overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

26.04.2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2003р., мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через втрату любові та поваги один до одного, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.09.2003р., актовий запис №5. Сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, з січня 2017 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

26.04.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що 20.06.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя між ними не склалось, в сім'ї не має взаєморозуміння, постійно виникали сварки. Вважає, що сім'я розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, тому просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася надала до суду письмову заяву якою свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та справу розглянути справу без її участі Відповідач в судове засідання не з'явився, проте також надав суду письмову заяву де позов визнав в повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. При визнанні позову відповідачем ухвалення судового рішення проводиться в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.06.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 110. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] На даний час сторони стосунків не підтримують, сім'я перестала існувати. Тому відсутні підстави для надання сторонам строку для примирення і збереження шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між подружжям. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

26.04.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 28.07.2015 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Діти знаходиться на утриманні позивачки, щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення дітей їй не вистачає власних коштів. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Власних коштів їй не вистачає на утримання дітей. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву якою позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При визнанні позову відповідачем ухвалення судового рішення проводиться в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Встановлено що сторони від шлюбу мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дітей на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

26.04.2017 року представник виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області [PERSON], який діє за довіреністю, звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою про повернення судового збору по справі № 236/310/17. Дослідивши заяву, суд дійшов висновку про необхідність повернення сплаченого судового збору з наступних підстав. Відповідно до ухвали Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року по справі № 236/310/17 позивачу було повернуто позовну заяву виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. При подачі зазначеної позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 24 від 30.01.2017 року в сумі 1600,00 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладене, а також те, що представник позивача надав заяву про повернення йому судового збору, вважаю необхідним повернути виконавчому комітету Лиманської міської ради Донецької області сплачену при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

26.04.2018 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 17.07.2009 між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що з 17.07.2009 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив задовольнити та судові витрати покласти на нього, а відповідач вимоги - визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії І-КГ №046493 від 17.07.2009 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 19. / а.с. 4 / Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

26.04.2018 р. [PERSON], в порядку ст. 293 ЦПК України, звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме, що згідно Свідоцтва №Т-1224 на право власності на житло від 11.08.1993 року, виданого органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. В обгрунтування вказує, що Свідоцтво містить описку в написанні її прізвища, тобто дані про власника, які вказані в Свідоцтві не співпадають з даними її паспорта. Органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів було допущено помилку при зазначенні прізвища заявника у свідоцтві на право власності на квартиру, замість «Зуєва» [PERSON] помилково зазначено дошлюбне прізвище її матері «Харута» [PERSON]. Вказаним документом встановлено право власності на квартиру, тобто має для заявника правове значення. Заявник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені вимоги в повному обсязі (а.с.24). Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти встановлення факту належності документу [PERSON]В.(а.с.25, 26). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Паспортом заявника з реєстрацією (а.с.4), свідоцтвом про народження заявника (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу її матері з її батьком (а.с.7), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON]В та [PERSON] (а.с.8), що її прізвище «Харута» помилково зазначено у Свідоцтві про право власності на житло замість «Зуєва», так як прізвище «Харута» - є дошлюбним прізвищем її матері. Інші анкетні дані, а саме імя та по-батькові заявника зазначені у свідоцтві збігаються з паспортними даними тому, згідно зі ст.315 ч.1, п.6 ЦПК України, слід встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджує їх право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

26.04.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за судовим наказом Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.04.2012 р. з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 04.04.2012 р. і до його повноліття, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча має можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову просила задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 19). Відповідач до суду не з`явився, письмово змінені вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 20). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], за судовим наказом Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.04.2012 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки, відповідач за судовим наказом Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.04.2012 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття сина,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

26.04.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачем майнового спору немає; вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 21,26). З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останнього року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

26.04.2018 року [PERSON] засобами поштового зв»язку звернулася до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON], вимогами якого є розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.10.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3544, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї зроблено актовий запис № 3544 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

26.04.2018 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якої є розірвання шлюбу зареєстрованого 17.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 164, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 164 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved