overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

26.08.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між подружжям припинені. Позивачка та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивачка позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2007 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №41 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом, спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

26.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що 23.01.1993 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Комінтернівському відділі актів громадянського стану, актовий запис № 50. У шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказала, що донька повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що офіційно працює та має постійний дохід. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На вимогу ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача також на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

26.08.2014 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , вказавши , що з 1973 року він проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS] , який придбав за договором купівлі - продажу у [PERSON] Договір купівлі - продажу зазначеного будинку був посвідчений у Ясенівській сільській раді Любашівського району Одеської області. Оскільки він на протязі більше 10 років проживає в зазначеному будинку , то просив суд винести рішення про визнання його права власності на даний будинок за набувальною давністю. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що з 1973 року безперервно проживає у житловому будинку , розташованому в [ADDRESS], який придбав за договором купівлі - продажу у [PERSON] Договір купівлі - продажу зазначеного будинку був посвідчений у Ясенівській сільській раді Любашівського району Одеської області Представник відповідача - Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області - Ясенівський сільський голова В.Ф.Герасименко в судове засідання не з»явився , надавши суду лист про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що Ясенівська сільська рада заперечень по справі не має. Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до статті 344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність ) , якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як зазначено у ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено , що позивач у 1973 році придбав за договором купівлі - продажу у гр.. [PERSON] житловий будинок , розташований в [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений у Ясенівській сільській раді Любашівського району Одеської області. Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу будинку , посвідченого Ясенівською сільською радою Любашівського району , з якого видно , що позивач дійсно придбав у 1973 році житловий будинок , належний гр.. [PERSON] , розташований в [ADDRESS]. З зазначеного договору купівлі- продажу будинку вбачається , що вказаний будинок належав [PERSON] на підставі по господарської книги Ясенівської сільської ради за № 1656.( а.с.- 10, 11 ) З технічного паспорту на вказаний житловий будинок , розташований в [ADDRESS] , видно , що будинок придатний для проживання , розташований за адресою : [ADDRESS] , його вартість становить 56256 гривень. ( а.с.5-9) На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

26.08.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.1996 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Мають двох спільних дітей. В судовому засіданні позивач позов (а.с.2) підтримав; судові витрати з відповідачки просить не стягувати; строк на примирення не давати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала; на розлучення згодна; прізвище просить залишити «[PERSON]». Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

26.08.2014 р. позивач звернувся у суд із даним позовом. Позовні вимоги вмотивовано наступним. 31.07.1993 року позивачка уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб між позивачкою та відповідачем фактично припинився на початку 2000 року так як останній виїхав до місця свого попереднього проживання, помешкання своїх батьків у м. Антрацит, Луганської області. [INFO] позивачка народила дитину [PERSON] від іншого чоловіка і тому будучи фактично у шлюбі з відповідачем у неї немає можливості зареєструвати законне прізвище дитини та отримати соціальну допомогу у зв'язку з пологами. На підставі рішення Міжгірського районного суду від 27 червня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано та змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Позивачка вирішила змінити прізвище свого сина максима, з тих причин, що відповідач жодного разу не з'явився до суду, ніякої письмової згоди або заперечення суду не надавав, тому при звернення до відділу ДРАЦС Міжгірського РУЮ їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, причини неявки суду невідомі. Представник відділу ДРАЦС РС Міжгірського РУЮ в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень щодо заявленого позову не має. Вислухавши пояснення позивачки та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Як видно з матеріалів справи позову у свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Міжгірського РУЮ , батько дитини зазначений [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] з 2000 року разом не проживали, оскільки відповідач виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків. Позивачка підтримує той факт, що відповідач не є батьком дитини, проте записано його батьком дитини у свідоцтві про народження, у зв'язку з тим, що офіційно шлюбі між сторонами не було розірвано, а тільки 27.06.2014 року за рішенням Міжгірського райсуду шлюб розірвано. Також за рішенням суду змінено прізвище позивачки з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного із батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлений позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судових витрат до стягнення не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

26.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 09.06.2012 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сімейне життя не склалося, на протязі останніх двох років поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з січня 2014 року сторони разом не проживають, причиною є постійні борги відповідача, обман та подружня зрада, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, згідно поданої довідки Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району по місцю проживання відсутній з липня 2014 року, знаходиться на сезонних роботах. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 09.06.2012 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, дітей від даного шлюбу не має. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

26.08.2014 р. Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 3-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700452863B, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 72700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 13.08.2017 р. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 03.02.2014 р. виникла заборгованість, яка складає 89399,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про заочний розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсягу (а.с.28). В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить виписка з реєстру (а.с. 35). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК| України.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.08.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700452863B, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 72700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 13.08.2017 р. (а.с. 9-10). Банк свої зобов'язання виконав (а.с. 13). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 03.02.2014 р. виникла заборгованість, яка складає 89399,45 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 67970,44 грн., заборгованість за простроченим кредитом - 3840,07 грн., заборгованість за відсотками - 896,50 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 5756,76 грн., заборгованість за комісією - 1228,63 грн., прострочена заборгованість за комісією - 4914,52 грн., пеня - 4792,53 грн. (а.с. 15). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

26.08.2015 (згідно з датою на штампі поштового відділення) позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10.11.2007 Доброводівською сільською радою Уманського району Черкаської області, про що зроблений актовий запис за №\~4. Позивач посилається на такі обставини. 10.11.2007 вона та відповідач зареєстрували шлюб у Доброводівській сільській раді Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №\~032868 від 10.11.2007. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Однією сімєю сторони фактично не проживають. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на шлюб, сім'ю; через поведінку відповідача спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Тому позивач дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Примирення між сторонами не є можливим, тому просить суд не надавати строк для примирення подружжя. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища «Бабич» позивач не заявила. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши суду письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, в якій визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, не заперечує проти позову, та просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши позовну заяву, зазначені вище заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

26.08.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за кредитним договором № DOXRRC02670050 від 29.06.2008 р., в якому, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач 29.06.2008 року отримав від позивача кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався належним чином виконувати всі умови договору, у т.ч. належно погашати на прийнятих умовах отриманий кредит. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 03.07.2015 року заборгованість його перед позивачем становить 105203,23 грн, з яких: 17158,35 грн. - заборгованість за кредитом; 2579,13 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 5868,15 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 79597,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 98492,49 грн., яка була задоволена судовим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.12.2012 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 6710,74 грн. а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 335,54 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 7546,28 грн. У зв'язку з цим, позивач, крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати, понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243, 60 грн. (судовий збір). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином і не надав пояснень своєї неявки суду або позивачу, а також повідомлень про зміну місця проживання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які вказує позивач, а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору, який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов'язався погашати у встановленому порядку, отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконаним зобов'язанням, чого не виконав і не представив суду доказів і заперечень, щодо порушення прийнятих ним зобов'язань які сталися внаслідок випадку або непереборної сили. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та на умовах вищезазначеного договору, а також згідно ст.ст.526, 527, 530, 610, 625, 1050,1054 ЦК України - підлягають задоволенню, як і його вимоги у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем, по сплаті судового збору у сумі 243, 60 грн., які підтверджуються платіжним дорученням №BOОO7В06VU від 07.07.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

26.08.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу за кредитним договором № б/н від 11.11.2011 р., в якому, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач 11.11.2011 року отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався належним чином виконувати всі умови договору, у т.ч. належно погашати на прийнятих умовах отриманий кредит. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 30.06.2015 року заборгованість його перед позивачем становить 4966,01 грн, з яких: 928,86 грн. - заборгованість за кредитом; 1724,48 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 212,67 грн. - штраф (процентна складова) . У зв'язку з цим, позивач, крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати, понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243, 60 грн. (судовий збір). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином і не надав пояснень своєї неявки суду або позивачу, а також повідомлень про зміну місця проживання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які вказує позивач, а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору, який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов'язався погашати у встановленому порядку, отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконаним зобов'язанням, чого не виконав і не представив суду доказів і заперечень, щодо порушення прийнятих ним зобов'язань які сталися внаслідок випадку або непереборної сили. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та на умовах вищезазначеного договору, а також згідно ст.ст.526, 527, 530, 610, 625, 1050,1054 ЦК України - підлягають задоволенню, як і його вимоги у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем, по сплаті судового збору у сумі 243, 60 грн., які підтверджуються платіжним дорученням №BO1S1BOWVO від 31.07.2015 року.

Outcome: approved