Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

26.07.2017 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги - визнає, наслідки визнання позовних вимог йому зрозуміло. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області 28.01.2004 р.)(а.с. 6). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Виходячи з положень ст. 180 СК України, згідно з якою батьки несуть рівні права щодо утримання дитини, суд вважає встановлення розміру аліментів в сумі 3 000,00 грн. на дитину щомісячно справедливим та обґрунтованим, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в сумі 3 000,00 грн. на дитину щомісячно. Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved