Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

\~\~\~\~ 25 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача територіальної громади м. Чернівці, в особі Чернівецької міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про виділ частки у натурі із спільного майна та визнання права власності. \~\~\~\~ Посилалась на те, що Рішенням Шевченківського районного суду в м. Чернівці, від 03 лютого 2016 року за ним, [PERSON], визнано право власності на квартиру № 1-А, в житловому будинку № 4 на вулиці Університетській в м. Чернівці. Разом із набуттям права власності на квартиру № 1- А в житловому будинку № 4 по вулиці Університетські в м. Чернівці, він набув право спільної сумісної власності разом із власниками інших квартир цього ж житлового будинку, на нежитлові приміщення цокольного поверху. Нежитлові приміщення розташовуються безпосередньо під його власною квартирою і перебували у вкрай не задовільному санітарному стані. Цвіль на стінах, постійна волога, яка проникала у квартиру спонукало його до проведення ремонту та реконструкції даного нежитлового приміщення. Зважаючи на технічну можливість ним проведено обробку стін протигрибковою сумішшю, поштукатурені стіни приміщення та облаштуванням дверних прорізів. Здійснюючи ремонтні роботи, ним не порушено приміщень інших користувачів, на не порушено опорні конструкції будинку, електричного та сантехнічного обладнання за межами приміщення, що могло б порушити права третіх осіб. Просить припинити право спільної сумісної власності на частину нежитлових приміщень загальною площею 46,20 кв. м.. в житловому будинку № 4, по вулиці Університетській в м. Чернівці та визнати за ним, [PERSON], право власності на нежитлові приміщення позначені як - ХLIV- сходи площею 3,10 кв. м., ХLV- коридор площею 11,40 кв. м., ХLVI- коридор площею 3,10 кв. м., ХLVII- коридор площею 3,00 кв. м., ХLVIII- приміщення площею 3,30 кв. м., XLIХ- приміщення площею 3,40 кв.м, L- приміщення площею 1190 кв. м., LI- приміщення площею 7,00 кв. м., що разом загальною площею - 46, 20 кв. м. і розташовуються по вулиці Університетській, в будинку № 4, м. Чернівці. \~\~\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, за умови дотримання чинного законодавства, надання згоди всіх співвласників будинку, всебічного та обєктивного розгляду справи Чернівецька міська рада не заперечує проти прийняття позитивного рішення на користь позивача. Треті особи в судове засідання не зявилися, однак від них надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнають в повному обсязі. Просять справу розглянути без їхньої присутності, оскільки їхні права та інтереси не порушено. \~\~\~\~ Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~ Судом встановлено, Рішенням Шевченківського районного суду в м. Чернівці, від 03 лютого 2016 року за позивачем [PERSON], визнано право власності на квартиру № 1-А, в житловому будинку № 4 на вулиці Університетській в м. Чернівці (а.с.9). Відповідно право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28 березня 2016 року. Власниками сусідніх квартир цього ж житлового будинку є: [PERSON][ADDRESS], [PERSON][ADDRESS], [PERSON][ADDRESS], [PERSON], квартира №18, [PERSON], квартир №9, [PERSON][ADDRESS], [PERSON], квартира №31. Номерація квартир не є послідовною у звязку із об'єднанням декількох комунальних квартир(кімнат), що призвело до зменшення кількості квартир в будинку. Відповідно до довідки Приватного підприємства «Регіон-Центр», що здійснює обслуговування житлового будинку по вулиці Університетській № 4, підтверджено, що [PERSON] та члени моєї сім'ї, дійсно користуємося допоміжними приміщеннями, що розташовуються безпосередньо під квартирою позивача і зазначені під літерами ХLIV, ХLV, ХLVI, ХLVII, ХLVIII, XLIХ, L, LI, загальною площею 46,20 кв. м. Також, підписами сусідів підтверджено факт закріплення за позивачем вищезазначених нежитлових приміщень (а.с. 5-7). Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗК України «Про приватизацію», суть приватизації полягає у відчуджені на користь громадян України, тобто передачі у власність, квартир, кімнат у квартирах та однокімнатних будинках,де мешкають два або більше наймачів належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень та споруд, що є нежитловими приміщеннями, горищ, сараїв тощо. Допоміжні приміщення, відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирних будинків, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією квартири, набуттям права власності громадянами України на квартири, що засвідчується правовстановлюючим документом. Для підтвердження набутого права не потребує вчинення будь яких інших додаткових юридичних дій. Рішенням Конституційного Суду України № 4 - рп/2004 від 02.03.2004 року, було встановленого положення частини 1 статті 1, положення пункту 2 статті 10 ЗК України «По приватизацію державного житлового фонду», треба розуміти так: допоміжні приміщення( сараї, приміщення, калясочні, горища, кладові та інше), передаються безоплатно у спільну сумісну власність громадян одночасно з приватизацію ( отриманням у власність) ними квартир у багатоквартирних будинках. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує створення об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, вступу до нього. Згідно з ч 2 статті 382 ЦК України, власникам квартир у дво-або багатоквартирному житловому будинку , належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, що розташовані у житловому будинку. Тому, разом із набуттям права власності на квартиру № 1- А в житловому будинку № 4 по вулиці Університетські в м. Чернівці, позивач набув право спільної сумісної власності разом із власниками інших квартир цього ж житлового будинку, на нежитлові приміщення цокольного поверху. У відповідності до вимог статті 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками. У разі поділу майна між співвласниками право спільної власності між ними припиняється. Відповідно до матеріалів справи, позивачем проведено ремонт та реконструкції даного вищезазначеного нежитлового приміщення. Здійснюючи ремонтні роботи, позивачем не порушено приміщень інших користувачів, та не порушено опорні конструкції будинку, електричного та сантехнічного обладнання за межами приміщення, що могло б порушити права третіх осіб. Співвласники сусідніх нежитлових приміщень не заперечують проти визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення, як на новостворений обєкт нерухомого майна, даний факт підтверджується заявами (а.с. 11, 34). Проведені інвентаризаційні обстеження доводять, що новостворене нежитлове приміщення складається з - ХLIV- сходи площею 3,10 кв. м., ХLV- коридор площею 11,40 кв. м., ХLVI- коридор площею 3,10 кв. м., ХLVII- коридор площею 3,00 кв. м., ХLVIII- приміщення площею 3,30 кв. м., XLIХ- приміщення площею 3,40 кв.м, L- приміщення площею 1190 кв. м., LI- приміщення площею 7,00 кв. м., що разом становить площу - 46,20 кв. м., вартість якого становить 149 062 гривні. Чернівецьким міським КБТІ виготовлено технічний висновок, щодо відповідності будівельних конструкцій та інженерних мереж вимогам архітектурних актів санітарних та протипожежних вимог (а.с.12-21). Таким чином, оскільки матеріалами справи встановлено, що обєкт рухомого нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення, що розташовуються по вулиці Університетській в житловому будинку №4, в м. Чернівці, відповідають всім вимогам і нормативним актам діючого законодавства України а також визнання за позивачем права власності на вищезазначені приміщення не порушують прав та інтересів третіх осіб, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved