Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

24 листопада 2020 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 05 вересня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарстваз підстав відсутності взаєморозуміння, довіри та різних характерів. Вказує, що в добровільному порядку [PERSON] відмовляється розірвати шлюб, а тому звернутися\~ в органи ДРАЦС для подачі спільної заяви не має можливості. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою позивача та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 14, 16), в таке засідання не з`явилися. 07 грудня 2020р. в суд надійшла заява позивача [PERSON] від 04.12.2020р. про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати; щодо винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.15). Відповідач [PERSON] , отримавши копію позовної заяви та копії доданих до неї документів 04 грудня 2020р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16), жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 05 вересня 2015р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 39, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с 3). Як зазначає позивач [PERSON] сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, дітей не мають, а тому не бачить сенсу у подальшому збереженні шлюбу та вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач по справі не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, фактичне припинення сімейних відносин та відсутність у сторін спільних дітей, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.09.2015р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 840, 80 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved