Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

25.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.08.2008 року ПАТ Сведбанк відповідно до договору № 0404/0808/55-013 надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за час користування кредитом на строк з 29.08.2008 року до 29.08.2018 року включно. Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 25.05.2012 року між ПАТ Сведбан та ПАТ Дельта Банк було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ Сведбанк передає ПАТ Дельта Банк права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого ПАТ Дельта Банк замінює ПАТ Сведбанк як кредитора у зобовязаннях. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.526,530,536,1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконує. Станом на 31.07.2015 року заборгованість складає 130926,94 грн., з яких: 120842,24 грн. - сума заборгованості за кредитом, 10084,70 грн. сума заборгованості за відсотками. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки, згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Повідомлення про відступлення прав вимоги від ПАТ «Сведбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» на адресу відповідачки не надходило. Докази направлення зазначеного повідомлення в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості. Наданий позивачем розрахунок робить підсумок суми заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками. Крім того на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ „Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно. Довіреність на представника позивача [PERSON] видана 04.08.2015 року та діє до 31.08.2015 року, що свідчіть про відсутність повноважень у представника позивача з 31.08.2015 року. До теперішнього часу, представник позивача не зявлявся на судові засідання та не надав заяви про розгляд справи без його участі, що відповідно до п.3, ч.1 ст.207 ЦПК України, є підставою для залишення заяви без розгляду. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 0404/0808/55-013 від 29.08.2008 року, ПАТ Сведбанк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10 000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за час користування кредитом на строк з 29.08.2008 року до 29.08.2018 року включно. 03.09.2009 року та 02.10.2009 року між сторонами були укладені додаткова угода №1 та договір про внесення змін та доповнень до зазначеного кредитного договору (а.с.6-16) Відповідно до копії заяви про видачу готівки №3055845/0958 від 29.08.2008 року Банк свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором.(а.с.19) Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року ПАТ Дельта Банк набув права вимоги по кредитному договору № 0404/0808/55-013 від 29.08.2008 року.(а.с.21-29) Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує і станом на 31.07.2015 року має заборгованість у розмірі 130926,94 грн., з яких: 120842,24 грн. - сума заборгованості за кредитом, 10084,70 грн. сума заборгованості за відсотками., що підтверджується розрахунком.(а.с.20) Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов;язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору № 0404/0808/55-013 від 29.08.2008 року та договору про внесення змін та доповнень №1, укладених між позивачем та відповідачем, Починаючи з 10.04.2010 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 151,07 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. До настання терміну вказаного в абзаці першому цього підпункту п.3.1 Позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця укладання даного Договору. Відповідно до п. 9.1 невиконання Позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим Договором та/або умов іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п.3.1, 3.3 цього Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобовязаний виконати зобовязання в порядку, передбаченому п.9.2, 9.3 цього Договору. Відповідно до п.9.2 про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п.5.5. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням звязку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним повідомленням про вручення. Отже, сторони договору встановили порядок, за умови дотримання якого у позичальника виникає обовязок дострокового повернення боргу. З матеріалів справи не вбачається, що банк надсилав на адресу відповідача письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та інших платежів у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем порушено умови договору щодо застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту. Відсутність в матеріалах справи вимоги банку про дострокове повернення кредиту свідчить про те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту не настала, тобто у позичальника не виникло зобовязання дострокового виконання договору кредиту, який було укладено до 29 серпня 2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed