Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

25.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики від 01.01.2013 року в розмірі 1167002 грн 90 коп., та трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання за період з 02 липня 2013 року по 22 липня 2014 року в розмірі 37024 грн 33 коп., а всього 1204027 грн 23 коп.; стягнення зі співвідповідача [PERSON], як поручителя відповідача за договором позики, заборгованості в розмірі 5000 грн; відшкодування за рахунок відповідачів понесених судових витрат в розмірі 3564 грн. Позов мотивовано невиконанням відповідачем [PERSON] умов договору позики, в частині дотримання ним строку повернення суми позики. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. У зв'язку з цим, суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 01.01.2013 року позивач надав відповідачу позику в сумі 810000 грн, яку останній зобов'язався повернути в строк до 01.07.2013. На підтвердження отримання позики та визначення строку її повернення відповідач видав позивачеві відповідну розписку. В силу положень частини другої статті 1047 ЦК України (далі - Кодекс) розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей є підтвердженням укладення договору позики. Згідно статті 526 Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору позики не виконав, і в установлений ним строк отримані в борг грошові кошти позивачеві не повернув. Наявність заборгованості підтверджується оригіналом розписки відповідача, яку приєднано до матеріалів справи (а.с. 49). Відповідно до частини другої статті 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 02 липня 2013 року по 21 липня 2014 року включно затримка виконання грошового зобов'язання відповідачем склала 386 днів, а тому на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 835696 грн 02 коп. /810000 + (810000 х 3% : 365 х 386)/. З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов договору позики, 01.01.2013 року позивач уклав зі співвідповідачем договір поруки, за яким остання зобов'язалася нести часткову відповідальність в межах суми боргу в розмірі 5000 грн. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність (ч. 1 ст. 553, ч.1 ст. 554 Кодексу). За таких обставин, з визначеної судом до стягнення суми боргу в розмірі 835696 грн 02 коп., зі співвідповідача в солідарному порядку підлягає стягненню з відповідачем 5000 грн. Оскільки стягнута зі співвідповідача сума боргу складає 0.5% від загальної суми боргу, за приписами статті 88 ЦПК України сплачену позивачем суму судових витрат в розмірі 3654 грн слід розподілити між відповідачами таким чином: 18 грн 27 коп. - слід стягнути зі співвідповідача, а решту суми в розмірі 3635 грн 73 коп. /3654 - 18.27/ - стягнути з відповідача.

Outcome: partial