overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

26.06.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконними дій банку. Позов обґрунтовуючи тим, що 11.08.2000 року він уклав кредитний договір № 77 з Комерційним банком «Приватбанк» в особі директора філії КБ «Приватбанк» Полтавське регіональне відділення Удовиченко О.В. (юридична адреса: м. Полтава, вул. Шведська,2) на суму 90 000 грн. Вищевказаний договір був укладений під заставу адміністративного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Станом на 13.08.2001 року заборгованість по кредитному договору №77 від 11.08.2000 року повністю погашена. В 2001 році приватним нотаріусом Медведєвою В.І. знято обтяження по договору застави нерухомого майна від 11.08.2000 року. В той же час, працівники КБ «Приватбанк» необгрунтовано та безпідставно, в телефонному режимі, вимагають погасити заборгованість по вищезазначеному кредитному договору. Крім цього, 07.09.2017 році з його картки № [NUMBER] , КБ «Приватбанк» було знято кошти в розмірі 600 грн. в рахунок погашення простроченої заборгованості. Дії банка щодо списання коштів з його рахунку № [NUMBER] є незаконними, так як згоди на їх списання він не надавав, а банк не має права розпоряджатися коштами, які знаходяться на рахунках клієнтів. Вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає у порушенні його прав. Просив визнати неправомірними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору № 77 з Комерційним банком «Приватбанк» в особі директора філії КБ «Приватбанк» Полтавське регіональне відділення Удовиченко О .В. та списання коштів з його картки № [NUMBER] на суму 600 грн. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 1 921 грн. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою Київського районного суду від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Баликова Н.І. в судове засідання не з`явилась, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

26.06.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22.06.2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1597, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 07.12.2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2017 року, про що є актовий запис № 1597 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 07.12.2018 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

26.06.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2004 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів При розгляді справи, судом встановлено, що 14 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради м.Ірпінь Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що знаходиться з нею в шлюбі, який був зареєстрований 11 червня 2016 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 32. Дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з травня 2019 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 11 червня 2016 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 32. В судове засідання представник позивача адвокат Охлопков О.І. не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 11 червня 2016 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .\~ Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 30.07.2009 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки з останньою припинені з 2011 року, кожен з них має власну сім`ю. 12.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 05.08.2019 року сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач вказала, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають інші сім`ї. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 384, 20 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову у розмірі 384, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.06.1986 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.06.1986 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку терміном три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] він пропустив, оскільки вважав що фактично прийняв спадщину, оскільки на руках мав оригінал заповіту, свідоцтво про право власності на нерухоме майно з витягом про реєстрацію права власності. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 05.01.2007, у якому заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.6). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи, що у позивача на утриманні перебуває мати [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] і потребує постійного догляду, підтримки, медичної допомоги так як вона часто хворіє, віддаленість спадкового майна тому в сукупності стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадщина ніким не прийнята, у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. В обгрунтування позову послалася на те, що від подружнього життя з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який навчається у Тернопільському національному економічному університеті на денній формі навчання, потребує матеріальної підтримки, якої відповідач у добровільному порядку не надає. 12.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що добровільно надає кошти синові, оплачує його проживання у гуртожитку. Крім того, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до довідки Тернопільського національного економічного університету від 26.02.2019 року №429, [PERSON] навчається у Тернопільському національному економічному університетіз 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Згідно копії довідки Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської від 11.09.2018 року №26790/28-03, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта Серії [NUMBER] Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки місце проживання позивача не співпадає з місцем проживання повнолітнього сина сторін, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач не має права на звернення до суду з цим позовом, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

26.06.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.09.1995 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30.09.1995 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved