Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

25 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 30 липня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння влаштовує постійні сварки, втому числі в присутності сторонніх осіб. Вказує, що відповідач дозволяє собі піднімати на неї руку навіть у присутності дитини. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї є неможливим, просить термін на примирення не надавати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Спільного майна немає. Вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійної роботи та заробітку. Відповідач кілька останніх місяців не надавав кошти на потреби сім'ї у тому числі дитини. Враховуючи викладене позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що проти позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 30 липня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя. Шлюб набув формального характеру. Спільне життя сторін та збереження сім'ї неможливе, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved