Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

24.10.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та просила суд постановити рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] який помер [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2007 р. по [INFO], визнати спільним майном набутим за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] автомобіль [NUMBER], визнати за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля [NUMBER]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказувала на те, що [INFO] раптово від серцевого нападу помер [PERSON] з яким позивач [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2007 р. Однак, з 1994 р. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак в 2007 р. [PERSON] залишив сім'ю і почав проживати разом з нею - [PERSON], вів спільне господарство, бюджет, підтримував стосунки які притаманні подружжю, однак з позовом про розірвання шлюбу не звертався, оскільки з [PERSON] мав неповнолітнього сина якого не хотів травмувати розлученням. В 2012 р. відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як вказує позивач за час проживання однією сім'єю з [PERSON] в 2016 р. ними було придбано автомобіль [NUMBER]. У період спільного проживання однією сім'єю незадовго до смерті [PERSON] було зачато їх спільну з позивачем дитину, яка на час подання вказаного позову ще не народжена. Після смерті [PERSON] позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлого до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смичкової Л.Б. щодо виділу належної їй частки в спадковому майні яка складається з Ѕ частини автомобіля [NUMBER], однак в зв'язку з відсутністю документів які свідчать про спільне проживання позивачу було відмовлено. Враховуючи наведене, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 10 листопада 2017 р. відкрито провадження по справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2018 р. до участі в справі залучено в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та вказувала суду на те, що в 2000 р. вона познайомилась з [PERSON] оскільки працювали разом, почали зустрічатись, періодично проживали разом, а з січня 2007 р. проживали постійно разом в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, вели спільне господарство, бюджет, їздили разом відпочивати, шлюб не реєстрували оскільки у [PERSON] був неповнолітній син якого не хотіли травмувати розлученням батьків. В 2012 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В 2016 р. як вказує позивач спільно з [PERSON] вони придбали автомобіль [NUMBER], який було оформлено на [PERSON] А [INFO] [PERSON] помер. [INFO] вона народила їх спільну дитину. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] вказував що він є сином померлого [INFO] [PERSON] проти заявлених позовних вимог заперечував в частині часу з якого позивач просила встановити факт спільного проживання позивача та його батька [PERSON] оскільки до січня 2010 р. батько проживав вдома разом з його матір'ю [PERSON] щодо вимог про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину транспортного засобу не заперечував. Відповідач [PERSON] вказувала що є донькою померлого [INFO] [PERSON], щодо заявлених вимог не заперечувала, вказувала що знає про те, що батько проживав з позивачем, але оскільки є донькою [PERSON] від першого шлюбу і спілкувалась з батьком мало то з якого часу батько проживав з позивачем їй не відомо. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказувала що вона є сестрою померлого [PERSON], знає позивача з 18 років і може підтвердити що брат дуже тривалий час проживав з позивачем однією сім'єю. Стверджувала що з 2007 р. позивач разом з братом проживали в с.Нові Петрівці, бувала у них майже кожен тиждень, знала що вони проживають як родина, не задовго до смерті брат їй повідомив, що позивач чекає на дитину від нього, був задоволений. Заявлені позовні вимоги підтримала. Третя особа [PERSON] вказувала суду на те, що вона є другою дружиною померлого [INFO] [PERSON] з 1994 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON] зазначала, що знає і позивача, дійсно позивач проживала з її чоловіком однією сім'єю, однак не з 2007 р. а з 2010 р. тому щодо задоволення вимог в частині заявлених позовних вимог по встановлення факту спільного проживання з 2007 р. заперечувала, вимоги визнала відносно встановлення факту спільного проживання з січня 2010 р. та визнання права власності. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смичкова Лілія Борисівна, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи в її відсутності, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. З 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За умовами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу. Враховуючи, що встановлення факту проживання позивача та померлого [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу стосується вирішення спору щодо визнання права власності на спірний автомобіль, то встановлення даного факту підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Позивач, визначаючи зміст позовних вимог, просить, зокрема встановити факт проживання позивача та [PERSON] який помер [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за період з 01 січня 2007 року по [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області помер [PERSON] ( а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 02.02.2016 р. автомобіль [NUMBER], зареєстровано на ім'я [PERSON] ( а.с. 5). Відповідно до листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смичкової Лілії Борисівни від 10.08.2017 р. [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] оскільки [PERSON] не надано документів на підтвердження факту перебування у шлюбних відносинах з померлим. ( а.с. 6). Відповідно до копії спадкової справи відкритої Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смичковою Л.Б. щодо майна померлого [PERSON] який помер [INFO] з заявами про прийняття спадщини після померлого звернулись 10.08.207 р. позивач, 07.07.2017 р. донька померлого [PERSON], 12.12.2017 р. син померлого [PERSON], 03.01.2018 р. сестра померлого [PERSON], також вбачається що друга дружина покійного [PERSON] 21.12.2017 р. звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розподілу спільного майна подружжя. ( а.с. 17-70). З оглянутих судом в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 2608/13980/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що [PERSON] 22.08.2012 р. звернулась до суду з вказаним позов, відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2012 р. шлюб між даними особами розірвано. З рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2012 р. вбачається, що судом встановлено, що з 2010 р. сторони не підтримують шлюбних стосунків, а відповідно до протоколу судового засідання [PERSON] зазначав що з 2010 р. він з [PERSON] не веде спільного господарства. Положеннями ст. 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. При цьому, згідно рекомендацій п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. До того ж Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства. Допитана судом в якості свідка [PERSON] вказувала суду на те, що вона товаришувала з [PERSON] з 1986 р., мала дуже довірительні стосунки, про те, що [PERSON] мав відносини з позивачем взнала ще двадцять років тому, в 2006 р. на хрестинах її доньки [PERSON] був ще з дружиною [PERSON], а в подальшому з позивачкою. Стверджувала що дійсно позивач проживала разом з [PERSON] в с.Нові Петрівці, жили однією родиною, мали спільні кошти, проблеми і успіхи в бізнесі, любили один одного з 2007 р. З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих сторонами та співставлених судом таких обов'язкових елементів сім'ї як взаємопов'язаність спільним побутом та його ведення, наявність у них усталених взаємних прав та обов'язків, що притаманні подружжю за період з 01.01.2007 р. позивачем доведено не було, тоді як факт спільного проживання з січня 2010 р. визнано відповідачами в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача з [PERSON] з 01 січня 2010 р. по [INFO] Щодо вимог в яких позивач просить визнати спільним майном набутим за час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] автомобіль [NUMBER], визнати за позивачем право власності на Ѕ частину автомобіля [NUMBER] слід зазначити наступне. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт того, що позивач з 01 січня 2010 р. проживала однією сім'єю з [PERSON] який помер [INFO] а також те, що відповідачами визнано факт придбання позивача спільно з [PERSON] автомобіля [NUMBER] в 2016 р. суд вважає вимоги позивача про виділ з спадкового майна Ѕ частини вказаного автомобіля та визнання за позивачем права власності на Ѕ частину вказаного автомобіля обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial