Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

24 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначила, що їй разом з ії дочкою, [PERSON],на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про власності на житло від 04.02.2009р.р.№7-093113659, належить кімната № 256, площею 13,2 кв. м та належна частка місць спільного користування, загалом 21,2 кв. м., на 6-му поверсі в будинку № 1 по вулиці Біблика (Другої Пятирічки) в місті Харкові,який є будинком гостинного типу. Відповідачі також є власниками житлових приміщень в цьому будинку, є сусідами. [PERSON] зазначила, що вона хоч і є співвласником місць спільного користування, приміщеннями згідно з технічним паспортом на житло це приміщення літ.10 та лит.12, зазначені як ванні кімнати, але фактично з 2013 року позбавлена права користування цими приміщеннями, тому що відповідачі користуються цими приміщеннями одноособово, обладнали вхідні двері замками і використовують ці ванні кімнати для особистих потреб,в приміщенні літ.10 встановили пральні машини, а приміщення літ.11 використовується відповідачами як сховище для особистого майна. Протягом 2014-2015 року позивачка неодноразово намагалася вирішити з відповідачами питання про спільне користування цими приміщеннями, але відповідачі провокували конфлікти, зі слів позивачки вели себе агресивно, погрожували, та не визнавали за нею права користування спільними приміщеннями. В звязку з тим,що [PERSON] є сумлінним власником житла, не має ніякої заборгованості за комунальні послуги,приймала участь в ремонті місць спільного користування, за захистом своїх порушених прав зверталася за допомогою до Адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської Ради, в Департамент житлового господарства, в КП «ЖКС». Ніякої допомоги від цих інстанцій вона не отримала, тому звернулася до суду з зазначеним позовом. Наполягає на задоволенні позовних вимог, вказує, що не має ніякої можливості придбати інше житло. Окрім дочки до складу її сімї входить і малолітня онука, які теж потерпають від незаконних дій відповідачів. Позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права власності позивача на спільне користування місцями спільного користування,приміщеннями літ.10 та літ.11 на 6 поверсі в буд.1 по вул. Біблика в м. Харкові, зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу у користуванні цими приміщеннями, не встановлювати на двері до цих приміщень замки, та прибрати з приміщень особисті речі , які належать відповідачам. Позивач [PERSON] та її представник, третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, тому суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів та за клопотанням позивачки постановити заочне рішення. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири , визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та 3-й особі [PERSON] (Черненькій до реєстрації шлюбу) на праві спільної сумісної власності належить квартира №256 житловою площею 13,2 кв. м з належною часткою місць спільного користування в будинку № 1 готельного типу по вул. Біблика в місті Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.02.2009 року, р.№7-093113659, загальною площею 21,1 кв. м. Місцями спільного користування згідно з наданим технічним паспортом на квартиру є кухні літ.6,9, площею 59,4 кв. м, вбиральні лит.4,5, площею 28,6 кв. м., ванні кімнати літ.10,11,12 загальною площею 54,0 кв. м., коридор площею 164,1 кв. м. З 2013 року позивач [PERSON] позбавлена права користування приміщеннями літ.10,11, зазначенні як ванні кімнаті, тому що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] перешкоджають позивачу та членам її сімї, користуватися цими приміщеннями, використовують їх для особистих потреб, в приміщенні літ.10 встановили коштовні пральні машини, приміщення літ.11 використовується ними як сховок свого приватного майна, на двері в ці приміщення відповідачі вставили замки, щоб до цих приміщень не мали доступ інші жильці. Таким чином склався такий порядок користування спільними приміщенням,що ними користуються виключно відповідачі та члени їх сімей. Права [PERSON] на право користування цими приміщеннями є порушеними. Зазначені обставини підтверджуються доказами поясненнями свідків, письмовими доказами. Так, свідок [PERSON],3-я особа [PERSON], надали в суді пояснення, що позивач [PERSON] неодноразово намагалася вирішити питання про спільне користування місцями спільного користування в будинку за місцем свого мешкання, зверталася за захистом своїх порушених прав до різних інстанцій, але все марно, відповідачі одноособово, своїми сімями, користуються приміщеннями літ.10,11 ,ці приміщення закриті на замки, бо там знаходяться пральні машинки та інше майно відповідачів. Позивачка, члени її сімї, та свідки не мають можливості користуватися ванними кімнатами, в звязку з чим кожен день потерпають від цього, бо не мають можливості митися, прати, сушити білизну и так далі. Відносини з відповідачами дуже напружені, бо вони не визнають права інших жильців, вчинюють сварки, неодноразово були погрози з приводу користування ванними кімнатами іншими мешканцями. Самостійно конфлікт не вирішиться. Відповідно до листів на адресу позивачки з Департаменту житлового господарства, від голови Адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міськради ,комунальних підприємств «Харківводоканал», «Харківські теплові мережі», «Жилкомсервіс» вбачається що [PERSON] неодноразово зверталася до цих інстанцій у звязку з порушенням її права з боку відповідачів на спільне користування приміщеннями спільного користування ванними кімнатами літ.10,11 на 6-му поверсі в буд.1 готельного типу по вул. Біблика в м. Харкові. (а.с.12-18,19-21, 22 ). Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження факти порушення права позивачки [PERSON] на користування приміщеннями літ.10,11 з боку відповідачів, що є підставою для поновлення цих прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved