Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

26.05.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] та її дочку [PERSON] . Свою заяву обґрунтував тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Головкіною Я.В. від 23 квітня 2019 року. У квартирі зареєстрував [PERSON] , із якою мав особисті стосунки, та її дочку, однак, останні з 12 листопада 2020 року за вказаною адресою не проживають, що підтверджується відповідними актами депутата. Досудове врегулювання спору відбувалось шляхом звернення до відповідачки, однак остання не бажає у добровільному порядку зніматись з реєстрації. Зазначив, що відповідачка виїхала з вищевказаної квартири та проживає за іншою адресою, в квартирі відсутні її особисті речі. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні надав пояснення відповідно до ст. 92 ЦПК України як свідок, під час яких повідомив, що із відповідачкою мав особисті стосунки, в листопаді 2020 року вони вирішили роз`їхатися, після чого [PERSON] добровільно зібрала речі та покинула спірне приміщення. В даний час за його інформацією вона перебуває за кордон, її дочка проживає із батьками відповідачки, ніяких стосунків вони не підтримують, претензій один до одного не мають. В зареєстрованому шлюбі із вказаною особою не перебував, не є батьком її дитини. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась за місцем реєстрації, клопотань чи заяв до суду не направила. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позивач є одноособовим власником житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування квартири (а.с.8), який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 23 квітня 2019 року, право власності на яку зареєстровано в державному реєстрі речових правна нерухоме майно, номер запису про право власності 31308429, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1810000532116, державним реєстратором: Приватним нотаріусом Головкіною Я.В., Обухівський районний нотаріальний округу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). Факт не проживання відповідачки підтверджується актами, які складені депутатом [PERSON] . Обухівської міської ради в присутності свідків (а.с. 10-15), а також поясненнями позивача, наданими ним в судовому засіданні в якості свідка після приведення до присяги. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3981 від 25.05.2021 року, у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що відповідачі відсутні у належному позивачеві житловому приміщенні без поважних причин, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачують, добровільно залишили житлове приміщення, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Оскільки відповідача не були членами сім`ї позивача, на них не повинен розповсюджуватися строк в один рік, передбачений ст. 405 ЦК України, і достатнім є доведення факту їхньої відсутності в спірному житловому приміщенні із листопада 2020 року. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved