Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

24.10.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.3-4), який під час судового розгляду був неодноразово уточнений (а.с. 19, 36). В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 45), в якій підтримали позовні вимоги в редакції позову на а.с. 36 та надали згоду на заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Згідно позовної заяви на а.с. 3-4, 36 сторона позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 347263,80 грн. та понесені витрати по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідач взяла у позивача в борг 12250 дол. США, що підтвердила розпискою від 30.09.2014 р., але за вимогою позичальника до цього часу свої зобов'язання по поверненню боргу не виконала. Відповідачка не з'явилась неодноразово на виклики суду до судових засідань 24.11.2014 р., 25.02.2015 р., 16.03.2015 р., про розгляд справи сповіщена належним чином (а.с. 31, 41, 43), про причини неявки не повідомила, письмові пояснення (заперечення) на позов не надала. На підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із копії розписки від 30.09.2014 р. (а.с. 5) та її оригіналу, наданому суду для огляду, вбачається, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 12250 дол. США, зобов'язавшись повернути кошти за вимогою позичальника. Вказана вимога була направлена телеграмою зі встановленням строку повернення коштів до 27.10.2014 р. (а.с. 6). Офіційний курс гривні щодо іноземної валюти підтверджується повідомленням Національного банку України (а.с. 37). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) надає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Із статті 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає; наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку; що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. На підставі викладеного і того, що борговий документ до цього часу знаходиться у позивача, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем її зобов'язання.

Outcome: approved