Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

25 травня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та записати відповідача батьком дитини у свідоцтві про його народження, змінивши відомості про батька з [PERSON] на [PERSON]. Згодом позивач позовні вимоги уточнила та просить визнати відповідача батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про його народження, а також стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог посилається на те, що наразі з відповідачем не проживає. Мають двох спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком зазначений відповідач, та сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження відповідач не зазначений. Відповідач працює, має стабільний заробіток, та сплачує аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], але будь-якої допомоги на утримання сина не надає. Вона на даний час шукає роботу та потребує допомоги відповідача, у зв'язку з чим змушена звертатись з даним позовом до суду. У заяві про уточнення позовних вимог позивач просить розглядати справу у її відсутність, остаточні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним остаточних позовних вимог у повному обсязі, та зазначив, що дійсно є батьком малолітнього [PERSON] та згоден сплачувати аліменти на його утримання на користь позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається також за рішенням суду. На підставі ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 вересня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] [INFO], про що складено актовий запис № 881. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON]. З довідки ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 24 квітня 2016 року, виданої на ім'я [PERSON], вбачається, що її малолітній син [PERSON], [INFO], проживає спільно із матір'ю у [ADDRESS]. На підставі того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач, на корить якої ухвалено рішення, була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, суд у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує судовий збір у розмірі 551,20 гривень на користь держави з відповідача, та у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору за вимогу про визнання батьківства в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved