Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

25.02.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2007 році заволодів будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] , в якому ніхто не проживав, позивач в будинку зробив ремонт, протягом 12 років утримував його, співвласники будинку: [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , спадкоємців не мають. Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном більше 10 років. 11.05.2019 до суду надійшла заява за підписом селищного голови Великокоровинецької селищної ради Поруби С.В. , згідно якої селищна рада позов визнає. На підставі статей 178, 191, 279 Цивільного процесуального кодексу України(далі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів, продовжує відкрито та безперервно понад 10 років володіти житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Враховуючи факт добросовісного заволодіння та відкритого і безперервного володіння позивачем понад десять років житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved