Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

25.03.2015 р. [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним позовом (т. 1 а.с. 5-7), який під час судового розгляду був неодноразово уточнений (т.1 а.с. 29-33, 84-89, 166-170, 216-220). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] підтримали вимоги в редакції заяви від 05.11.2015 р. на а.с. 216-220 т. 1, просять: -стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування збитків у розмірі 23291 грн., інфляційні втрати у розмірі 7990 грн., пеню у розмірі 13920 грн. та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України у розмірі 348 грн.; -стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. компенсації моральної шкоди; -зобов'язати відповідача укласти договір про надання торговельного місця на території ринок «Світанок» із позивачем; -стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 981,75 грн.; посилаючись у позовній заяві (т. 1 а.с. 216-220), у письмових поясненнях (т. 1 а.с. 199-208) та у виступах в судовому засіданні на ті обставини, що на підставі договору від 12.03.2014 р. [PERSON] як виробник та реалізатор продукції бджільництва користувався торговельним місцем №72/1 на території ринку «Світанок», на якому було встановлено за його кошти торговий павільйон у 2007 р., однак відповідач не побажав подовжити дію договору, 17.03.2015 р. демонтував і пошкодив належні позивачу 3 вікна, металоконструкції та ролети вартістю 23921 грн., чим завдав матеріальну та моральну шкоду; що на теперішній час [PERSON] здійснює торгівлю з іншого торгового місця без укладення договору, вносить плату за кожен день торгівлі. Представник відповідача Рибальченко Л.М. не визнала позовні вимоги, посилаючись у письмових запереченнях (т. 1 а.с. 53-56, 94-104, 176-186, 223-233) та у виступі в судовому засіданні на ті обставини, що термін дії договору з позивачем закінчився 12.03.2015 р., що торгівельного місця під №72/1, яке раніше займав [PERSON], немає і не буде, оскільки проведені роботи з реконструкції ринку; що у зв'язку з відмовою позивача добровільно звільнити надане торгове місце 17.03.2015 р. павільйон був демонтований із складенням інвентаризаційного акту, однак [PERSON] відмовився забрати належні йому вікна, ролети і металоконструкції; що на цей час право позивача не порушено, т.я. він здійснює торгівлю медом у новому тимчасовому павільйоні, оплачуючи ринковий збір, що відсутні підстави для укладення договору на новий строк. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Докази на а.с. 62-64, 122-129, 148 т. 1 свідчать, що відповідачу на праві колективної власності належала господарча будівля - овочевий навіс за №72-75 зі спільним дахом, рік побудови якої - 1994-1995 р. з застосуванням основних конструктивних елементів - металеві стовпи та покрівля із банерної тканини. Із пояснень сторони позивача, вищезазначених свідків слідує, що з дозволу керівництва Іллічівського міського споживчого товариства [PERSON] побудував у 2007 р. за власні кошти торговий павільйон поряд із вищезазначеним навісом і цьому павільйону було надано окремий номер - 72/1. Докази на а.с. 35-45, 47-51 т. 1 підтверджують ці обставини і те, що вартість використаних вікон, ролетів, металоконструкцій - 23921 грн. При цьому суд бере до уваги і те, що цей павільйон не зазначений в техпаспорті об'єктів нерухомості торгового комплексу «Світанок» (станом на 2013 р.) і є тимчасовою спорудою для підприємницької діяльності згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яке не підлягає державній реєстрації відповідно до п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (2011 р.). Крім того, сторона відповідача визнала, що вищеперелічені конструктивні елементи павільйону належать позивачу та пропонувала їх отримати позивачу після проведеного 17.03.2015 р. демонтажу. Однак, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що павільйон позивача був в задовільному стані і міг бути перенесений на інше місце, а після його демонтажу пошкоджені всі конструктивні елементи. 12.03.2014 р. між сторонами був укладений договір №72/1-«Мед» - с/х (а.с. 10-12 т. 1), п.п. 2.2.6, 3.1.7,3.7, 4.2 якого вказують, що право власності на спірний павільйон належало позивачу. Відповідно до вказаного договору відповідач надав позивачу торгове місце на території ринку з метою надання послуг населенню, торгівлі. П.п. 2.1.5, 2.1.6, 3.2.3 договору передбачають обов'язок Іллічівського міського споживчого товариства забезпечити охорону торгового місця клієнта в неробочий час, поважати його майнові, немайнові права, право клієнта вимагати від товариства відшкодування шкоди. Згідно п. 4.1 цього договору договір діє з моменту його підписання на протязі 12 місяців, за один місяць до закінчення цього строку сторони повинні заявити про намір продовжити договірні відносини (а.с. 11-12 т. 1). Копії листів та заяв на а.с. 13-19, 68, 69, 71-73 т.1 свідчать, що позивач повідомив про своє бажання продовжити дію вказаного договору, однак станом на 13.02.2015 р. відповідачем було прийнято рішення про неможливість продовження дії договору з посиланням на реконструкцію, перепланування торгових місць і було запропоновано перенести торгівельний павільйон на інше торгове місце, однак в подальшому відповідач не запропонував інше місце для павільйону, а прийняв заходи щодо демонтажу павільйону, про що сповістив позивача в день виконання цих робіт (т.1 а.с. 19, 73). Суд погоджується з доводами сторони позивача, що ці дії відповідача є неправомірними, т.я. не відповідали п. 4.1 договору, п. 7 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 29.07.2009 р., згідно якому реконструкція (переобладнання, модернізація) ринку здійснюється в установленому законом порядку за умови забезпечення підприємців іншими торговельними місцями, суб'єкт господарювання за рік до початку проведення таких робіт повідомляє про це підприємців. Крім того, суд бере до уваги і те, що копія рішення стосовно реконструкції та перепланування торгівельних місць не була надана і під час судового розгляду, а також, що були порушені права позивача як власника майна. Сторона відповідача не надала докази можливості подальшого використання павільйона або його складових частин після демонтажу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23921 грн., а також про компенсацію моральної шкоди в сумі 3000 грн. з урахуванням правових положень, встановлених ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України. Ст. ст. 549, 551, 625 ЦК України встановлена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання. Суд вважає, що відповідальність не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди, які регулюються спеціальним законодавством, а тому вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних не підлягають задоволенню. Суд вважає обґрунтованою вимогу про зобов'язання відповідача укласти договір з позивачем про надання торгівельного місця, виходячи із наступного. Згідно п.п. 16, 20 Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 р. за №57/188/84/105 адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду. Копії чеків на а.с. 221-222 т.1 свідчать, що позивач здійснює торговельну діяльність на іншому місці біля 7 місяців, оплачує кожен день торгівлі і на підставі його заяви та п. 4 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків» від 29.07.2009 р. №868, відповідач зобов'язаний укласти договір оренди торговельного місця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога відносно компенсації судових втрат (а.с. 2, 26 т. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial