Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

26.12.2017 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення коштів 31.01.2018 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. 05.02.2018 року Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 20.04.2018 року. 12.03.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5277 грн., та 15000 грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: Ним були понесені витрати в зв'язку виконанням передоговірних зобов'язань від продажу будинку відповідачу, а саме в ТОВ «Землевпорядне підприємство» була виготовлена оцінка майна на суму 1515 грн., що підтверджується квитанціями. У державного реєстратора Верхньодніпровської районної державної адміністрації були замовлені витяги на загальну суму 152.84 грн.. за наданими приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], квитанціями було сплачено 3610 грн. А всього ним понесені витрати на підготовку документів для продажу будинку на суму 5277 грн., Дані платежі ним були здійснені за погодженням з [PERSON], який виявив бажання придбати належний йому на праві приватної власності житловий будинок та земельні ділянки за адресою: Дніпропетровська область м. Верхньодніпровськ вул.. Яблунева, 86. Будинок та оригінали документів були оглянуті [PERSON], після чого останній завірив його, що має серйозний намір купити зазначений будинок. Вони домовились про суттєві умови договору купівлі-продажу будинку, укладення якого запланували здійснити 01.11.2016 року. Але для укладення договору потрібно було зібрати документи, виконання яких за домовленістю з [PERSON], було покладено на нього. Протягом місяця він ходив по різним інстанціям, писав заяви, оплачував рахунки. Зібравши пакет необхідних документів, вони з відповідачем домовились, що 24.10.2016 року прибудуть до приватного нотаріуса Верхньодніпровського нотаріального округу для укладення договору купівлі - продажу будинку, але в останню мить [PERSON], відмовився від укладання угоди та повернення йому коштів, які він витратив на оплату необхідних переддоговірних документів, що й стало підставою звернення до суду. Справа слухалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем [PERSON]А,. надано відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне 06.10.2016 року він зателефонував власнику будинку [PERSON] та домовився про зустріч з метою обговорення умов купівлі-продажу даного домоволодіння. В цей же день вони зустрілись з відповідачем та його матір'ю , яка також брала безпосередню участь в купівлі-продажу домоволодіння. Оглянули будинок, який розташований за адресою: вул.. Яблунева, 86 в м. Верхньодніпровську та домовились про всі суттєві умови купівлі-продажу. зокрема, що вартість вказаного домоволодіння складатиме 4800 дол. США та нотаріально посвідчений правочин повинен бути до 01.11.2016 року. З метою підготовки документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку та сплати утворившихся боргів по оплаті комунальних послуг, ним в якості авансу було передано відповідачу 500 дол. США, що до офіційного курсу станом на 10.01.2017 року складає 13510 грн. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою. 24.10.2016 року він в присутності свого батька та матері відповідача прибули до нотаріальної контори для підписання договору купівлі-продажу будинку. Проте ознайомившись з проектом даного договору у письмовій формі він довідався, що насправді відповідач намагався продати йому лише ? частину вказаного домоволодіння, що грубо порушувало їх попередні домовленості про продаж даного домоволодіння, за якими будинок мав бути переданий йому в цілому. За таких обставин він відмовився від укладання договору та вимагав у відповідача повернути йому сплачений аванс в сумі 500 дол. США. Відповідач відмовився повернути йому кошти та запропонував зачекати доки він продасть будинок і у нього з'являться гроші для розрахунку з ним. 26.12.2017 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення по цивільній справі за 3\~173/22/17 за його позивом до [PERSON]В,. згідно якого з [PERSON], на його користь стягнено аванс в сумі 13510 грн., що еквівалентно 500 дол. США. Вказане рішення набрало законної сили, але відповідачем не виконане. Позивач [PERSON]В,. в поданому позові вказує, що ним на підготовку документів для продажу будинку було витрачено 5277 грн., та що платежі за підготовку документів для продажу будинку були погоджені з ним, але це твердження є хибним, оскільки таких домовленостей між ними не було досягнено, а витрачені кошти на оформлення документів покладаються саме на позивача. Крім того вказані витрати позивач здійснив за рахунок наданого ним авансу, що підтверджується рішенням суду. Крім того позивач надає в якості доказів понесених рим витрат чеки за період з 22.10.2016 року по 24.10.2016 року на суму 887.38 грн., де платником зазначених за надані послуги є [PERSON]А,. а не [PERSON]. З наданих позивачем квитанцій та чеків не вбачається, що понесені позивачем затрати були зроблені саме на оформлення документів на придбання будинку по вул. Яблуневій в м. Верхньодніпровську. Більш того відсутні і самі документи для оформлення будинку, які б свідчили про належне виконання позивачем своїх зобов'язань. На підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди не надано жодних доказів, які б підтверджували спричинення йому зазначеної шкоди, а також наявність його вини у спричинені й позивачеві моральній шкоді, тому в задоволенні даної вимоги також просив відмовити Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виникли відносини, пов'язані з купівлею продажем будинку, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул.. Яблунева, 86., а саме позивач мав намір продати даний будинок, а відповідач його купити. Сторони домовились про істотні умови купівлі-продажу будинку та відповідачем [PERSON]А,. був наданий позивачу [PERSON], аванс на придбання зазначеного вище будинку. В подальшому відповідач [PERSON] відмовився від купівлі належного позивачу будинку, виходячи з того, що при укладені правочину з'ясувалось, що позивач [PERSON], був власником лише ? частини будинку,а не всього будинку та не повідомив відповідача [PERSON], про дану обставину. Дані обставини підтверджуються рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 року, ухваленого по цивільній справі за 3\~173/22/2017 за позовом [PERSON], до [PERSON]В,. про стягнення сплаченого авансу, дане рішення набрало чинності, тому факти встановлені даним рішенням доказуванню не підлягають. Згідно заявленого позиву позивач [PERSON], просить стягнути з відповідача [PERSON]А,. понесені ним витрати, які ним здійснення для оформлення відчуження вищезазначеного будинку, а саме: ТОВ «Землевпорядне підприємство» була виготовлена оцінка майна на суму 1515 грн.. що підтверджується квитанціями. У державного реєстратора Верхньодніпровської районної державної адміністрації були замовлені витяги на загальну суму 152.84 грн.. за наданими приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу [PERSON], квитанціями було сплачено 3610 грн. А всього ним понесені витрати на підготовку документів для продажу на суму 5277 грн. Прохаючи стягнути дані грошові кошти позивач посилається на те, що саме з вини відповідача не було укладено правочин купівлі-продажу будинку, так як відповідач в останній момент відмовився від придбання належного позивачу на праві власності будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином для вирішення питання про відшкодування спричиненої майнової шкоди необхідно встановити наявність чотирьох складових: це наявність самої шкоди (тобто понесених затрат, пошкодження, знищення майна, тощо), наявність протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та спричиненою шкодою та наявність вини особи, яка завдала шкоду. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України - \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України \~засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відпровідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження понесених затрат позивачем надані копії квитанції нотаріуса та землевпорядної організації на загальну суму 5277 грн. Проте за наданими квитанціями нотаріуса та чеками на загальну суму 887.38 коп. (а.с. 17 22) платником зазначений відповідач [PERSON], таким чином дані кошти не відносяться до затрат позивача, так як оплата здійснена відповідачем. Тому судом встановлено, що позивачем в зв'язку з підготовкою документів для вчення правочину з купівлі-продажу понесені витрати в сумі 4389 грн. 60 коп. Доводи відповідача про те, що позивачем не надані докази того, що грошові суми, сплачені за даними квитанція та чеками понесені саме з підготовкою документів для відчуження будинку, суд вважає безпідставними. Так як виходячи з призначення платежу дані затрати відносяться до підготовки документів для відчуження будинку, як-то плата землевпорядній організації, так і до платежів, які здійснюються в зв'язку з нотаріальним посвідченням правочину. Таким чином наявність затрат, тобто шкоди у позивача є доведеним. Проте, для прийняття рішення про відшкодування спричиненої шкоди наявність самої шкоди є недостатнім, так як повинно бути встановлено і наявність протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та спричиненою шкодою та наявність вини особи, яка завдала шкоду. Прохаючи відшкодувати спричинену шкоду майнову шкоду позивач посилається на те, що відповідач в останній час відмовився від укладення правочину. Тому діяв винно та протиправно. Але судом встановлено, що відповідач [PERSON], відмовився від вчинення правочину з тих підстав, що позивач [PERSON], не повідомив йому повну інформацію, що стосується суттєвих умов укладеного договору. А саме, не повідомив що він є власником не всього будинку, а лише ? частини даного будинку. Тобто діяв порушення вимог ст. 659 ЦК України Так як відповідно до ст. 659 ЦК України продавець зобов'язаний попередить покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Дані обставини підтверджуються рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 року, ухваленого по цивільній справі за №\~173/22/2017 за позовом [PERSON], до [PERSON], про стягнення сплаченого авансу. Дане рішення набрало чинності, тому факти, встановлені даним рішенням іу відповідності до вимог: ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON], відмовився від укладання договору-купівлі продажу в результаті протиправної поведінки позивача [PERSON], який не повідомив відповідачу повну інформацію про всі істотні умови правочину, який мали намір, укласти сторони. Тому ознак протиправної поведінки відповідача [PERSON], його вини, та причинного зв'язку з затратами позивача, які позивач поніс для підготовки документів для оформлення правочину, судом не встановлено. За даних обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, а саме затрат, понесених на оформлення документації для вчинення правочину купівлі-продажу будинку. Так як не вчинення даного правочину відбулось не з вини відповідача. Крім того маючи намір укласти правочин з відчуження майна, власник майна повинен мати належно оформленні документи, необхідні для такого відчуження. Тобто, тобто затрати на оформлення документації на відчуження майна, за загальним правилом покладаються на власника майна. Позивачем [PERSON], в свою чергу, не надано доказів того, що між ним та відповідачем була домовленість про покладення даних затрат на відповідача, тобто покупця за правочином. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди. Суд, відповідно до вищевстановлених обставин, не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Крім того позивачем не надано будь-яких доказів спричинення йому моральної шкоди. Надана ним медична виписка про перебуванні на амбулаторному лікуванні датована 2007 роком, тобто задовго до наявності спірних правовідносин. Крім того . як вже зазначалось вище вини відповідача у спричинені позивачу шкоди, в тому числі і моральної не встановлено. Так як судом приймається рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем [PERSON], судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., у відповідності до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача та за рахунок відповідача не відшкодовуються

Outcome: dismissed