overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

24 січня 2018 року завідуюча 8-м\~ відділенням\~ Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни»\~ [PERSON] звернулася до суду з заявою про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди пацієнту [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеного пацієнта хронічного психічного захворювання у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з галюцинаторно-параноїдним синдромом з вираженим дефектом». У судовому лікарпсихіатр підтримала заяву та прохала її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримала. Захисник не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Пацієнт висловлювався незрозуміло. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 23.01.2018 року №01-55/421 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з галюцинаторно-параноїдним синдромом з вираженим дефектом», потребує спеціалізованого медичного нагляду та лікування в умовах психіатричного стаціонару, на момент огляду: виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді галюцинаторно-параноїдного синдрому, який позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій і керувати ними, по своєму стану є безпорадним, не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, хворий вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що є небезпечними для нього і оточуючих, ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди пацієнта (а.с.3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/420 від 23.01.2018 року вбачається, що громадянин [PERSON], психічно хворіє з 1987 року і неодноразово лікувався стаціонарно (а.с. 5). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2008 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку над недієздатним [PERSON] і призначено його опікуном його сестру [PERSON] (а.с.6). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2017 року застосовано до [PERSON] госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» - без його усвідомленої згоди (а.с.7). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

24 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 01.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 4300,00 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.12.2017 року - 107121,90 грн., а саме: за кредитом - 4231,51 грн.; 93163,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4150,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5077,23 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.286-287 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 01.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 4300,00 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.12.2017 року - 107121,90 грн., а саме: за кредитом - 4231,51 грн.; 93163,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4150,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5077,23 грн. - штраф (процентна частина). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

24 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 03.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 4000,00 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.12.2017 року - 41418,91 грн., а саме: за кредитом - 3960,00 грн.; 32036,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2973,79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1948,52 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.286-287 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 03.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 4000,00 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.12.2017 року - 41418,91 грн., а саме: за кредитом - 3960,00 грн.; 32036,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2973,79 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1948,52 грн. - штраф (процентна частина). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

24 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 03.09.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2300,00 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.12.2017 року - 13322,05 грн., а саме: за кредитом - 1886,17 грн.; 10325,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 610,57 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.286-287 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 03.09.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2300,00 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.12.2017 року - 13322,05 грн., а саме: за кредитом - 1886,17 грн.; 10325,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 610,57 грн. - штраф (процентна частина). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

24 січня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем у зв'язку з тим, що фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинені з серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться, шлюб є лише формальним і його збереження неможливе, у шлюбі народилась неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], спору про поділ майна, визначення місця проживання та щодо утримання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 19 березня 2018 року подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 21 березня 2018 року подала до суду заяву про визнання позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Також відповідач зазначила, що наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК, їй відомі. Також просила суд проводити підготовче судове засідання без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 352,4 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 352,4 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

24 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 квітня 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 150. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 22.07.20011 року народження. Шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 05 лютого 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. 07 травня 2018 року, сторони в судове засідання не зявилися, у звязку з чим ухвалою суду розгляд справи було відкладено. 15 травня 2018 року сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 179356 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 22.07.20011 року народження (а.с.8-9). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторін фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, розірвати шлюб між [PERSON]та [PERSON], який зареєстрований 14 липня 1989 року Палацом одруження м.\~Семіпалатинська за актовим записом 1527, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ДА № 414916; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Архіпова»; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з різними поглядами на сімейні цінності та взаємовідносини між подружжям, через що в сімї панувала нездорова моральна атмосфера. Зважаючи на протиріччя у поглядах та характерах, відсутність взаєморозуміння, любові, поваги та втратою почуттів один до одного, шлюбні відносини між ними припинені в квітні 2014 року. Вищевикладені обставини є підставою для припинення шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Статтею 24 СК України\~передбачено\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу\~не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Також, з відповідача, на користь позивачки, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 704,80 грн., які були підтверджені позивачкою документально. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

24 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 14 квітня 2013 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконував, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 03 січня 2018 року заборгованість перед банком становить 12920,59 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить вимоги позивача задовольнити. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 14 квітня 2013 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 03 січня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 12920,59 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 12920,59 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви.

Outcome: approved