overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

26 квітня 2018р. [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб існує формально, його збереження суперечить її інтересам. Зазначила, що 17.09.2016р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя. Позивач до судового засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Зазначила, що сумісне господарство не ведеться з 26.04.2017р., майновий спір відсутній. Просила справу розглянути за своєї відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Зазначив, що сумісне господарство не ведеться з 26.04.2017р., майновий спір відсутній. Просив справу розглянути за своєї відсутності. Зважаючи на визнання відповідачем позову згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2016р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у Київському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 588 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7) Сторони не підтримують шлюбних відносин, з 26.04.2017р. не ведуть сумісне господарство, майновий спір відсутній. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім'я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.3), що в порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 21 квітня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 19). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ЕД № 147477 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-ЕД № 294738 (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах Національної академії внутрішніх справ із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач з 09 серпня 2012 року по 22 квітня 2015 року проходив навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, а в подальшому переведений до Прикарпатського факультету Національної академії внутрішніх справ, про що був укладений відповідний договір. 22 квітня 2015 року відповідача виключено зі списків особового складу зазначеного вище навчального закладу за власним бажанням. Посилаючись на те, що до теперішнього часу [PERSON] не відшкодовано витрати навчального закладу, повязаних з його утриманням, просив стягнути з останнього 37 305 грн 59 коп. в рахунок цих витрат. Представник позивача у підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 29 липня 2014 року наказом № 118 о/с відповідача [PERSON] було зараховано до Прикарпатського факультету Національної академії\~внутрішніх справ\~по переводу\~відповідно до\~наказу Львівського\~державного університету\~внутрішніх справ (а. с. 5). Як вбачається з наказу ректора Національної академії внутрішніх справ № 52 о/с від 22 квітня 2015 року (а. с. 7), відповідача [PERSON] було відраховано від подальшого навчання у звязку із власним бажанням. Відповідно ст. 18 Закону України «Про міліцію» (що діяв на час вступу та відрахування відповідача до навчального закладу) курсанти вищих навчальних закладів МВС України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На виконання вказаних вимог Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 було затверджено «Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе. Позивач зазначає, що майнового спору між сторонами немає, діти будуть проживати після розірвання шлюбу з нею. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 704,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї вказувала постійні сварки та втрату почуття взаємоповаги та розуміння. Шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, до суду подала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», також просила стягнути з відповідача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір (а.с.3, 18). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, на розірвання шлюбу погодився (а.с.19). Згідно із частиною 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 351 (а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сім'я фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, в зв'язку з повним задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягти 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що рішенням Полонського районного суду від 26.09.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час збільшились витрати на утримання дитини, яка відвідує навчальний заклад, позивачка несе додаткові витрати на її утримання, на даний час у неї погіршився матеріальний стан, не працює, підсобного господарства не має, тому просила стягувати з відповідача аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 08 травня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котра проживає разом з матір`ю. Рішенням Полонського районного суду від 29 вересня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ст.192 СК - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1100 грн. щомісячно. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 02 жовтня 2005 року в Черченській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Шлюбні відносини припинились і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач у судове засідання не з'явився, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 03.07.1986р. Погребищенською міською Радою народних депутатів їй було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], котре вона отримала на підставі договору купівлі-продажу незакінченого будівництва від 15.12.1979 року. Проте, під час внесення запису у свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння була допущена помилка, а саме: запис її дошлюбного прізвища був внесений як, «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис «[PERSON]», і тому через не правильний запис в вищезазначеному документі не може реалізувати свої майнові права. Тому вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй вищезазначеного свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, оскільки іншого способу оформити спадщину немає. Заявник, [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте державний нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області - Швець О.В. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу в його відсутності, при розгляді справи покладався на розсуд суду. (а.с. 22) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 03.07.1986р. Погребищенською міською Радою народних депутатів на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS], що підтверджується ксерокопією паспорта [PERSON], ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], ксерокопією свідоцтва про одруження між [PERSON] і [PERSON], ксерокопією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 03.07.1986р. Погребищенською міською Радою народних депутатів (а.с. 5, 7-9), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON]М, яким просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2016 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина, за домовленістю сторін, залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved