overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 24.09.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 24.04.2015 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 серпня 2001 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ №130081 від 04 серпня 2001 року, видане Барвінківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 14 лютого 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 9, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши сторони, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 9 (а.с. 15). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає в цій частині задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі. Доказів про сплату юридичних послуг позивачкою не надано, тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач веде аморальний спосіб життя, раніше був засуджений за крадіжку, на шлях виправлення не став, наразі зловживає наркотичними засобами, у зв'язку з чим, неодноразово продавав невідомим особам майно, що знаходиться у їхньому помешканні, а також продає особисті речі позивача. Шлюб носить формальний характер, фактично шлюбні стосунки не підтримують з березня 2015 року, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 768 (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 01 серпня 1987 року (актовий запис № 1074) Палацем урочистих подій м. Миколаєва. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 1987 року (актовий запис № 1074) Палацем урочистих подій м. Миколаєва. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років подружнього життя відносини між сторонами погіршились. Через різні життєві причини, різні погляди на життя сторони не можуть досягти порозуміння, що призводить до конфліктних ситуацій, втрати взаємопорозуміння між подружжям та поваги один до одного. З жовтня 2013 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб, зареєстрований 01 серпня 1987 року (актовий запис № 1074) Палацем урочистих подій м. Миколаєва слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

24 квітня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобовязань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 червня 2011 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №525. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 06 серпня 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сімї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

24 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, офіційно ніде не працює. На теперішній час позивачка [PERSON] не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] який, в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області 17 березня 2015 року (а.с.3). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №34 від 11 січня 2016 року, виданою Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.6). Враховуючи майновий стан позивачки та відповідача, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

24 квітня 2015 року ОСББ «Акон-140» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 32 726,89 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS], однак, в порушення вимог законодавства не своєчасно та не в повному обсязі сплачує грошові кошти за вже отримані житлово-комунальні послуги та не несе витратна експлуатаційне обслуговування будинку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений судом належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначенням того, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи оповіщалась належним чином. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 2005 року (а.с. 12). Згідно довідки форми № 3 в квартирі зареєстровані, окрім відповідача, зареєстрована дочка останньої [PERSON], [INFO], та колишній чоловік - [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] є кооперативним і обслуговується ОСББ «Акон-140», який є балансоутримувачем будинку, що підтверджується статутом Об'єднання (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир у багатоповерховому будинку зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, відповідно до їх частки в майні будинку. Заявляючи позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 32 726,89 грн., позивачем надано довідку про заборгованість по особовому рахунку [NUMBER] за період з грудня 2012 року по грудень 2014 року включно (а.с. 13). Підстави для сумніву у проведених позивачем розрахунках у суду відсутні. Судом перевірено правильність нарахування платежів, зазначених у довідці та встановлено, що вони відповідають дійсності. Згідно наданого розрахунку, позивачу проводилися нарахування комунальних платежів відповідно до затверджених тарифів, у тому числі тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що ґрунтується на протоколі громадських слухань. Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача стягненню підлягає заборгованість в розмірі 32 726,89 грн. за період з грудня 2012 року по грудень 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» стягненню з [PERSON] на користь ОСББ «Акон-140» підлягає судовий збір в розмірі 327,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

24 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтава з позовом про примусове зняття з реєстраційного обліку [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивач є співвласником будинку [ADDRESS]. Разом з тим, за зазначеною вище адресою також зареєстрований відповідач по справі [PERSON]. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні житла та 12 років не проживає за вищевказаною адресою. Зважаючи на викладене, позивач вважає, що відповідач [PERSON], втратив право користування належним йому будинком і оскільки він зареєстрований у належному йому на праві власності будинку, то це перешкоджає йому, як власнику, володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. На початку розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком 23, що розташований по [ADDRESS], зобовязати УДМС України в Полтавській області зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [NUMBER], що розташований по [ADDRESS], зобовязати УДМС України в Полтавській області зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка йому була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

24 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 20. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через поведінку відповідачки, яка зловживає спиртними напоями, не веде господарство по дому, влаштовує сварки, застосовує насильство до дітей. З 12 лютого 2015 року вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримають, тому подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим по справі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 20. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 12 лютого 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стала поведінка відповідачки, яка зловживає спиртними напоями, не веде господарство по дому, влаштовує сварки, застосовує насильство до дітей. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонами неможливо та недоречно. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 КПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудження з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved