Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

26.02.2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON], перебували в шлюбі, який було зареєстровано 02.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому за актовим записом № 1281, та який на даний час між ними розірвано. Зазначав, що в даному шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тобто по місцю реєстрації батьків, однак з народження проживає з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] та перебуває на їх повному матеріальному утриманні. Крім того зазначає, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2009 року визнано місце проживання дитини за адресою: [ADDRESS]. Вказував, що батьки у вихованні та утриманні сина не приймають жодної участі, так як не надають дитині матеріальної допомоги, не сплачують аліментів, не цікавляться його здоров'ям та успіхами, не готують його до самостійного життя, не піклуються ним та жодним чином не спілкуються, не провідують його та не забирають до себе (мати бачила сина ще в 2009 році під час розгляду справи в Личаківському суді). З огляду на вищенаведене, просив суд: позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON]; передати малолітню дитину на опікування Мостиській районній державній адміністрації як органу опіки та піклування; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 300 грн. з кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з'явився, однак при попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, в підтвердження чого подав відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] була своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації (газета «Високий замок» № 42 (5106) за 21-23 березня 2014 року), однак в суд не з'явилася і не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, а тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи - Мостиської міської ради Львівської області як органу опіки та піклування - в судовому засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просить дану справу слухати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні свідки по справі - [PERSON], [PERSON] - дали аналогічні між собою пояснення, підтвердивши той факт, що відповідачі жодним чином не цікавиться про власного сина, не цікавляться його здоров'ям, не надають матеріальної допомоги, не сплачують на його утримання аліментів, тобто абсолютно свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому просили позбавити таких батьківських прав. Враховуючи пояснення учасників судового процесу та думку прокурора, який позов підтримав, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який зареєстровано 02.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому за актовим записом № 1281, та який на даний час між ними розірвано. В даному шлюбі у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], якого було зареєстровано по місцю проживання батьків, а саме за адресою: [ADDRESS], однак з самого народження такий постійно проживав з дідусем та бабусею по батьковій лінії - [PERSON] та [PERSON], та перебував на їх повному матеріальному утриманні, а тому з огляду на те, що вихованням та повним забезпеченням дитини займалися останні, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2009 року постійне місце проживання дитини визнано за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі, як батьки, свідомо ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодним чином не спілкувалися з сином, не сплачували аліменти на його утримання, не піклувалися про його фізичний та духовний розвиток, не займалися його вихованням та підготовкою до самостійного життя (не забезпечували необхідним харчуванням, медичним оглядом, не створювали умов для отримання ним освіти тощо). Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та свідків; копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.08.1997 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2007 року; копією рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22.12.2009 року; копією витягу з протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини Мостиської РДА від 30.01.2014 року; висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 02-29/281 від 20.02.2014 року; заявами [PERSON] від 23.01.2014 року та від 13.03.2014 року; а також іншими матеріалами справи. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі у справі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також враховуючи те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти того аби його позбавили батьківських прав відносно сина, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.164 СК України є всі підстави для позбавлення обох батьків їхніх батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та передати неповнолітню дитину на опікування Мостиській РДА як органу опіки та піклування. Крім того, враховуючи, що обидва відповідачі перебувають у інших шлюбних відносинах, ніде не працюють, мають нерегулярний мінливий дохід, суд дійшов висновку, що даний факт не позбавляє таких обов'язку утримувати власну дитину, а тому вважає за необхідне стягнути з обох батьків на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі згідно позовних вимог, а саме - з кожного по 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved