overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS], площею- 0.0605 га, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в місті Кам'янець-Подільському, Хмельницької області та її поділу в натурі. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, від поділу земельної ділянки в натурі відмовляється, так як її частки вже встановлені. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті він успадкував 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.02.2014 року. На даний час він з [PERSON] є співвласниками вказаного будинковолодіння. Будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0.0605 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку видано на ім'я [PERSON] із включенням його покійної матері [PERSON], згідно додатку до вказаного Державного акта. У зв'язку з чим нотаріусом в оформленні земельної ділянки на його ім»я було відмовлено. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що дійсно вони з [PERSON] є співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS] і користуються земельною ділянкою на якій розташований будинок . Не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], після її смерті він на підставі заповіту складеного матір'ю 24.01.1994 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори Любченко Л.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 3-354, успадкував 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.02.2014 року. На даний час [PERSON] з [PERSON] є співвласниками вказаного будинковолодіння. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0.0605 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку видано на ім'я [PERSON] із включенням покійної матері [PERSON] - [PERSON], згідно додатку до вказаного Державного акта. У зв'язку з чим листом державного нотаріуса Рудяк Т.В. № 1672/с.с.404/2013 від 16.11.2013 року в оформленні земельної ділянки позивачу було відмовлено. З додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 824550 від 15.01.2010 року вбачається, що співвласниками земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] площею 0,0605 га є [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку,інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою,на якій вони розміщені. Тому, за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно відповідно до ст. 1234 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вона обґрунтовує свою заяву тим, що їй на праві приватної власності належить будівля торгівельного павільйону по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 22 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради. Але вона не має можливості у повні мірі розпоряджатися цим майном, оскільки у вказаному свідоцтві про право власності власником нерухомого майна [PERSON]. Таким чином, у цьому документі її ім'я вказано невірно, оскільки відповідно до даних паспорту, ідентифікаційного номеру, правильним її ім'ям є [PERSON]. Цю помилку в теперішній час виправити неможливо, а встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу необхідно їй для здійснення права на розпорядження майном, що належить їй на праві власності. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи - КП «Костянтинівське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не явився, подав заяву, в якій не заперечує проти встановлення такого юридичного факту та просить розглянути справу за його відсутності. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданому 9 квітня 2002 року Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] в дер.Аннікове Знамінського району Орловської області (а.с.6). Такі ж відомості підтверджуються довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.6), рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №532 від 17 жовтня 2012 року про оформлення права власності на будівлю торгівельного павільйону по [ADDRESS] (а.с.3). Таким чином, ім'ям заявниці є [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що наведене у рішенні суду свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 22 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради, в якому власником будівлі торгівельного павільйону по [ADDRESS] вказана [PERSON], належить [PERSON]. Оскільки виправити допущену помилку в даний час не представляється можливим і вона є перешкодою в здійсненні права [PERSON] розпорядження належним їй на праві власності нерухомим майном, необхідно встановити факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому вказувала, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя у сторін є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя у сторін є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з [PERSON] 6 вересня 2012 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 148. Від шлюбу є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності у відносинах, різні погляди на життя, постійні сварки, що негативно відображається на здоров'ї дочки, у зв'язку з чим шлюбні стосунки з відповідачем були припиненні з листопада 2013 року. Примирення між ними неможливе. З урахуванням вищезазначеного просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 вересня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 148, від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року. Сім'я у сторін розпалась через розбіжності у відносинах, різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 січня 1995 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З 01 вересня 2013 року донька [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Київського Національного авіаційного університету. З досягненням донькою повноліття стягнення аліментів припинено. Оплату навчання, проживання у гуртожитку, здійснює позивачка, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на навчання доньки, що ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на весь час навчання. Відповідач у судове засідання не з'явився проте надав суду телеграму у якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 19 січня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Микитівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Горловка Донецької області за актовим записом №21 серія [NUMBER] (а.с.11). Від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Микитівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Горловка Донецької області серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно довідки №1210 від 11.09.2013 року [PERSON] є студентом денного відділення Київського Національного авіаційного університету факультету економіки і підприємства денного відділення (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вислухавши позивача, відповідача його адвоката, вивчивши матеріали справи, суд приходе до висновку, що вимоги позивачки законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька або ж в твердій грошовій сумі. В силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181,191,199 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати . Проте, зважаючи на те, що її батько [PERSON] проживав з її матір'ю у незареєстрованому шлюбі та у її свідоцтві про народження відомості про батька не були зазначені, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте телефонограмою повідомила, що не має можливості з'явитись до суду, просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - спеціаліст з юридичних питань Погребищенської міської ради Чоловський М.Ф. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] в м. Погребище Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є працездатним, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1/3 частині його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача витрати, понесені за надання правової допомоги. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, де просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, де просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів з відповідача, суд позов задовольняє. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка доходу (заробітку) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач не виконує в добровільному порядку обов'язки по утриманню неповнолітніх дітей, а тому з нього слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частині його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення дітьми повноліття. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме 487,20 грн. витрат на правову допомогу. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача та у теперішній час проживає із матір'ю. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 листопада 2000 року виданого Іванівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 жовтня 1999 року виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та довідкою Іванівською сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 250 від 18 березня 2014 року про склад сім'ї позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі -СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 Сімейного кодексу України. Крім того, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, зменшивши розмір аліментів, що вона їх просить стягнути до 1/4 частини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

24 березня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Через постійні сварки, різні характери та погляди на життя сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 144. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки, різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків з березня 2013 року. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved