Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

26.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. В обґрунтування якого вказала, що з 1994 року по 2000 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON]., [INFO]. З відповідачем сімейне життя не склалося, тому в 2000 році шлюб було розірвано. На теперішній час, син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Син навчається в ДНЗ «Чубарівський професійний аграрний ліцей» на денній формі навчання за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва». Строк навчання сина у вказаному закладі встановлено до 30.11.2015 року. У зв'язку з тим, що син позивачки навчається на денній формі навчання, він не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до постанови Гуляйпільського районного народного суду Запорізької області від 25.10.1999 року та виконавчого листа № 2-467/1999 від 25.10.1999 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до повноліття сина. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина здійснювалось ВДВС Гуляйпільського РУЮ Запорізької області. [PERSON] сплачував аліменти нерегулярно, близько по 300-400 грн. на місяць. Заборгованість по аліментам відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 12.09.2014 року складала 7367,91 грн.. 15.09.2014 року відповідач поштовим переказом перерахував позивачці в рахунок аліментів 300 грн.. Таким чином, станом на день подання позову заборгованість відповідача складає 7067,91 грн.. На теперішній час відповідач з сином не спілкується та не надає йому достатньої матеріальної допомоги. Далі у позові зазначено, що відповідач офіційно не працює, але займається євроремонтами та отримує хороший дохід. У його власності є двоповерховий житловий будинок, два автомобілі, велике підсобне господарство. В свою чергу позивачка тривалий час працює фельдшером-лаборантом в КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» та отримує заробітну плату приблизно 2000 грн. на місяць. Інших доходів не має, проживає у гуртожитку разом з сином. Комунальні платежі складають близько 200 грн. на місяць, а в опалювальний сезон - 450 грн.. При цьому позивачка самостійно несе витрати на харчування, придбання взуття та одягу для сина, засобів гігієни, підручників, канцтоварів, що складає близько 1400 грн. на місяць. Просить суд, стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 700, 00 грн. щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, а саме до 30.11.2015 року. 29.10.2014 року до суду від відповідача по справі надійшли письмові заперечення на позовну заяву ( а.с.27-31). В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що задоволення позовних вимог позивачки підлягає частковому задоволенню, оскільки останньою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Факт народження у них сина відповідачем не заперечується. Відповідач незгоден з обставинами, викладеними позивачкою в обґрунтування позовних вимог. Так, він заперечує той факт, що він не спілкується з сином. При цьому ним зазначено, що він постійно приймає участь у вихованні, догляді за сином та щодня докладає зусиль у вирішенні його повсякденних питань та проблем. Його як батька неодноразово запрошували на бесіди до навчального закладу, де навчається [PERSON]. відповідач часто дає синові гроші для особистих потреб. Завжди поздоровляє його з днем народження. Також, відповідач зазначив, що позивачка надала суду недостовірні відомості щодо його майнового та фінансового стану. Він, на теперішній час, офіційної роботи на має. На життя заробляє випадковими заробітками, на які, при нагоді, запрошує і свого сина [PERSON], який в свою чергу отримує дохід від вказаних робіт. У власності відповідача немає ні житлового будинку, ні земельної ділянки. Він має один автомобіль, підсобного господарства, окрім курей, у нього не має. В будинку, в якому він зараз мешкає, також проживає разом з ним його дружина та двоє неповнолітніх дітей. Доходи відповідача, на даний час, є незначними і не дають йому можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 700 грн. щомісячно. Далі, відповідач зазначив, що він має на утриманні двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Старший син навчається у випускному класі і тому потребує значних коштів. Дружина відповідача [PERSON], також знаходиться на утриманні чоловіка, так як у вересні 2014 року вона була звільнена з посади у зв'язку зі скороченням штату та перебуває на обліку у центрі зайнятості населення. Подружжя сплачує щомісячно авто кредит. При цьому, відповідач вказує на те, що матеріальне становище позивачки є стабільним вона отримує заробітну плату, а їх син отримує стипендію і тому їх загальний дохід на місяць складає більше 2500 грн.. Додаткових витрат на навчання сина позивачка не несе, так як навчальний заклад «Чубарівський професійний аграрний ліцей» знаходиться в м.Гуляйполе Запорізької області, витрат на проїзд немає. [PERSON] навчається за державні кошти та отримує стипендію. Таким чином, відповідач вважає, що матеріальне становище позивачки, як одержувача аліментів, з яким проживає повнолітня дитини є значно кращим у порівнянні з його матеріальним станом. З вимогами позивачки щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідач погоджується, так як він дійсно отримує нерегулярний та мінливий дохід, але він зовсім не погоджується з розміром цих аліментів, а саме 700 грн.. Вважає, що він міг би сплачувати 250 грн. на місяць. Просить задовольнити позов частково, стягнувши з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 250 грн. на місяць. Надав пояснення аналогічні викладеним ним у письмових запереченнях на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог матері та розгляд справи без його участі ( а.с.50), справа розглянута без його участі на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.06.1994 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб ( а.с.7 зворотній бік). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Гуляйпільським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області від 08.08.1996 року (а.с.10). З вказаного свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON]. 26.07.2000 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 22.11.2002 року (а.с.10 зворотній бік). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою разом з матір'ю зареєстрований та проживає її син [PERSON], [INFO] ( а.с.7-9,17). Комунальні виплати за користування житлом на місяць складають близько 200 грн. (а.с.22-25). За виконавчим листом № 2-467, виданим 25.10.1999 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.10.1999 року і до повноліття дитини ( а.с.12-13). Станом на день повноліття, а саме [INFO] за вказаним виконавчим листом у [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина в розмірі 7367,91 грн. ( а. с. 14). При цьому, сторонами визнається факт сплати відповідачем шляхом поштового переказу від 15.09.2014 року 300 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином, остаточна сума заборгованості складає 7067,91 грн.. Згідно довідки про доходи, виданої КУ «Гуляйпільська ЦРЛ» за № 116 від 22.09.2014 року, гр. [PERSON] працює у вказаній установі та займає посаду фельдшера-лаборанта і отримала дохід за період з 01.09.2013 року по 31.08.2014 року на загальну суму 27 955,09 грн. ( а.с.18). Згідно довідок Державного навчального закладу «Чубарівський професійний аграрний ліцей» № б/н та № 670 від 18 вересня 2014 року, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в цьому закладі на денній безоплатній формі за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» з періодом навчання з 01 вересня 2012 року по 30 листопада 2015 року та отримує стипендію, яка за період з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року склала 1814,31 грн. (а. с. 15-16). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.32). [PERSON] 27.07.2002 року уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 27.07.2002 року ( а.с.35). На утриманні відповідача знаходяться два неповнолітніх сина, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.36-37,38). [PERSON] офіційно не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення (а.с.40-41). Дружина відповідача [PERSON] 22.09.2014 року була звільнена із займаної посади головного спеціаліста з питань захисту державних таємниць прокуратури Гуляйпільського району Запорізької області у зв'язку зі скороченням штату ( а.с.42). Житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в якому зареєстрований і проживає відповідач належить на праві приватної власності з часткою 1/1 його дружині [PERSON] ( а.с.43-44). Кредитний договір № R52110498886В від 12.12.2013 року судом до уваги не приймається, та як він є підтвердженням кредитних зобов'язань [PERSON], яка не є стороною у справі і тому цей доказ не відноситься до предмету доказування ( а.с.46-47). Задовольняючи позов частково суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] частково визнав позовні вимоги та погоджується сплачувати аліменти в сумі 250 грн. на місяць, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання виходячи з реальних витрат, які несуть позивачка та третя особа у зв'язку з навчанням, а саме: те, що навчальний заклад знаходиться в тому ж населеному пункті, де мешкає учень, [PERSON] отримує стипендію (а. с. 15, 16). Також, при цьому, необхідно врахувати матеріальний стан відповідача, те, що він офіційно не працює, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх синів віком 14 та 6 років (а. с. 36-38). Тому, зважаючи на зазначене, суд рахує за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти для утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в сумі 300 грн. на місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial