Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

25 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 16067,11 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10.07.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила заборгованість на загальну суму 16067,11 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 7673,77 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2694,61 грн.; пеня за прострочене зобов`язання - 3857,44 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 600 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 741,29 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 27.06.2019 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, 28.08.2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. 11 жовтня 2019 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме [PERSON] та змінено порядок розгляду справи з спрощеного позовного провадження на загальне з заміною засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням та продовженням строку підготовчого провадження до 26 листопада 2019 року. 20 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 09 грудня 2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив стягнути з [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , яка померла [INFO] , заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, наявну станом на день смерті останньої в сумі 7184,67 грн., з них: 6930,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 254,66 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в уточненій позовній заяві просив провести розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.153-155/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.152/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.07.2006 року [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену заяву, [PERSON] підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 10.07.2006 року, за яким отримала кредит в сумі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.47/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», який в свою чергу є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.34-35/. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, 12.07.2006 року розмір кредитного ліміту збільшено до 1400 грн., 11.07.2011 року до 6200 грн., а 13.10.2017 року - до 8000 грн. /а.с.45/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку. Вищевказаною заявою про надання банківських послуг встановлено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості може проводитись як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів з Дебетової карти /а.с.47/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, на думку позивача, станом на 30 квітня 2018 року заборгованість по кредитному договору склала 7184,67 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 6930,01 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 254,66 грн. /а.с.159-160/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як [PERSON] не виконала зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позивачем доведена наявність у неї заборгованості за кредитом. [PERSON] померла [INFO] /а.с.57, 86/. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 цього Кодексу). З наведених норм випливає, що зазначений борг [PERSON] входить до складу спадщини, оскільки має майновий характер і не пов`язаний нерозривно з особою спадкодавця (ст. 1219 ЦК України). Як вбачається з копії спадкової справи №45/2018, відкритої приватним нотаріусом Окнянського районного нотаріального округу Одеської області до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємицею після її смерті є її син - [PERSON] , який 01 березня 2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади на рахунках [PERSON] в ПАТ «Державний ощадний банк України», в тому числі в сумі 55079,41 грн. Крім того, 11 квітня 2019 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області. /а.с.69-135/. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (стаття 1281 ЦК України). Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Що стосується розміру заборгованості, то згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, після дати, станом на яку позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості (30.04.2018 року) та після смерті [PERSON] ( [INFO] ), починаючи з 24.05.2018 року по 25.11.2018 року, в якості погашення заборгованості [PERSON] на рахунок надходили кошти на загальну суму 2103,50 грн. /а.с.8-10/. Тому, з урахуванням зазначених платежів, відсотки за користування кредитом та частина тіла кредиту були погашені та залишок заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 5081,17 грн. (7184,67 грн. - 2103,50 грн.), що є заборгованістю за тілом кредиту і вказаний розмір заборгованості не виходить за межі вартості спадкового майна. Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial