Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

26.06.2020 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем на протязі тривалого часу спільно не проживає. На даний час на її утриманні перебуває їхній син - [PERSON] , [INFO] , вона самостійно займається його вихованням, матеріальних забезпеченням, фізичним та духовним розвитком, навчанням. Вказує, що вона не працює, оскільки син є дитиною-інвалідом віком до 18 років та потребує постійного догляду, прийому дороговартісних ліків, а від так існує потреба у стягненні аліментів на її користь на утримання дитини. З огляду на вищевказане, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову. Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі. Просила стягувати аліменти на утримання дитини. Пояснила, що повні витрати на утримання дитини не відомі. Зазначає, що хоч сама і працездатна, однак не може працевлаштуватись на роботу, так як дитина потребує цілодобового догляду у зв`язку з інвалідністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що має на утриманні батьків, старших 70-річного віку, дорослого сина. Зауважив, що з нього уже здійснюється стягнення заборгованості по аліментах на старшу дитину, крім того стягують борг по єдиному податку за минулі роки. Надав суду копію довідки про доходи. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Крім цього, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, яка самостійно в достатній мірі не може його забезпечувати. Дитині надано статус дитини-інваліда до 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.9-10) та консультаційним висновком спеціаліста (а.с.13). Позивач є опікуном дитини-інваліда, що підтверджується Медичним висновком №27 від 11.07.2019 (а.с.11-12), який отриманий позивачем для подачі в орган праці та соціального захисту населення за місцем її проживання. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, а відтак обставин, які б свідчили про його непрацездатність та неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини відповідачем не доведено. В судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна, чи факт перебування на його утриманні непрацездатних осіб. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду 26 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: approved