Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом після батька [PERSON] на земельну ділянку площею 6,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новософіївської сільської ради, кадастровий номер 6522384200:12:072:0026, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємицею та вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки в правовстановлюючому документі - Державному акті про право власності на земельну ділянку допущено описку в написанні власника. З посиланням на ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261 ЦК України [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер 6522384200:12:072:0026. В підготовчому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, що зазначені в позові. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №9. Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 29.10.2003 №519 [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,61 га, розташовану на території Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6522384200:12:072:0026. В даному Державному акті допущено описку в написанні прізвища власника: зазначено « [PERSON] », а згідно паспортних даних його прізвище « [PERSON] ». Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив обставини, викладені позивачем. На звернення [PERSON] приватний нотаріус Негра Л.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки допущено описку у правовстановлюючому документі. За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення [PERSON] своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі. Таким чином, права та інтереси позивача підлягають захисту в судовому порядку згідно ст. 4 ЦПК України. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ч.2, 3 ЦК України ). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). В силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Аналізуючи в сукупності обставини справи, суд встановив, що земельна ділянка належала [PERSON] на момент відкриття спадщини; позивачка прийняла спадщину; заяви про прийняття або відмову від спадщини ні за законом, ні за заповітом на дану земельну ділянку іншими спадкоємцями не подавались, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved