Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

26.06.2015 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про відновлення межі. В позові позивачі посилалися на те, що після смерті [PERSON], який помер 01.04.1995 року, вони успадкували житловий будинок № 156 по вул. Когрспна в м. Гуляйполе Запорізької області, по сусідству з ними мешкає відповідач, земельні ділянки межують, в останні роки коли чоловік хворів і перебував в лікарняних закладах, відповідач незаконно перемістив межу у глиб її території і побудував гараж, туалет, стік води, який потрапляє в її погрібник, після оформлення спадщини вони запропонували відповідачу перенести межу на попереднє місце, але їм було відмовлено, протягом багатьох років вони зверталися до Гуляйпільської міської ради з проханнями допомогти вирішити їхню проблему, на звернення до Гуляйпільської міської ради їй були надані відповіді, однак комісія для обстеження земельних ділянок створена не була, вважає відмову відповідача безпідставною, прохає зобов'язати відповідача відновити межу, яка поділяє земельні ділянки №156 і №158 по вул. Колгоспній в м.Гуляйполе Запорізької області, знести самочинно збудований гараж, туалет та стічну яму. 13.07.2015 року до суду звернулася третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області з запереченнями на позов, в яких посилався на те, що суду не надано доказів щодо перенесення межі між земельними ділянками сторін, звертають увагу суду на те, що відновлення меж земельної ділянки в натурі здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст.186 Земельного Кодексу України документації із землеустрою, прохають в задоволенні позову відмовити. 13.07.2015 року до суду звернувся відповідач з запереченнями на позов, в якому посилався на те, що позивачами не надано доказів порушення їх прав, а саме самочинного будівництва відповідачем, посилаючись на п. 4.1, 4.3, 4.4 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) вказує, що відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої документації із землеустрою, вважає, що за відсутності документації немає підстав для відновлення меж, питання про відновлення меж земельних ділянок не є компетенцією суду, прохає відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, суду пояснивши, що у 1993 році її покійний чоловік хворів і згоди на будівництво гаража відповідачем не давав, коли її чоловік знаходився у лікарні, то відповідач почав будівництво гаража, коли вона звернулася до сусідів, то дружина повідомила їй, що її чоловіка немає вдома, з цього часу почалися сварки з сусідами, останні садили городину на її земельній ділянці, відповідач переніс огорожу на її земельну ділянку, коли вона у 1998 році усно звернулася до міської ради їй відповіли, що неможливо вирішить це питання в односторонньому порядку, вважає себе власником частини земельної ділянки за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 156, яку отримала у спадщину після смерті свого чоловіка, яка визнана її власністю рішенням Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 1998 року, Державного акту на земельну ділянку вона не отримувала, межі ділянки в натурі не встановлювались, прохає позов задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, суду пояснивши, що вважає себе власником частини земельної ділянки за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 156, яку отримала у спадщину після смерті свого батька, яка визнана її власністю рішенням Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 1998 року, Державного акту на земельну ділянку вона не отримувала, межі ділянки в натурі не встановлювались, прохає позов задовольнити. Представник позивача [PERSON]: [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню, суду пояснивши, що позивачі отримали у спадок земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 156, рішенням Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 1998 року земельну ділянку в частках було передано позивачам у приватну власність, посилається на ст.3 Декрету КМУ, вважає, що відповідач порушив права позивачів, збудувавши гараж на земельній ділянці позивачів, у відповідача відсутній документ, який посвідчує його право власності на земельну ділянку, прохає зобов'язати відповідача відновити межу, яка поділяє земельні ділянки №156 і №158 по вул. Колгоспній в м. Гуляйполе Запорізької області, знести самочинно збудований гараж, туалет та стічну яму. Відповідач позов не визнав, суду пояснивши, що мешкає по сусідству з відповідачами, з покійним чоловіком позивача [PERSON] була домовленість щодо меж користування земельними ділянкам, відносини були нормальні, після смерті чоловіка позивача [PERSON] позивачі стали пред'являти до нього претензії, державного акту про право власності на земельну ділянку у нього немає, він виготовляє технічні документи на приватизацію своєї земельної ділянки, у нього земельна ділянка по розмірам менша на 60 см ніж в документах, сусідня земельна ділянка приватизована і визначені її межі, а тому він вважає, що позивачі користуються його землею, прохає в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснивши, що у позивачів відсутні докази порушення норм добросусідства та користування земельними ділянками позивачів її довірителем, так як у останніх відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки - державні акти про право власності на землю, межі земельних ділянок в натурі не встановлені, прохає застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради Запорізької області, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 05.11.1998 року рішенням №157 виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів Про надання та вилучення земельних ділянок надано в приватну власність [PERSON], яка проживає [INFO], земельну ділянку в розмірі 0,2258 га в зв`язку з прийняттям спадщини. 05.11.1998 року рішенням №157 виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів Про надання та вилучення земельних ділянок надано в приватну власність [PERSON], яка проживає [INFO], земельну ділянку в розмірі 0,0753 га в зв`язку з прийняттям спадщини. Позивачі державні акти на право власності на земельні ділянки не отримали, межі земельних ділянок не визначались, що підтверджується їхніми поясненнями в судовому засіданні. Земельна ділянка відповідача розташована за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 158 не приватизована та знаходиться у нього на праві постійного користування, межі земельної ділянки не визначались. 20.10.2014 року до Гуляйпільської міської ради Запорізької області звернулася позивач [PERSON] з заявою про порушення її права на користування земельною ділянкою в звязку з тим, що відповідач побудував гараж, туалет, посадили дерева і всі нечистоти попадають у її город, через що руйнується її погрібник (а.с.17). Рішення по заяві не приймалось, заява розглянута як звернення громадян та надана письмова відповідь. 22.10.2014 року до Гуляйпільської міської ради Запорізької області звернулася позивач [PERSON] з заявою про порушення її права на користування земельною ділянкою. Рішення по заяві не приймалось, заява розглянута як звернення громадян та надана письмова відповідь. 25.05.2015 року до Гуляйпільської міської ради Запорізької області звернулася позивач [PERSON] з заявою про порушення її права на користування земельною ділянкою. Рішення по заяві не приймалось, заява розглянута як звернення громадян та надана письмова відповідь. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Відповідно до ч.2 ст.6 Земельного Кодексу України (редакція від 22.06.1993 року) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до ст.23 Земельного Кодексу України (редакція від 22.06.1993 року) право власності або постійного користування землею, посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України передбачені способи захисту прав громадян на земельні ділянки в п.д) якої вказано застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельним ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, за додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до ч.1 ст.161 ЗК України рішення відповідних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Відповідно до ч.2 ст.161 ЗК України виконання рішення щодо земельних спорів здійснюється органом, який прийняв це рішення. Судом встановлено, що до суду звернулися позивачі, які набули право власності на земельні ділянки шляхом одержання їх у спадщину, право власності яких на земельні ділянки не посвідчене державними актами про право власності на землю, які вважаючи себе власниками земельних ділянок, розташованих за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 156, з позовом до суміжного землекористувача земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 158 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом зобов`язання відповідача відновити межу, яка поділяє земельні ділянки №156 і №158 по вул. Колгоспній в м. Гуляйполе Запорізької області, а саме: знести самочинно збудований гараж, туалет та стічну яму. Позивачі не надали суду доказів, що є власниками земельних ділянок, розташованих за адресою: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Колгоспна 156, а саме державних актів про право власності на землю, доказу порушення їх прав, доказу того, що їх земельний спір був розглянутий відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України органом місцевого самоврядування. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] про відмову в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності з огляду на те, що судом не встановлено порушення прав позивачів. Позов не підлягає задоволенню як такий, що не грунтується на законі, не підтверджений встановленими обставинами і наданими суду доказами.

Outcome: dismissed