Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

26.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона є власником 1/3 частини 4-ох-кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 37,6 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Власниками інших 2/3 частин вказаної квартири були її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , та її батько [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вказує, що вона у повному обсязі володіє та розпоряджається вищезазначеним нерухомим майном, але повноцінно реалізувати своє право на власність не може, оскільки у правовстановлюючому документі щодо посвідчення права власності на житлову квартиру допущені помилки у прізвищі її батька та її прізвищі, зокрема, замість вірного « [PERSON] » та « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », крім цього, втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993 року, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву № 298 від 12.04.2019 року про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на квартиру, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 15.11.2018 року, вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 37,6 кв.м, власниками якої є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993 року виданого відділом приватизації житла Новосанжарського цегельного заводу, вбачається, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності у зв`язку з приватизацією житла згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Квартина складається з 4 кімнат та підсобних приміщень загальною площею 52,9 кв.м. ( а.с.13) Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 12487 від 23.11.2018 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла Новосанжарського цегельного заводу від 26.07.1993 року (а.с. 16). Як вбачається з повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2009 року та свідоцтва про шлюб від 26.07.2013 року, прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу було Лашіна, після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , а прізвище її батька - [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно довідки Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2013/02-26 від 21.12.2018 року, на підставі відкритої в погосподарській книзі [NUMBER] облікової картки об`єкта погосподарського обліку № 0522-1 та відомостей земельно-кадастрової книги сільської ради, житловій квартирі, що перебуває у спільній сумісній власності померлого [PERSON] , померлої [PERSON] та [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.06.1998 року (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2009 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея М.А. заведена спадкова справа № 25/2018 від 20.08.2018 року, номер у спадковому реєстрі 62877449, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.08.2018 року за № 53028098 (а.с. 9). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved