Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

25.04.2018 року з Шевченківського районного суду Харківської області до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області надійшла за підсудністю справа за позовом органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] померла мати [PERSON], [INFO], [PERSON]. Батько дівчинки, [PERSON] з листопада 2014 року відбував покарання в місцях позбавлення волі. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 17 жовтня 2017 року № 343 дитині призначений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 03.11.2017 року розпорядженням голови райдержадміністрації № 369 [PERSON] була призначена опікуном над онуками, в тому числі і над [PERSON]. Відповідно до Висновку про стан утримання, навчання та виховання дитини, позбавленої батьківського виховання, [PERSON]. Яка перебуває під опікою, за 2017 рік, складеного службою у справах дітей Куп'янської райдержадміністарції 03.01.2018 року дитина знаходиться на повному утриманні опікуна [PERSON]. Опікун забезпечила підопічну дитину необхідними для життєдіяльності речами, навчальним приладдям, сезонним одягом, турбується про поліпшення добробуту дитини. Стосунки дівчинки з опікуном доброзичливі, [PERSON] приїхав до служби у справах дітей Шеввченківської райдержадміністрації 10.11.2017 року і повідомив про те, що звільнився з місць позбавлення волі, але не має наміру забирати малолітню доньку [PERSON] до себе через відсутність постійного доходу, власного житла і необхідністю догляду за старенькими батьками, з яким він проживає після повернення додому. Чоловік не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Було встановлено, що батько дівчинки і до смерті її матері не займався вихованням рідної доньки, зловживав спиртними напоями. Після повернення з місць позбавлення волі за місцем реєстрації у с. Пристін Куп'янського району не проживає, постійної роботи не має, схильний до вживання спиртних напоїв, за даною адресою проживають його батьки, які за станом здоров'я та віком не можуть прийняти на виховання [PERSON] та заперечують проти її виховання [PERSON] з причин вживання ним алкоголю, умов для проживання дитини там не створено. Ухвалою від 26 квітня 2018 року провадження у справі відкрито. По клопотанню позивача ухвалою суду від 24 травня 2018 року до участі у справі були залучені треті особи: служба у справах дітей Куп'янської районної державної адміністрації, [PERSON]. Ухвалою суду від 06 червня закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засіданні представник позивача не з'явився. Голова Шевченківської районної державної адміністрації, голова органу опіки та піклуванні районної державної адміністарції надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі предстанвика позивача, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст.ст.128,130 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи по довіреності, [PERSON], у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, підтримавши позовні вимоги. Крім того, зазначила, що з листопада 2017 року над дитиною [PERSON] вже призначена опікун [PERSON] по розпорядженню Шевченківської райдержадміністрації. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що її онука [PERSON], 2008 року народження, проживає разом з нею у с. Нечволодівка, Куп'янського району Харківської області, вона нею опікується, батько після повернення з місця позбавлення волі не виявив бажання забрати доньку на виховання, не цікавиться її життям та здоров'ям. Суд, з'ясувавши позиції позивача, третіх осіб, перевіривши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.08.2008 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8). Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). [PERSON] вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2014 року був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі (а.с.11-12). Був звільнений з виправної колонії за відбуттям строку покарання у жовтня 2017 року (а.с.16). 26 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Шевченківської РДА, в якій висловила своє бажання залишити у своїй сім'ї двох неповнолітніх дітей, в тому числі [PERSON], 2008 року народження, до прийняття відповідного рішення (а.с.13). 10 жовтня 2017 року [PERSON], [INFO], взята на облік в Шевченківському районі Харківської області, як дитина, позбавлена батьківського піклування (с.с.15). Розпорядженням Шевченківської РДА Харківської області від 17 жовтня 2017 року № 343 [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про смерть матері, вироку Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2014 року, яким батька засудженого до позбавлення волі, наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Розпорядженням Шевченківської РДА Харківської області від 03 листопада 2017 року № 369, [PERSON] призначена опікуном над онуками, в тому числі, дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно Висновку служби у справах дітей Куп'янської районної державної адміністрації від 03.01.2018 р. № 12-23/46, про стан утримання, навчання та виховання дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON], яка перебуває під опікою бабусі, за 2017 рік, складений на підставі відстеження умов проживання та виховання дитини в сім'ї опікуна, опікун [PERSON] належним чином виконує свої обов'язки. Санітарний стан житла задовільний. Опікун забезпечила підопічну дитину необхідними для життя речами, навчальним приладдям, сезонним одягом, взуттям, турбується про поліпшення добробуту дитини. Стосунки дитини з опікуном доброзичливі, родинні (а.с.18). 29.01.2018 року виконавчим комітетом Пристінської сільської ради Куп'янського району Харківської області у складі комісії було проведено обстеження умов проживання батька дитини [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], за місцем його реєстрації: [ADDRESS], та встановлено, що умов для виховання та розвитку дитини у будинку не створено, так як дівчинка там не проживає. За даною адресою проживають також батьки [PERSON], стосунки між ними напружені з причини вживання сином алкоголю, тому вони проти того, щоб дитина виховувалася батьком, а самі вони, за станом здоров'я та віком не можуть прийняти на виховання онуку [PERSON] (а.с.19,20). [PERSON] за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.22,23). 05.03.2018 року органом опіки та піклування районної державної адміністрації складено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначено, що [PERSON] приїхав до служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації 10.11.2017 року і повідомив про те, що звільнився з місць позбавлення волі, але не має наміру забирати малолітню доньку [PERSON] до себе через відсутність постійного доходу, власного житла і необхідністю догляду за старенькими батьками, з якими він проживає після повернення додому. Чоловік не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с.25-26). У своєму письмовому клопотанні від 05.07.2018 р. № 418, служба у справах дітей Шевченківської РДА Харківської області, просила суд задовольнити позовні вимоги, так як ставлення батька до доньки не змінилося, він продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги опікуну на утримання дитини не надає, не цікавиться розвитком дитини, станом її здоров'я (а.с.69,72). Згідно Акту виконавчого комітету Пристінської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 10.07.2018 р., [PERSON] за адресою місця реєстрації: [ADDRESS], не проживає з березня 2018 року, його місцезнаходження батькам невідомо (а.с.80). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як вбачається із абз.2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що знайшли своє підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки [PERSON], 2008 року народження, як після звільнення з місць позбавлення волі так і до теперішнього часу не виявляв щодо неї батьківського піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, стан здоров'я, не бажає її виховувати, забезпечувати матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв'язку з донькою, соціальна поведінка [PERSON] може негативно вплинути на розвиток дитини. Вищевикладені обставини справи свідчать про стійке небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні. З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], відповідає інтересам дитини. Згідно принципу шостого Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959року малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Виходячи з вимог закону та обставин справи, суд вважає, що зазначені вище обставини можна розцінювати як ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням того, що [PERSON] розпорядженням Шевченківської РДА призначена опікуном над онукою [PERSON], 2008 року народження, дитина передана під опіку бабусі, разом з якою проживає, та яка належним чином виконує свої обов'язки як опікун, вимога про передачу дитини органу опіки та піклування Шевченківської РДА для подальшого влаштування, є зайвою. У відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений від оплати судового збору на підставі п. 14 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: partial