Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

25 травня 2015 року позивач Державна іпотечна установа звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі-банк) та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 381-007/ФК-08. Відповідачу [PERSON] надано банком в кредит грошові кошти у розмірі 120 000,00 грн., строком з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2023 року включно зі сплатою 12,0% річних. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором про іпотечний кредит, між банком та [PERSON], укладено договір поруки № 381-007/Zфпор-08 від 01 квітня 2008 року. 03 червня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком укладено договір відступлення права вимоги №995/08, згідно з яким банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Відповідач [PERSON] не сплатив суму заборгованості за договором про іпотечний кредит. Позивач просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за договором про іпотечний кредит станом на 17 березня 2015 у розмірі 71370,31 грн. та судовий збір у розмірі 713,70 грн. У відкрите судове засідання представник позивача Державної іпотечної установи не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином: через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 17 липня 2015 року № 128(5502). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом, встановлено, що 03 червня 2008 року між Державною іпотечною установою та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» укладено договір відступлення права вимоги №995/08. Згідно з п.1.1, п.1.2 договору відступлення права вимоги, банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за договорами, вказаним у додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною. Вартість права вимоги за кредитними договорами, згідно додатку №1 до цього договору на момент передачі прав вимоги у відповідності до пункту 1.1 цього договору, включає сукупність заборгованості за основним боргом по кредитах та складає 5 233 144,79 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит № 381-007/ФК-08 (далі-договір). Відповідно до п.1.1 договору кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 120 000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 120 000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.7). Відповідно до п.1.2, п.1.3 договору кредит надається строком погашення не пізніше 31 березня 2023 року на поліпшення житлових умов. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.7). Пунктами 1,3 ст. 14 ЦК України зазначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов'язується щомісячно до 01 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 666,67 грн. 67 коп. та сплачувати нараховані кредитом відсотки нараховані на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок №290900151881, відкритий у кредитора. Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 31 березня 2023 року (а.с.7). Пунктом 5.3.2 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі, вказаній у п.1.1 цього договору, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором (а.с.10). За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.3.2 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі, вказаний у п.1.1. цього договору, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Пунктом 5.3.3 договору передбачено,що позичальник зобов'язаний у разі порушення умов цього договору та /або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбаченого п.4.1 цього договору (а.с.10). Відповідно до п.6.2 договору, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (а.с.11). Станом на 17 березня 2015 року заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 №381-007/ФК-08 складає 71 370,31 гривень, з яких: - основна сума боргу - 63 999,72 гривень; - прострочені відсотки за користування кредитом - 5 830,75 гривень; - пеня -94,07 гривень; - інфляційні витрати - 1 445, 77 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам договору про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 01 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (кредитор) з одного боку, та [PERSON] (боржник), [PERSON] (поручитель) уклали договір поруки № 381-007/Zфпор-08. Пунктом 1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит №381/-007/ФК-08 від 01 квітня 2008 року та додатковими угодами до нього (далі-Договір про іпотечний кредит), як існуючими на момент укладання Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому (а.с.18). Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з Договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо (а.с.18). Пунктами 3.2, 3.4 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані повністю (а.с.18). Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги Державної іпотечної установи про стягнення заборгованості по відсоткам, пені та інфляційних витрат у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню з відповідачів. Таким чином, позов Державної іпотечної установи до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідачів суми заборгованості, пені, інфляційних витрат та процентів в розмірі 71370,31 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, тому з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 664,54 грн. по 332,27 грн. з кожного.

Outcome: approved