Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

25.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому є зареєстрованим також його син [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року відповідач не проживає у вказаному будинку, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не бере. Але, для вчинення позивачем певних правочинів щодо житлового будинку, для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих в ньому осіб. В зв`язку із викладеним позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . До початку проведення судового засідання позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та розгляд справи без його присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 1992 року, посвідченого заступником голови Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в цілому за ним Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності та записаного в реєстрову книгу №54 за реєстром №195 (а.с. 12). У вказаному будинку є зареєстрованим з 23 лютого 2015 року син позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який з квітня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , не проживає, що встановлено із наданих суду довідок Старостинського округу виконавчого комітету Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 05.03.3030 року та 08.09.2020 року (а.с. 10, 13). Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Окрім того, положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (Постанова Верховного Суду від 17.10.2018 року №521/17805/16-ц). У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11. 12. 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Виходячи з того, що закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного вище жилого будинку, реєстрація в ньому відповідача, як колишнього члена сім`ї власника, створює позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні ним, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved