на дитину інваліда ( а.с. 5) . В ході розгляду справи судом встановлено, що малолітня [PERSON]В, [INFO] проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач свій батьківський обов'язок щодо належного утримання малолітньої дитини не виконує. Відповідно до вимог ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою та обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, та оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобов'язаний надавати своїй дочці матеріальну допомогу. Поряд з тим, суд вважає, що позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В поданій позовній заяві, обгрунтовючи можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в сумі 1000 гривень щомісячно позивач покладається на те, що відповідач працює за на будівництві та частку доходу отримує в натурі, розмір його сукупного доходу, невідомий. Приймаючи до уваги, що відповідач хоч і має дохід, проте позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно. За вказаних обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 50% від прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Outcome: partial