Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

26.04.2018 до суду звернувся позивач [PERSON]В з позовом про оспорювання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській \~ \~ \~ \~ області про оспорювання батьківства 14.06.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної - особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.09.2018 року. 20.09.2018 Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зупинене провадження у справі в зв'язку з призначенням судової генетичної експертизи. 05.12.2018 року до суду надійшов висновок судової генетичної експертизи. 10.12.2018 року поновлене провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 21.02.2019 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. У підготовчому судовому засіданні 21.02.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить виключити відомості про його батьківство із актового запису № 41 від 06 березня 2009 року про народження дитини [PERSON], [INFO] та зобовязати Верхньодніпровський районний відділ реєстрації актів цивільного стану ГТЮ в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 2008 року по 2013 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2013 року шлюб між ними було розірвано. 28.02.2009 року відповідачка народила сина [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень від 06 березня 2009 року був зроблений відповідний актовий запис під № 41 та видане свідоцтво про народження. Батьком дитини був записаний він, оскільки на той час вони перебували в зареєстрованому шлюбі. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2013 року по справі № 173/185/13-ц з нього стягються аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після винесення рішення про стягнення аліментів відповідач повідомила його, що відтепер він буде сплачувати аліменти на чужу дитину, так як інший чоловік є біологічним батьком дитини. Те, що батьком дитини є інший чоловік, підтвердила сама відповідачка. Більше того на час ймовірного запліднення, влітку 2008 року, його, на той час ще майбутня дружина [PERSON], відпочивала на морі разом з подругою Наталею (дівоче прізвище Сторожко), яка також підтверджує факт інтимних стосунків [PERSON] з іншим чоловіком, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі за підставами викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2008 року по вересень місяць 2013 року. Шлюб між сторонами був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2013 року, що підтверджується копією заочного рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 року. 28.02.2009 року у [PERSON] народився син [PERSON], народження якого зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про народження №41, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний позивач [PERSON], запис про був проведений відповідно до положень ст. 122 СК України, так як дитина у позивачки народилась під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. І позивач і відповідач посилаються на те, що [PERSON], не є батьком дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України - \~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України \~засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ч. 1,4 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 6 ст. 136 СК України - До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Крім визнання відповідачем факту, що позивач не є батьком дитини, даний факт підтверджується висновком судової генетичної експертизи від 03.12.2018 року. Згідно наданого висновку встановлено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Тобто батьківство громадянина [PERSON] у відношенні до дитини [PERSON], [INFO], виключається За таких обставин суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги та виключити із актового запису № 41 від 06.03.2009 року про народження [PERSON], [INFO], народження якого зареєстроване відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, відомості про [PERSON]В, громадянина України, [INFO], проживаючого за адресою: [INFO] як про батька дитини [PERSON], [INFO] Враховуючи, що відповідач [PERSON], в підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнала, позивачу у відповідності до ст. 142 ЦПК України, суд вважає за потрібне повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.1022417926.1 від 26 квітня 2018 року в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 50 коп. В іншій частині відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн.. 40 коп., суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, так як ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved