overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 001-13022-261007 від 26 жовтня 2007 року відповідачці було відкрито картковий рахунок № 26253901410858 та надано платіжну картку, відкрито кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 1500,00 грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.07.2015 року становить 2664,45 грн. (тіло кредиту 2664,45 грн.; прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.). Оскільки, відповідачка добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надіслала, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності, на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 06.07.2015 р. відповідачка має прострочену заборгованість на суму 2664,45 грн.(тіло кредиту 2664,45 грн). Стягненню з відповідачки в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., поскільки позивач при подачі позову згідно п.22 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

25 серпня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 001-13230-251007 від 25 жовтня 2007 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26251901405401 та надано платіжну картку, відкрито кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00грн. та на день укладання кредитного Договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячних погашень кредиту не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.07.2015 року становить 4588,80 грн. (тіло кредиту 1948,27 грн.; прострочене тіло кредиту - 290,00 грн.; заборгованість за відсотками - 2349,89 грн.). Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності, на підставі наявних у ній доказів, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 06.07.2015 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 4588,80 грн.(тіло кредиту 1948,27 грн., прострочене тіло кредиту - 290,64 грн., заборгованість за відсотками - 2349,89 грн.). Стягненню з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., поскільки позивач при подачі позову згідно п.22 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

25 серпня 2015 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт, яким заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилося б і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8,190 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Болтишківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але нотаріусом їй було відмовлено із-за розбіжністі місцерозташування земельної ділянки. Тому, просить визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку. Представник відповідача - Болтишківська сільська рада у судове засідання не зявився, про день справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивачка є спадкоємицею померлого 25 серпня 2015 року [PERSON], якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 8,190 га, кадастровий номер 1222081500-01-002-0153, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Болтишківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 035794, виданого 13 квітня 2004 року на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № 273-р від 05 травня 2003 року. Вищезгадану земельну ділянку [PERSON] заповів [PERSON], про що свідчить заповіт від 08 вересня 2004 року, посвідчений секретарем виконкому Болтишківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Однак, у встановленому законом порядку позивачка не може успадкувати вказане майно через розбіжність місця розташування земельної ділянки. Відповідно до заяви, засвідченої державним нотаріусом Криничанською районною державною нотаріальною конторою № 1148 від 21 жовтня 2015 року у спадкодавця є інша спадкоємиця за заповітом, яка згідно заяви № 1149 від 21 жовтня 2015 року відмовляється від належної їй частки спадщини за заповітом на користь [PERSON] Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, у відповідності до вищевказаних норм ЦК України, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності, після смерті [PERSON], померлого 25 серпня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

25 серпня 2015 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області були задоволені позовні вимоги по справі за вищевказаним позовом, на користь позивачки було стягнуто з [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2015 року, до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO]. При ухваленні вищевказаного рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору на користь держави відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, тому, суд вважає необхідним вирішити це питання з власної ініціативи. Сторони в судове засідання не з'явились, однак їх присутність не є обов'язковою при вирішенні вказаного питання. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що дійсно рішенням суду від 25 серпня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2015 року до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO]. Однак, при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] судового збору на користь держави, відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо вказаного питання, та доповнити резолютивну частину рішення абзацом третім слідуючого змісту: «стягнути з [PERSON] / реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) [NUMBER]/ судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

25 серпня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Бершадському районному відділі реєстрації актів цивільного стану за актовим записом №71. Подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призводило до непорозумінь та стало причиною розпаду сім'ї. Незважаючи на відсутність спору з приводу поділу майна та відсутності спільних дітей, відповідачка не бажає розривати шлюб у органах ДРАЦС. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить ухвалити рішення суду, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 25.08.2015 року у Бершадському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 71. В судове засідання позивач не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Крім того у вказаній заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище Черкаська. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що сторони не заявляють вимог щодо поділу спільного майна. Спільних дітей у них немає. Наданий судом строк на примирення не надав позитивного результату. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

25 серпня 2015 року у вищевказаній справі судом ухвалено рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] заборгованість за Договором № 32360/370-12 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний » на 370 днів в іноземній валюті від 28 грудня 2012 року в сумі 11586 доларів США 34 центи. Під час ухвалення рішення суд залишив поза увагою позовну вимогу про стягнення 3% річних за невиконання відповідачем зобовязання та не вирішив питання про розподіл судових витрат. П.1, п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони до суду не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4.2 Договору № 32360/370-12 про банківський строковий вклад ( депозит) «Пенсійний » на 370 днів в іноземній валют, для повернення Вкладу у випадку дострокового розірвання Договору за ініціативою Клієнта, останній зобовязаний повідомити про це Банк не менш ніж за 10 банківських днів до передбачуваної дати розірвання Договору шляхом надання до Банку відповідної заяви у 2-х примірниках. (а.с. 6) Заяву про дострокове розірвання депозитного договору позивач подала до банку 12 лютого 2015 року, вимога [PERSON] виконана не була, відповідно період застосування санкції , визначеної ст.. 625 ЦК України слід рахувати по збігу 10 банківських (робочих) днів - з 27 лютого 2015 року. Таким чином, за період невиконання зобовязання з 27 лютого 2015 року по 25 серпня 2015 року (180 днів) відповідач має сплатити позивачеві 3% річних від простроченої суми, що складає 171 долар США 41 цент. Згідно з правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України , \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову. З відповідача на користь позивача стягнуто в загальній сумі 11757 доларів США 75 центів, що в еквіваленті до національної грошової одиниці за курсом Національного Банку України станом на 25 серпня 2015 року склало 259787 грн. 48 коп. Відповідно розмір судового збору, який належить стягнути з відповідача в дохід держави становить 2597 грн. 88 коп., що складає 1% від стягнутої суми. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Зелена, 9 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 30 травня 2015 року померла [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Зелена, 9 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідченийприватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 29.01.2015 року, яким заповіла усе своє майно [PERSON]. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину прийняв, оскільки, на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обовязкову частку, немає. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову прийнято судом, позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з відповідачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з кінця 2015 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Онофрей (дошлюбне прізвище Прокопенко) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 658 (а.с. 2). Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

25 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вона звернулася до суду з позовом про його розірвання. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає разом з нею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхнього сина. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дитині, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 500 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 500 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про народження та рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення неюповноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved