Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

24 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 грудня 2013 року між ним та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюбні стосунки між ним та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного з 2015 року, коли відповідачка пішла з сім`ї. Мають трьох неповнолітніх синів: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, які проживають з ним. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України є неможливим. Посилаючись на неможливість примирення із відповідачкою та формальність існування їх шлюбу, просить про його розірвання. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав (а.с. 19). Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно, що підтверджується даними зворотніх поштових повідомлень (а.с. 18, 32). За вказаного, суд вважає за можливе, відповідно до приписів ст.223 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 2013 року, про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 21.12.2013 року здійснено актовий запис про шлюб за №644. Під час реєстрації шлюбу відповідач - [PERSON] змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони мають трьох синів, [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), які проживають разом із батьком (а.с. 10). Шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх неповнолітніх дітей сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved