Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

25.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі по тексту відділ ДВС), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Одеської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі по тексту ПП СП «Юстиція»), [PERSON], за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, посилаючись на те, що на виконання виконавчого листа №2/1522/7713/11, виданого 07.06.2012 року Приморський районним судом м.Одеси, про стягнення боргу у сумі 390783, 38 гривень з неї, позивачки, на користь [PERSON] відділом ДВС було відкрито виконавче провадження № 32983742 (далі по тексту виконавче провадження), у ході якого арештовано та реалізовано нерухоме майно однокімнатна квартира №5-а в буд.№14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі шляхом проведення прилюдних торгів. Позивачка вважає, що прилюдні торги з реалізації квартири були проведені з численними порушеннями законодавства, а тому прилюдні торги є недійсними. Позивачка зазначає, що порядок проведення прилюдних торгів з продажу нерухомого майна врегульований Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 (далі по тексту Інструкція), та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 (далі по тексту Тимчасове положення), положення яких вона, позивачка, вважає порушеними. Так згідно п. 3.3 та п. 3.11 Тимчасового положення прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення; спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Крім того п.1.2. та п.3.1. Тимчасового положення передбачено укладення відповідного договору органом державної виконавчої служби зі спеціалізованою організацією на проведення прилюдних торгів, а Інструкцією передбачено, що проведення таких торгів здійснюється за заявкою державного виконавця, до якої додаються: копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження також довідка державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія акта опису й арешту майна; копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності або право користування нерухомим майном; документи, що характеризують обєкт нерухомості (копію технічного паспорта на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо); інші необхідні документи, передбачені Інструкцією. Проте з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що процедура по укладенню договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна між відповідачами виконана не була та відповідний договір не укладався. Крім того позивачка зазначає, що відповідно до вимог п.3.5. Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05. 2003 року №43/5, на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується; відповідна інформація розміщується на загальнодоступних веб-сайтах на термін не менше, ніж до дати проведення прилюдних торгів; одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцезнаходженням майна, що реалізується. Окрім того, оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту уцінки майна. Позивачка стверджує, що під час провадження даного етапу реалізації арештованого майна було допущено наступні порушення чинного законодавства: організатором торгів не було здійснене розміщення необхідної належної інформації не менше ніж в 2-х місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів; інформацію про нерухоме майно, що реалізується, на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації не була розміщена; дата торгів була назначена на 23.01.2013 року, а повідомлення на веб-сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за відповідним посиланням було розміщено 03.01.2013 року, тобто з порушенням 30-денного строку; оголошення про реалізацію арештованого майна було розміщене лише 03.01. 2013 року, хоча заява державного виконавця про реалізацію майна датована 04.12.2012 року, тобто не була виконана вимога щодо оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна. Крім того, позивачка вказала, що відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, в той же час її, позивачку, у визначеному порядку повідомлено не було. Позивачка стверджує, що так як 23.01.2013 року прилюдні торги не відбулися у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців, про що ПП СП «Юстиція» направила до відділу ДВС лист № 138/01 від 23.01.2013 року, початкову ринкову вартість майна, визначену згідно зі звітом оцінювача СПД [PERSON] у розмірі 189 954,00 гривень, було змінено на 188 054,46 гривень, й листом №113/02 від 15.02.2013 року до відділу ДВС було повідомлено про призначення повторних торгів на 09:30 години 04.03.2013 року, при проведені яких також було допущено порушення законодавства, як і при проведенні попередніх прилюдних торгів. Позивачка зазначила, що так як 04.03.2013 року прилюдні торги з реалізації вказаного майна також не відбулися, то майно відповідно до п.4.10 Тимчасового положення, знімається з прилюдних торгів. Проте всупереч даній вимозі, організатором торгів було надіслано до відділу ДВС лист №19/04 від 03.04.2013 року про призначення наступних торгів на 19.04.2013 року на 09:00 годин. При підготовці до цих прилюдних торгів відповідачі також припустилися порушень чинного законодавства, як і при підготовці та проведенні попередніх прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. В подальшому, 19.04.2013 року публічні торги не відбулися з причин відсутності заявлених покупців; державним виконавцем було складено [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 15.05.2013 року, за результатами якого стягувач [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на квартиру, яке видала приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за номером в реєстрі №933; 29.05.2013 року було винесено постанову відділу ДВС про передачу стягувачу [PERSON] однокімнатної квартири №5а в буд. №14 по провулку Нечипуренко в м.Одесі в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №2/1522/7713/11, виданим 07.06.2012 року Приморський районним судом м. Одеси. Позивачка вважає, що прилюдні торги відбулися з порушенням процедури призначення і проведення прилюдних торгів, а саме прилюдні торги були проведені тричі, хоча коли торги не відбулися двічі, квартира повинна була бути знята з торгів, та повторні прилюдні торги могли проводитись не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів, натомість після кожних прилюдних торгів відбувалась уцінка нерухомого майна та прилюдні торги проводились менш як через місяць з часу проведення прилюдних торгів, які не відбулися. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги вищеперерахованими порушеннями Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 року № 68/5, на ст.ст.203, 215 ЦК України, що є підставою, на її думку, визнання недійсними прилюдних торгів. Позивачка просить суд визнати проведені прилюдні торги 23.01.2013 року, 04.03.2013 року та 19.04.2013 року з реалізації однокімнатної квартири №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, недійсними; визнати недійсним та скасувати [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувану в рахунок погашення боргу від 15.05.2013 року; визнати недійсним та скасувати постанову [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.05.2013 року про передачу стягувану - [PERSON] однокімнатної квартири №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/1522/7713/11, виданим 07.06.2012 року Приморський районним судом м.Одеси; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на однокімнатну квартиру №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі, видане на імя [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Представники відповідачів відділу ДВС та [PERSON] позов не визнали, пояснили, що відділ ДВС діяв в межах визначених Законом України «Про виконавче провадження» та вчинив всі дії, передбачені цим законом для виконання судового рішення відповідно до змісту виконавчого документу, й прилюдні торги по реалізації арештованого майна були проведені відповідно до чинного законодавства України. В судове засідання представник відповідача ПП СП «Юстиція» та третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.06.2012 року Приморським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист №2/1522/7713/11 про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 390 783,38 гривень, й виконавчий лист був переданий стягувачем на виконання до [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та відкрито виконавче провадження № 32983742. З матеріалів справи вбачається, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт та описано майно: однокімнатна квартира №5-а в буд. №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі загальною площею 32,6 кв.м., яка належала боржнику [PERSON], ринкова вартість якого згідно зі звітом оцінювача СПД [PERSON] склала 189 954,00 гривень. Згідно із договором №10/557/12/А від 29.12.2012 року, укладеним [PERSON] Приморським відділу ДВС Одеського міського управління юстиції з Одеською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», 29.12.2012 року арештоване майно було передано на реалізацію з прилюдних торгів торгівельній організації Одеській філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція». Судом зясовано, що Одеська філія ПП СП «Юстиція» призначила прилюдні торги з реалізації однокімнатної квартири №5а по пров.Нечипуренко в м.Одесі на 23.01.2013 року, про що листом №11/01 від 03.01.2013 року було повідомлено відділ ДВС, стягувача та боржника. Зазначені прилюдні торги не відбулися у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців, про що Одеська філія ПП СП «Юстиція» листом №138/01 від 23.01.2013 року повідомила відділ ДВС, стягувача та боржника, та з причин чого 30.01.2013 року державним виконавцем було здійснено переоцінку арештованого майна з 189 954,00 гривень на 188 054,46 гривень, а проведення публічних торгів призначено на 04.03.2013 року, про що Одеська філія ПП СП «Юстиція» листом №113/02 від 15.02.2013 року повідомила відділ ДВС, стягувача та боржника. Однак прилюдні торги також не відбулися у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців, про що Одеська філія ПП СП «Юстиція» листом №10/03 від 04.03.2013 року повідомила відділ ДВС, стягувача та боржника, й листом №19/04 від 03.04.2013 року повідомила про проведення повторних прилюдних торгів 19.04.2013 року за стартовою ціною 186 173,92 гривень. 23.04.2013 року до відділу ДВС надійшов акт Одеської філії ПП СП «Юстиція» від 22.04.2013 року, відповідно до якого прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON], по договору №10/557/12/А від 29.12.2012 року не відбулися у звязку з відсутністю бажаючих придбати це майно, лот знято з прилюдних торгів. 29.04.2013 року до відділу ДВС надійшла відповідь стягувача [PERSON] про бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника, про що 15.05.2013 року державним виконавцем було складено акт про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу та прийнято постанову про передачу стягувану - [PERSON] однокімнатної квартири №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/1522/7713/11, виданим 07.06.2012 року Приморський районним судом м.Одеси. На підставі акту про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого 15.05.2013 року [PERSON] Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, 22.05.2013 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] свідоцтво про право власності на однокімнатну квартиру №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі на на імя [PERSON] за номером в реєстрі №933. Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у звязку з невідповідністю змісту правочину нормам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання), порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника, визначений у ст.16 ЦК України. Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обовязки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону). Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у п.п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158 (далі по тексту - Інструкція), яка діяла на час виникнення спірних відносин, та була розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. [PERSON] та Інструкція свідчать про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст.650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, й відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 5.11, 5.12 Інструкції). Отже, дії державного виконавця у виконавчому проваджені, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а відтак - позовні вимоги позивачки щодо визнання недійсним та скасування акту відділу ДВС про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 15.05.2013 року; визнання недійсним та скасування постанови [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 15.05.2013 року про передачу стягувачу - [PERSON] однокімнатної квартири №5-а у буд.№14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/1522/7713/11, є безпідставними й такими, що не підлягають задоволенню. Правова позиція суду підтверджується постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року № 6-116цс12 про визнання прилюдних торгів і свідоцтва про право власності недійсними. Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, яке діяло на час виникнення спірних відносин Вимоги позивачки визнати недійсними прилюдні торги від 23.01.2013 року, 04.03.2013 року та 19.04.2013 року з реалізації однокімнатної квартири №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на однокімнатну квартиру №5-а у будинку №14 по пров.Нечипуренко в м.Одесі, видане на імя [PERSON]Е, суд вважає безпідставними та недоведеним, виходячи з того, що позивачем не надано жодного правового обґрунтування з посиланням на норми матеріального закону, які б згідно чинного законодавства були підставою визнання прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доводи ж позивачки щодо порушень її прав не підтвердженні належними та допустимими доказами згідно ст.ст. 58-59 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed