Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

24 грудня 2020 року до суду звернулась [PERSON] із зазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вони з чоловіком до його смерті проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, хоча і були зареєстровані за різним адресами. Шлюб із чоловіком був укладений у 1976 році. У свідоцтві про укладення шлюбу, в графі «прізвище після укладення шлюбу» і в неї, і в чоловіка вказане прізвище [PERSON] . Від шлюбу народилося троє дітей, які також мають прізвище [PERSON] . Паспорт громадянина України вона також отримала на прізвище [PERSON] , а чоловікові видали паспорт на прізвище [PERSON] . Після цього в документах чоловіка виникли розбіжності. За життя чоловік отримував пенсію у розмірі 6715,39 грн, а вона - у розмірі 1705,32 грн. Її пенсії не вистачало навіть для оплати комунальних послуг. За пенсію чоловіка купували продукти харчування, одяг, ліки. Оскільки розмір пенсії чоловіка був значно більший за розмір її пенсії, то саме пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до її існування, а вона перебувала на утриманні свого чоловіка. Після смерті чоловіка вона потрапила у скрутне матеріальне становище, яке можна було б покращити, перейшовши на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило їй у призначенні такої пенсії через розбіжності у прізвищах. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла. Просить встановити факт, що вона, [PERSON] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , а також факт перебування її, [PERSON] , на утриманні свого чоловіка [PERSON] на день його смерті. Провадження у справі відкрито 29 вересня 2020 року та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження на 26 жовтня 2020 року. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та пояснила, що вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1976 року, жили спільно до смерті чоловіка, мають трьох дітей. За життя чоловіка вона перебувала на його утриманні, оскільки значно більша пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до її існування. Проте, звернувшись до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, вона отримала відмову через розбіжність її прізвища з прізвищем чоловіка. Представник заявника вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, свого представника в судове засідання не направили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 37). Надіслали письмові пояснення на заяву, у яких просять розглянути справу без участі представника управління та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 38-39). Виходячи зі змісту ст. 223, 294 ЦПК України, неявка належно повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 1976 року заявниця [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Калиновиця Варвинського району Чернігівської області, після чого обом з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 16). Проте всі інші документи, що посвідчують особу чоловіка заявниці, зокрема свідоцтво про народження, паспорт, а також картка фізичної особи - платника податків та свідоцтво про смерть, видані на ім`я [PERSON] (а.с. 12, 13, 14, 15). При цьому у паспорті [PERSON] , [INFO] , є відмітка про укладення шлюбу з [PERSON] , 1954 року народження, дата укладення шлюбу - 28 серпня 1976 року. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] заявниця отримала, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 17, 18, 19). Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що заявниця [PERSON] дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] більше тридцяти років, аж до смерті чоловіка. Подружжя все життя проживало разом, вели спільне господарство, за час шлюбу у них народилося троє дітей. Після виходу подружжя на пенсію [PERSON] одержувала від свого чоловіка [PERSON] допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки її пенсія була значно менша, близько 1700 грн. Згідно з висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 24 червня 2020 року внести зміни до актового запису про смерть, а саме змінити прізвище померлого з [PERSON] на [PERSON] неможливо у зв`язку з відсутністю достатніх підстав, оскільки в актовому записі про шлюб батьків померлого та в актовому записі про народження померлого (російською мовою) вказано прізвище [PERSON] (а.с. 20-21). 23 вересня 2020 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 28-29), проте отримала відмову через неспівпадання її прізвища з прізвищем померлого чоловіка, через що управління вважає недоведеним факт перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, факту перебування фізичної особи на утриманні, факту реєстрації шлюбу, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, зокрема дружині померлого, яка досягла пенсійного віку, якщо вона була на повному утриманні померлого годувальника або одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе встановити факт перебування заявниці [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , з 28 серпня 1976 року та до дня його смерті, а саме до [INFO] , у зареєстрованому шлюбі, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення майнових прав фізичної особи. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявниця була дружиною померлого [PERSON] , проживала разом з ним та одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Оскільки заявниця, проживаючи з [PERSON] , одержувала власну пенсію, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити частково та встановити факт, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні та одержувала від померлого чоловіка [PERSON] за його життя та на день його смерті допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі, що розглядається за правилами окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: partial