Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

\~ \~ 26.07.2017 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання сина [PERSON], [INFO]\~ - не менше 40% усіх доходів відповідача, але не менш прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, - з 01.01.2017 року, з дня розлучення. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що дитина наразі проживає з нею, перебуває повністю на її утриманні, у зв'язку з чим виникла необхідність у матеріальній допомозі батька, а саме відповідача, який добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ Позивач\~у судове засідання не з'явилася, надала\~заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь матері його сина - в розмірі по одній тисячі гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття,\~ сина любить, згодний допомагати колишній своїй дружині забезпечувати дитину, заявою просив розглянути справу за його відсутністю. Розглянувши надані суду документи та матеріали, що містяться в матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення\~\~позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони\~ перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Болградського районного суду від 16.10.2012 року, рішення набрало законної сили\~ (а.с.5). Від цього шлюбу 04.10.2007 року народилася дитина - син [PERSON] (свідоцтво про його народження\~ серії 1-ЖД №085247, видане 18.10.2007 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №13), батьками якого є позивач та відповідач (а.с 2). Згідно довідки виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області \~від 17.07.2017р.за №1400, син сторін\~ проживає з матірю, на утриманні якої перебуває. Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоровя позивача, відповідача, та дитини - позивачем суду не надано, крім тих, що містяться в матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в\~ частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~ Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від\~ 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ Частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~\~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав частково, заявою погодився виплачувати 100грн. щомісячно, що перевищує передбачені чинним законодавством 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про наявність вад здоров'я або інших утриманців відповідач не надавав суду відомостей. \~ Відповідно\~до частин 1,4ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідач позов визнав частково і визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання позовних вимог слід прийняти і покласти в основу даного рішення. \~ З огляду на те, що дитина проживає з позивачем, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо заробітної платні і доходів, матеріального стану відповідача та позивача, та, враховуючи, що відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі, що перевищують передбачений чинним законодавством мінімум, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, але частково, - замість 40% усіх доходів позивача, що не передбачено законом, - стягнути з відповідача\~на користь позивача аліменти для утримання дитини в розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, - що визнав відповідач. Проте, оскільки прожитковий мінімум чинним законодавством визначається з врахуванням інфляції і підвищується кожного року, та протягом року може підвищуватися двічі або тричі, а чинним законодавством встановлений граничний розмір мінімального розміру аліментів - не менш 50% прожиткового мінімуму, визначеного законодавством для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що, з метою забезпечення безперервного стягнення аліментів на дитину в розмірі, що не має бути меншим, ніж встановлено Законом, є підстави додатково визначити, що розмір аліментів на користь позивача не має стягуватися в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом. \~ Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial