Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

25 листопада 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У своїй позовній заяві позивач посилалась на те, що є бабусею та опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], батько якого [PERSON] помер, а мати - [PERSON] позбавлена батьківських прав. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/2 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 3-4). Позивач надала суду заяву про розгляд даної справи без участі позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи у заочному порядку - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Також судом встановлено, що батько [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8). З рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року вбачається, що мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до [PERSON] (а. с. 9-11). Рішенням виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 73 від 20 березня 2015 року «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON]., [INFO].» [PERSON] призначено опікуном дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 12). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 25 листопада 2015 року, до досягнення дитиною повноліття, частково задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача по даній цивільній справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 487,70 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial