Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

25.12.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» (зараз - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], МПП «Фірма «Аліас», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами (т. 1 а.с. 4-14). 04.02.2010 року вищевказану справу було об'єднано в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до АКБ «УкрСиббанк», третя особа: МПП «Фірма «Аліас» про визнання кредитних договорів недійсними з моменту їх укладення (т.1 а.с. 206, 207). 30.08.2011 року Ухвалою суду провадження у справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрито в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 2664-08 ОФ К (10907892000) від 09.06.2005 року та стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 243 МКФ (10607374000) від 07.06.2006 року (т. 3 а.с. 170). 30.08.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було ухвалено Рішення, яким були розглянуті вимоги, щодо яких провадження не було закрито (т. 3 а.с. 174-179). 06.03.2012 року Ухвалою Апеляційного суду Одеської області Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 30.08.2011 року залишено без змін. Однак, 06.03.2012 року Ухвалою Апеляційного суду Одеської області Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 30.08.2011 року про закриття провадження в частині була скасована і справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду (т 3 а.с. 236-239). 08.02.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 2). 06.08.2013 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду були об'єднані в одне провадження цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, у зв'язку зі скасуванням Ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 30.08.2011 року - суд повинен розглянути позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 2664-08 ОФ К (10907892000) від 09.06.2005 року та стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 243 МКФ (10607374000) від 07.06.2006 року, які були заявлені у позові, який 25.12.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» було надано до суду (т. 1 а.с. 4-14) та вимоги, які заявлені згідно позову ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого до суду 08.02.2013 р. (а.с. 2). Як на підстав своїх вимог позивач посилається на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем були укладені Кредитний договір № 2664-08 ОФ К (10907892000) від 09.06.2005 року та Кредитний договір № 243 МКФ (10607374000) від 07.06.2006 року, однак відповідач ухиляється від виконанн взятих на себе зобов'язань, кредитні кошти не повертає, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник ПАТ «Укрсиббанк» у судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений, в матеріалах справи є відповідна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався. [PERSON] у судове засідання не зячвилася, про час, місце та дату судового засідання сповіщалася належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістила. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2664-08 ОФ К (10907892000), згідно умов якого Позичальнику були надані в кредит грошові кошти для особистих потреб в розмірі 79 000 дол. США зі сплатою 13 % річних та остаточним строком повернення 10.06.2012 року. Відповідно до положень Кредитного договору від 09.06.2005 року та графіку погашення кредиту, [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та' комісію у встановлені строки. Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору, кредит, наданий Банком, також забезпечується всім належним Позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Згідно з пунктом 4.1. Кредитного договору від 09.06.2005 року Позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені пунктом 1.3. Кредитного договору та графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору від 09.06.2005 року), згідно з якими Відповідач зобов'язався до 10 числа кожного місяця сплачувати встановлені вказаним графіком суми по погашенню кредиту. Однак, [PERSON] встановлені Договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються. Згідно з положеннями пунктів 5.5., 5.7., 11.1. Кредитного договору від 09.06.2005 року, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за даним договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 Кредитного договору. Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі. Новий термін повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку вважається таким що настав з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаної вимоги Позичальнику. Враховуючи викладене, 22.10.2007 Відповідачам направлено цінними листами з описами і повідомленнями про вручення письмові вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі. Повідомлення про вручення поштового відправлення особисто [PERSON] відсутні. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір суми заборгованості відповідача за Кредитним договором від 09.06.2005 року неодноразово уточнювався позивачем. Згідно останнього уточнення від 16.03.2011 року (т. 3 а.с. 6-8), позивач вказує, що сума, яка підлягає стягненню за Кредитним договором № 2664-08 ОФ К (10907892000) від 09.06.2005 року станом на 14.03.2011 року складає 116 861,02 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 927 303,91 грн., які складаються з: - суми заборгованості за кредитом - 60 638,12 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 481 169,45 грн.; - суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 28 026,09 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 222 389,83 грн.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 17 005,90 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 134 943,53 грн.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 11 190,91 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 88 801,00 грн. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором № 2664-08 ОФ К (10907892000) від 09.06.2005 року в сумі 927 303,91 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,935100000) на 14.03.2011 становить 116 861,02 доларів США - є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. 07.06.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 243 МКФ (10607374000), згідно умов якого Позичальнику були надані в кредит грошові кошти для особистих потреб в розмірі 78 700 дол. США зі сплатою 14 % річних та остаточним строком повернення 07.06.2017 року. Згідно з п. 1.3.1 Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.5 Договору, кредит надається шляхом видачі готівки через касу Банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК) банк чи інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Принцип повернення, строковості та оплатносгі означає, що кредит має бути поверненим у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов Договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій. Позивач має право вимагати від Відповідача додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі 0,2% від суми зазначеної заборгованості. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Станом на сьогоднішній день, у порушення умов Договору, Відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань по Кредитному Договору від 07.06.2006 року станом на 10.12.2012 р. заборгованість Відповідача - складає 108 772,54 (сто вісім тисяч сімсот сімдесят два) дол. США, 54 цент., що еквівалентно 869 418,91 (вісімсот шістдесят дев'ять чотириста вісімнадцять) грн. 91 коп. з яких: • Заборгованість за кредитом - 72 735, 95 дол. США, що еквівалентно 581 378, 45 грн.; • Заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 36 036,59 дол. США, що еквівалентно 288 040,46 грн.; Згідно курсу НБУ станом на 10.12.2012 року (7,9930 грн. за 1 Дол. США.) Суд вважає необхідним зазначити, що як згідно позову Банку, який був наданий до суду 25.12.2008 року (т. 1 а.с. 4-14) так згідно позову Банку, наданого до суду 08.02.2013 р. (а.с. 2) позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 243 МКФ (10607374000) від 07.06.2006 року. Таким чином склалась ситуація при якій в рамках однієї справи розглядаються два різні позови, при цьому як в першому так і в другому позові мова йде про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді. Отже, в даному випадку суд не має передбачених законом підстав залишити один з позовів без розгляду, оскільки згідно ст. 207 ЦПК України, це можна зробити тільки якщо справи роглядаються в різних судах, а в нашому випадку справа розглядається не тільки в одному суді, а і в рамках одного провадження. Суд розуміє, що є незаконним один і той самий борг стягувати з однієї і тієї ж особи двічі, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні однакових вимог, заявлених в одному з позовів має бути відмовлено. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 243 МКФ від 07.06.2006 року, які заявлені у позові, наданому до суду 25.12.2008 року (т. 1 а.с. 4-14) та задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за цим же Кредитним договором № 243 МКФ від 07.06.2006 року, які заявлені у позові, наданому до суду 08.02.2013 р. (а.с. 2). Це є справедливим оскільки в останньому позові зазначена сума заборгованості станом на 10.12.2012 року, а згідно першого позову розмір заборгованості вказано станом на 16.12.2008 року. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 243 МКФ від 07.06.2006 року, які заявлені у позові, наданому до суду 25.12.2008 року та задовольнити вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 243 МКФ від 07.06.2006 року, яка станом на 10.12.2012 року складає 108 772,54 (сто вісім тисяч сімсот сімдесят два) дол. США, 54 цент., що еквівалентно 869 418,91 (вісімсот шістдесят дев'ять чотириста вісімнадцять) грн. 91 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором від 07.06.2006 року № 243 МКФ, 07.06.2006 року між Банком та Відповідачем укладено Договір іпотеки. Згідно п. 1.4. Іпотечного договору - предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: 3 (трьох) кімнатна квартира, місцезнаходження: [ADDRESS], загальною площею 68,4 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Відповідача на підставі рішення Білгород-Дністровського міського суду від 02.07.2002року (справа№2-923/2002р.) і зареєстрованого у Білгород-Дністровському МБТІ, 29.08.2002 року під №151-5383 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 2288892. Згідно п. 1.4.4. Договору вартість предмета іпотеки згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, №10868064 від 07.06.2006 року складає 19 562 грн. (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. Відповідно до п. 1.1 заставна вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами в розмірі 139 552,00 (сто тридцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн., 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Ст. 25 ч. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та асі його складові, що підлягають сплаті обтяжувану з вартості предмета забезпечувального обтяження, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості по Кредитному Договору шляхом, написання письмової вимоги-повідомлення, однак Відповідач не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобов'язання виконане не було. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки, а саме: 3 (трьох) кімнатна квартира, місцезнаходження: [ADDRESS], загальною площею 68,4 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Відповідача на підставі рішення Білгород-Дністровського міського суду 2.07.2002 року (справа№2-923/2002р.) і зареєстрованого у Білгород-Дністровському МБТІ 29.08.2002 року під №151-5383 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 2288892, шляхом проведення прилюдних торгів - є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON] витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 3 441 грн. підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial