Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дітей, чим порушує їх права на достатній рівень життя. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутності /а.с.36/. У позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано, а рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2013 р. відповідач був позбавленний батьківських прав відносно дітей. Діти мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач не може самостійно забезпечити дітям належний рівень життя, відповідач не надає достатньої матеріальної чи іншої допомоги. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обов'язку по забезпеченню дітей не досягнуто. Окрім того, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на дітей у грошовій формі у розмірі однієї третьої частини його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] був також належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З матеріалів виконаного судового доручення Першотравенським міським судом Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] визнає позовні вимоги у повному обсязі, заперечень щодо розгляду справи у його відсутність не має /а.с.28/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 10 вересня 2007 року /а.с.6/. 19.07.2013 р. [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що вбачається з реєєстраційної відмітки в паспорті громадянина України, виданому на ім'я [PERSON] /а.с.3-4/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Неповнолітні діти проживають з матір?ю - [PERSON] /а.с.20/ та знаходяться на її утриманні. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2013 р., яке набуло чинності 08.07.2013 р., [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.9-10/. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до положення ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов?язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] передбачені сімейним законодавством батьківські обов?язки з їх утримання у повному обсязі, чим порушує право дітей на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дітей у відсотковому співвідношенні у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) їх батька [PERSON] Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved