Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

25.06. 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та [PERSON]укладено кредитний договір № 010/04-02/2126 з додатковими угодами до нього: № 1 від 08.01.2009 року, № 010/04-02/2126/2 від 04.06.2010 року, № 010/04-02/2126/3 від 30.05.2011року, № 010/04-02/2126/4 від 26.0-3.2012 року та № 010/04-02/2126/5 від 17.04.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав [PERSON] кредит в сумі 340000,00 доларів США зі сплатою 13,25% річних, строком до 30.03.2018 року для проведення ремонту нерухомого майна. Надання кредитних коштів проводилося 01.04.2008 року Херсонською обласною дирекцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно пунктів 1.1, 1.7 частини № 2 кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника від 01.04.2008 року вих. № 23/14 шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок № [NUMBER]. У відповідності до пунктів 1.1, 1.5.1 та 2.3.1 частини 2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування кредитними коштами у валюті, що відповідає валюті кредиту, в сумі та строки встановлені графіком. Однак, строки повернення кредиту порушено. Пунктом 1.9.1 кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником або поручителем боргових зобов'язань банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання в цілому. Пунктом 4.1.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань у вигляді пені від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Дісплей-Плюс» укладено договір поруки від 31.03.2008 року з додатковими угодами № 1 від 30.05.2011р., № 2 від 26.03.2012р. та № 3 від 17.04.2013р., у відповідності до якого ТОВ «Дісплей-Плюс» зобов'язалося нести солідарну відповідальність перед банком по зобов'язанням позичальника [PERSON] по зазначеному вище кредитному договору та всім укладеним до нього додатковим угодам в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідачем [PERSON] умови кредитного договору виконуються не належним чином. Станом на 26.02.2014р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 195928,35 доларів США, що по курсу НБУ дорівнює 1846996,96 грн. (курс НБУ станом на 26.02.2014 року становить: 1 дол. США = 9,4269 грн.), яка складається з: заборгованість по кредиту - 182 533,81 дол. США (по курсу НБУ - 1 720 727,97 грн.), з яких прострочена заборгованість складає 14 552,78 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам - 12212,28 доларів США (по курсу НБУ - 115 123,94 грн.); пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 587,09 доларів США (по курсу НБУ - 5 534,44 грн.); пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 595,17 доларів США (по курсу НБУ - 5610,61 грн.). У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Дісплей-Плюс», на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/04-02/2126 від 31.03.2008 року в розмірі 195928,35 дол. США, що по курсу НБУ дорівнює 1846996,96 грн. та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТОВ «Дісплей-плюс» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені за місцем реєстрації у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 010/04-02/2126 з додатковими угодами до нього: № 1 від 08.01.2009 року, № 010/04-02/2126/2 від 04.06.2010 року, № 010/04-02/2126/3 від 30.05.2011року, № 010/04-02/2126/4 від 26.0-3.2012 року та № 010/04-02/2126/5 від 17.04.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав [PERSON] кредит в сумі 340000,00 дол. США зі сплатою 13,25% річних, строком до 30.03.2018 року для проведення ремонту нерухомого майна. Надання кредитних коштів проводилося 01.04.2008р. Херсонською обласною дирекцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно пунктів 1.1, 1.7 частини № 2 кредитного договору на підставі письмової заяви позичальника від 01.04.2008р. вих. № 23/14 шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок № [NUMBER]. У відповідності до пунктів 1.1, 1.5.1 та 2.3.1 частини 2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування кредитними коштами у валюті, що відповідає валюті кредиту, в сумі та строки встановлені графіком. Пунктом 1.9.1 кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником або поручителем боргових зобов'язань банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання в цілому. Пунктом 4.1.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань у вигляді пені від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Дісплей-Плюс» укладено договір поруки від 31.03.2008р. з додатковими угодами № 1 від 30.05.2011р., № 2 від 26.03.2012р. та № 3 від 17.04.2013р., у відповідності до якого ТОВ «Дісплей-Плюс» зобов'язалося нести солідарну відповідальність перед банком по зобов'язанням позичальника [PERSON] по зазначеному вище кредитному договору та всім укладеним до нього додатковим угодам в повному обсязі цих зобов'язань. [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином, у зв'язку з чим відповідно до розрахунку (а.с.38-40), наданого позивачем, станом на 26.02.2014р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 195928,35 дол. США, що по курсу НБУ дорівнює 1846996,96 грн. (курс НБУ станом на 26.02.2014р. становить: 1 долар США = 9,4269 грн.), яка складається з: заборгованість по кредиту - 182 533,81 доларів США (по курсу НБУ - 1 720 727,97 грн.), з яких прострочена заборгованість складає 14 552,78 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам - 12212,28 доларів США (по курсу НБУ - 115 123,94 грн.); пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 587,09 доларів США (по курсу НБУ - 5 534,44 грн.); пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 595,17 доларів США (по курсу НБУ - 5 610,61 грн.). З повідомлень позивача (а.с. 51-53) вбачається, що банком 14.01.2014 року направлена вимога про погашення заборгованості за порушення умов кредитного договору позикодавцем та його поручителем та про дострокове заборгованості у разі її непогашення, яка повернулася до банку за зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.3 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З зазначених підстав, суд вважає доцільним позовні вимоги ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» задовольнити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1827 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved