overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

25.05.2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що 09 жовтня 2007 року між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб, але фактично шлюбні стосунки були припинені з серпня 2003 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Спорів про місце проживання дитини немає, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з позивачкою. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з сином та приймати участі у його вихованні. На сьогоднішній день дитині вже чотирнадцять років, він не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. З 2007 року позивачка вийшла заміж за [PERSON]. Разом з сином та чоловіком вони проживают у приватному будинку. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою, дитиною та вітчимом склались доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дитини, позивачка ніколи не створювала перешкоди у спілкуванні дитини з ним та приймання участі батька в вихованні сина. Але відповідач своєю поведінкою не бажав виконувати відносно сина батьківські обов'язки, покладені на нього законом. На засіданні органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 27.04.2015 року було встановлено, що відповідач долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у вихованні не приймає, з сином не спілкується. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

25.05.2015р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача який обґрунтовує тим, що 03.07.2014р. в м.Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Винним в скоєнні ДТП визнано [PERSON] відповідно до постанови Ордженікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2014р. Згідно із постанов про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, останній самовільно залишив місце ДТП. Відповідно до п.п. в) п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На момент ДТП діяв договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», що підтверджується страховим полісом №АС/2635926. 13.01.2015р. до позивача звернувся [PERSON], який є уповноваженим власником пошкодженого автомобіля відповідно до довіреності від 25.07.2014р., із заявою про страхове відшкодування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

25.05.2016 [PERSON] подала до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона є рідною сестрою, померлого 04 січня 2016 року, [PERSON], посилаючись на те, що нею втрачено свідоцтво про її народження, а за даними, наданими на її запит органами реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про її народження не виявлено, що унеможливлює прийняття нею спадщини після померлого брата, по причині відсутності документів, що посвідчують факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, вказаних в заяві. Заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області, Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сільським головою с.Ковчин, знає всіх мешканців села, в тому числі і заявника [PERSON], знала [PERSON], померлого, у січні 2016 року, тому може стверджувати, що [PERSON] та [PERSON] рідні брат і сестра. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], яка змінила дошлюбне прізвище «Лукянець» на «Доленко», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №242696, виданим виконавчим комітетом Жданівської міської ради Донецької області 03 травня 1962 року є рідною сестрою померлого 04 січня 2016 року [PERSON](свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ №270942, видане Ковчинською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 05 січня 2016). Той факт, що [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] підтверджується поясненнями заявника [PERSON], поясненнями свідка [PERSON], довідкою Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області №211 від 22.03.2016, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] підтверджують той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернулась до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим, оскільки відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00016653642 від 17.05.2016 відділу державної реєстрації актів громадянського стану Куликівського РУЮ Чернігівської області актовий запис про народження [PERSON], [INFO] не виявлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

25.05.2016 позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що 3 червня 2010 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду відповідачку позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на утримання дитини. На даний момент відповідач коштів на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що вбачається з поштового повідомлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 131526 від 20.11.2009 року матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до копії рівшення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.06.2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання [PERSON]. Із копії розпорядження голови Новотроїцької РДА Херсонської області від 10.02.2016 року вбачається, що опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] призначено [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі змістом ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Як слідує з матеріалів справи, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

25.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні; відповідач позов визнав. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилася. Позивач також повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15.07.2006 і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З червня 2015 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони відмовилися від примирення, при цьому не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

25.05.2016 р. [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2015 р. померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS], яку мати заповіла йому. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, тому вимушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці, посилаючись на те, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, а саме: знаходився у відрядженні з 24.10.2015 р. по 15.05.2016 р. Відповідач [PERSON] не виявив бажання отримувати спадщину. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності (а.с.31). Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглядати справу у його відсутності (а.с. 32). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез`явившихся учасників судового розгляду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.12.2015 р. померла мати [PERSON] - [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS], яку [PERSON] заповіла [PERSON] Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що підтверджуються доказами на а.с. 4, 5-7, 8-11, 12-13, 16-18. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав задовольнити позов про продовження строку для прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 32). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

25.05.2016 р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до ВАТ «Содовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

25.05.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернувся Словянський психоневрологічний інтернат з заявою про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

25.05.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся Словянський психоневрологічний інтернат з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Горлівки Донецької області, з 04.08.2014 року знаходиться на повному державному утриманні в Словянському психоневрологічному інтернаті. [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом. Хвора не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги. Рішення суду необхідно для захисту її інтересів та прав, та перебування у Словянському психоневрологічному інтернаті. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженка м. Горлівки Донецької області, недієздатною. Представник заявника Словянського психоневрологічного інтернату в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування виконкому Словянської міськради Донецької області в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала заявлені вимоги. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], уродженка м. Горлівки Донецької області, з 04.08.2014 року знаходиться на повному державному утриманні в Словянському психоневрологічному інтернаті. Згідно висновку судово-психіатричного експерту № 70 від 09.08.2016 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, непереривний ти протікання виражений змішаний тип дефекту, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 22-25). Відповідно до ст. 39 ЦК України, якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона може бути визнана судом недієздатною. Згідно вимог ст. 40 ч. 1 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним визнати [PERSON], [INFO], уродженка м. Горлівки Донецької області, недієздатною. Згідно зі ст. 10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна доказати ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

25.05.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Плахотнюк» (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа Балтський районний сектор Головного Управління Державної міграційної служби в Одеській області, про визнання втратившим право на житло. Ухвалою суду від 20.07.2016 року замінено у справі третю особу Балтський районний сектор Головного Управління Державної міграційної служби в Одеській області на Балтську міську раду Одеської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється власником будинку, який розташований за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Донецька, 6. В цьому будинку зареєстровано відповідача [PERSON], який більше 20 років в даному будинку не проживає. Добровільно знятись з реєстраційного обліку він не бажає, внаслідок чого створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком. Посилаючись на викладене, він просив суд визнати відповідача такими, що втратив право на користування належним йому будинком. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу (а.с. 5,6) позивач являється власником будинку, який розташований за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Донецька, 6. Як вбачається з довідки (а.с. 10), [PERSON] більше 20 років в даному будинку не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад шість місяців, проводиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не є співвласником частини будинку, понад шість місяців без поважних причин не проживає у даному будинку, тому слід відповідача визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку останнього, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця на утримання дітей. Посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.03.2012 року його було позбавлено батьківських прав. Позивач зазначив, що розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації від 27.04.2016 року № 114-р його призначено піклувальником неповнолітнім [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Утримання дітей є законним обов'язком відповідача, позивач просив стягувати з відповідача аліменти на свою користь для утримання дітей. В судове засідання сторони не з'явилися. При цьому позивач подав до суду письмову заяву про підтримання позову і клопотала про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився надавши до суду письмову заяву про визнання позову і також клопотав про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.03.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його дітей. Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації від 27.04.2016 року № 114-р позивача [PERSON] призначено піклувальником неповнолітнім [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні, що не оспорюється відповідачем. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дітей, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. При цьомусудом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дітей. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved