Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.11.1980 року. Від шлюбу мають троє дітей, які на даний час вже повнолітні. Разом як сім'я з 2000 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги. В позасудовому порядку відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзиву не подала. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружились 01 листопада 1980 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 351. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно 16 грудня 1999 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з 2000 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними, а тому не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved