Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

26.03.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, а саме до 28.01.2023 року, мотивуючи тим, що відповідач є батьком її дочки, яка на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 17.04.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ТП № 099443. На даний час [PERSON] навчається в Рівненському державному гуманітарному університеті на першому курсі денної форми навчання. Термін навчання становить з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, про що свідчать довідка № 154 від 05.02.2018 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Довідка про доходи №89-06-55 від 05.02.2018 року свідчить, що [PERSON] стипендію не отримує. Проживання в гуртожитку є платним та складає 2160 грн. (а.с. 11). Також, загальновідомими є ті обставини, що людина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд. За таких обставин, суд вважає, що внаслідок навчання на стаціонарі повнолітня дочка сторін не має можливості працювати та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; не досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у звязку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Доводи позивача відповідачем не спростовані, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивачки стягувати аліменти не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму, то вона задоволенню не підлягає, оскільки прожитковий мінімум визначається для неповнолітніх дітей. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial