Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

26 грудня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Між нею та відповідачем був укладений договір банківського рахунку строк дії якого спливає у січні 2019 року. На підтвердження укладення вказаного договору відповідачем була видана пластикова картка KDV VISA № 4149 4378 5377 2109. З моменту отримання пластикової банківської картки і до квітня 2016 року вона користувалася рахунком, знімала та перераховував кошти. У квітні 2016 року при спробі отримати грошові кошти з банкомату, їй було відмовлено, та повідомлено, що рахунок заблоковано. Вона письмово звернулась до банку, але отримала відповідь що не має права на будь-яку інформацію і до цього часу рахунок не розблоковано. Вважає, що відповідачем порушені її права як споживача фінансових послуг, жодних підстав, передбачених законом, які б давали банку право обмежувати її права не існує. Тому просила визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо обмеження їй у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на її рахунку на розпорядження якими було випущено банківську карту № KDV VISA № 4149 4378 5377 2109 та зобовязати публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на її картковому рахунку № KDV VISA № 4149 4378 5377 2109, в межах залишку, шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення згідно яких зазначив, що блокування рахунку позивачки сталося внаслідок порушення нею умов договору, а саме наявність у банку підозри щодо скоєння позивачкою кримінального правопорушення відносно громадянки [PERSON], а також порушення [PERSON] вимог чинного законодавства України. Згідно частини 2статті 197 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлені наступні факти, та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених\~ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2\~ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського рахунка. Згідно із ч.1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші; не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 2 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність»\~банк\~це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Згідно зі\~ст. 47 цього Закону, банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. Згідно із\~статтею 2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»\~(надалі - Закон), дія\~закону\~поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб - підприємців, а також на юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 3\~ст. 6 Закону\~субєкт первинного фінансового моніторингу зобовязаний самостійно проводити оцінку ризику своїх клієнтів з урахуванням критеріїв ризиків, визначених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та субєктами державного фінансового моніторингу, що здійснюють державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідних субєктів первинного фінансового моніторингу, під час здійснення їх ідентифікації, а також в інших випадках, передбачених законодавством та внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу, і вживати застережних заходів щодо клієнтів, стосовно яких встановлено високий ризик. Частинами 1-6\~статті 17 цього Закону\~передбачений порядок та строки зупинення фінансових операцій, а саме: субєкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями\~15\~та/або\~16\~цього\~Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного\~Кримінальним кодексом України, та зобовязаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, повязаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) субєктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки субєкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до пяти робочих днів, про що зобовязаний негайно повідомити субєкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до пяти робочих днів, про що зобовязаний негайно повідомити субєкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі субєкт первинного фінансового моніторингу зобовязаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках субєкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. У разі зупинення видаткових фінансових операцій відповідно до частини третьої цієї\~статті Закону\~прибуткові фінансові операції не зупиняються. При цьому субєкт первинного фінансового моніторингу в день проведення, але не пізніше 11 години наступного робочого дня з дня здійснення прибуткової операції зобовязаний повідомити про здійснення прибуткових фінансових операцій та/або спробу здійснення видаткових фінансових операцій спеціально уповноваженому органу. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: - ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного\~Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобовязаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це субєкту первинного фінансового моніторингу; - є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного субєкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Субєкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій: - третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання субєктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій); - наступного робочого дня після дня отримання субєктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій); - наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції), зазначеної у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій); - наступного робочого дня після дня отримання субєктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини пятої\~статті 23 цього Закону\~про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави. Субєкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів. Зупинення та поновлення здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій) відбувається у порядку, визначеному субєктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю субєктів первинного фінансового моніторингу в межах їх повноважень. Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції), зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до субєкта первинного фінансового моніторингу здійснюється у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій пятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Аналіз наведеної норми\~закону\~дає підстави суду зробити висновок про те, що відповідач, не поновивши на 31 робочий день здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), порушив строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, які є остаточними та продовженню не підлягають. Тому вимоги позивача обґрунтовані. При цьому, відповідно до ч.3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57- 60 ЦПК України. Цими правами відповідач не скористався, доказів направлення повідомлень спеціально уповноваженому органу з питань фінансового моніторингу та повідомлення клієнта про зупинення операцій за його рахунком суду не надано. Суд не враховує у якості належних та допустимих доказів надані представником відповідача довідку Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області від 02.02.2017 року щодо внесення до ЄДРП заяви [PERSON] з приводу вчинення відносно останньої шахрайських дій та початок кримінального провадження, оскільки, всупереч наведеним вище приписам законодавства, доказів безпосереднього звернення банку до спеціально уповноваженого органу з питань фінансового моніторингу, правоохоронних органів, наявних рішень цих інстанцій, у тому числі ухвал слідчих суддів щодо накладення арешту на рахунок позивачки, - суду не надано. Тим більш, що вказана довідка датована 02 лютого 2017 року, а блокування рахунку позивачки сталося у квітні 2016 року, тобто станом на дату блокування рахунку у відповідача були відсутні будь які підстави для цього. «Апеляційним судом вмотивовано відхилено доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що банк має право призупинити можливість виводу коштів через сервіси банку до винесення правоохоронними органами рішення по заяві відповідача щодо перевірки діяльності позивача, оскільки відповідно до ст. 17 наведеного вище Закону строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій пятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають; при цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні дії позивача під час блокування карткового рахунку у строки, передбачені законом». Зазначена позиція міститься в Ухвалі ВССУ від 17.10.2016 року у аналогічній справі (номер рішення 62202295). Також суд не враховує посилання відповідача на лист Департаменту фінансового моніторингу Національного банку України від 13.04.2016 року №КТ-2016/10-182800 «Щодо фінансових операцій з отримання готівки», оскільки цей лист не є нормативним документом, стосується виключно діяльності фінансових установ. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та визнається сторонами, що позивачка уклала з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про відкриття та обслуговування карткового гривневого рахунку №4149 4978 4958 3408 що підтверджується копією пластикової банківської картки «Картка Універсальна» KDV VISA № 4149 4978 4958 3408. При цьому строк дії вказаної картки визначено до січня 2019 року (а.с.4). У квітні 2016 року позивачка, маючи намір зняти з карткового рахунку залишок коштів, зясувала, що відповідач в односторонньому порядку припинив видачу грошових коштів через банкомати або каси своїх відділень. При цьому відповідач не повідомив позивача про зміни умов обслуговування та блокування карткового рахунку. Після звернення позивачка до представників ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», аргументованої відповіді на свої запитання не отримала (а.с.6). У справі Zolotas проти Греції (№ 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі\~статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невідємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin I Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, параграф 56, 20 жовтня 2011 року)». За статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1У (з наступними змінами) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відмовляючи видати кошти, які належать [PERSON] на праві власності, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого Протоколу). Цей же принцип закріплено в\~ст. 41 Конституції України. Оскільки [PERSON] позбавлена права користуватися своїм майном, а саме\~грошовими коштами, які ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримав від нього на умовах строковості та платності, та до цього часу не повернув, позовні вимоги підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved