Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

26.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до СГВК ім. В. Стефаника і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6 742,38 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що він працює в сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. В. Стефаника, і станом на 01.01.2015 року підприємство заборгувало йому заробітну плату. Оскільки коштів не вистачає, інших джерел доходів в нього немає, невиплата зарплати ставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, він був змушений звернутися з даним позовом до суду, оскільки керівництво кооперативу відмовляється у виплаті заборгованості по зарплаті. Так, за зверненням працівників кооперативу в Територіальну державну інспекцію з питань праці було проведено перевірку, якою встановлено ряд порушень, в тому числі несвоєчасна виплата зарплати, не проведення повного розрахунку із звільненими працівниками, однак дані порушення так і не були усунуті. А відтак його право на своєчасне одержання винагороди за працю було порушено, тому просить даний позов задоволити і стягнути з відповідача не виплачену заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 742,38 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, заперечивши що [PERSON] був прийнятий на роботу в СГВК ім. В. Стефаника на посаду голови сільськогосподарського кооперативу, і є матеріально-відповідальною особою, як керівник господарства. На даний час позивач і надалі працює в кооперативі, однак протягом 2014-2015 років на підприємстві була проведена інвентаризація цінностей, і у матеріально-відповідальної особи - [PERSON] було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей, які були йому ввірені на суму 6 857,73 грн. Про цю нестачу позивачу відомо, однак він жодного кроку не зробив щодо повернення ним завданої шкоди. Згідно ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Оскільки шкода кооперативу нанесена з вини позивача є значною, тому керівництво СГВК ім. Василя Стефаника повважало невиплату зарплати працівникові зарахувати у відшкодування заподіяної шкоди, а тому просила в позові відмовити. Заслухавши у судовому засіданні доводи позивача, заперечення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає повністю до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно копії трудової книжки [PERSON] обраний головою СГВК ім.. В.Стефаника. Довідкою № 55 від 09.02.2015 року виданої головним бухгалтером СГВК ім. Василя Стефаника (а.с.4), вбачається що заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 01.01.2015 року становить 6 742,38 грн. Строки виплати заробітної плати визначені ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Так, Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Безпідставними є заперечення представника відповідача, оскільки не виплатою заробітної плати порушено права позивачки, передбачені ст. 115 КЗпП України. Заборговану заробітну плату йому не виплачено по теперішній час, тому суд вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача на йогокористь. Питання судових витрат, суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Також, суд

Outcome: approved