Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

24 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дружину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 липня 2017 року Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №17. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] . На даний час їх сім`я розпалася. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, іншого джерела не має. Чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, хоча він працює та має постійний заробіток, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, її явка не є обов`язковою, адже згідно ст. 279 ЦПК України суд може розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані почтові повідомлення про отримання судової повістки батьком відповідача. Згідно ч.3 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2017 року Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.07.2017 р. Відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16.02.2018 року Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, довідкою №12-13/5012 від 18.07.2019 року про склад сім`ї, виданою старшим інспектором сектору реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 2, 8). Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , офіційно працює тренером-викладачем в дитячий юнацькій спортивній школі м. Куп`янська та сплачує 1/4 частину своїх доходів на утримання дитини від попереднього шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 05 серпня 2016 року (а.с. 4, 9, 13). Крім того з програми документообігу суду «Д-3» вбачається, що в Куп`янському міськрайонному суді перебуває цивільна справа про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Крім цього, стаття 84 Сімейного кодексу України, визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно з ч. 3 ст. 128 КЗпП України - обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статі, не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Крім того, згідно ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» - обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю, тобто ст. 128 КЗпП України. До того ж, ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» є аналогічною ч. 3 ст. 128 КЗпП України стосовно не поширення обмежень на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працює, наявні відомості про інших утриманців, а саме: дитина від першого шлюбу та дитина від шлюбу з позивачем, на яких з відповідача стягуються аліменти по 1/4 частині від доходів відповідача, відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача немає. Тому суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача 1/6 частину його доходів на утримання дружини для того, щоб запобігти перевищенню граничного розміру відрахувань із доходів [PERSON] при задоволенні позовних вимог. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 24 липня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. У зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача.

Outcome: partial