Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

25 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачки у якому зазначив, що 20 липня 2010 року остання підписала заяву № б/н на підставі якої отримала кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з чим зобов`язалась сплачувати банку кредит, відсотки за користування ним та інші платежі передбачені договором. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, станом на 31 грудня 2019 року виникла заборгованість в сумі 274871 грн. 92 коп. яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, пенею і штрафами. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки частину вказаної заборгованість за кредитним договором в сумі 138823 грн. 51 коп., що складається із заборгованості за кредитом та відсотками нарахованими з 20 липня 2010 року по 29 березня 2019 року, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача Кіріченко В.М. (за довіреністю № 1740-К-Н-О від 01.04.2019 року) в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 20 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети - заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якого відповідач отримала кредитну картку кредитка «Універсальна». У зазначеній анкеті - заяві вказано, що відповідач погодилась з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, становлять між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Та зобов`язалась регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua ( а.с.9). До позовної заяви позивач додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені в мережі інтернет на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 31 грудня 2019 року становить 274871 грн. 92 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 172 грн. 13 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 267219 грн. 79 коп., пені - 7480 грн. 53 коп. Частину якої в сумі 138823 грн. 51 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 172 грн. 13 коп. та 138651 грн. 38 коп.- заборгованості за відсотками за період з 20.07.2010 року по 29.03.2019 року позивач просив стягнути за свою користь. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконала належним чином, з неї на користь банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 172 грн. 13 коп. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі встановлення іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитна картка була видана відповідачці зі строком дії до 30 листопада 2012 року (а.с.59-65). Матеріалами справи підтверджується, що сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості в розмірі 2,5% на місяць, що складає 30 % річних. Відповідно в межах строку кредитного договору, а саме строку дії кредитної картки до 30 листопада 2012 року, відповідач повинна була сплачувати кредит та відсотки періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 грудня 2012 року, відповідач зобов`язана була незалежно від від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Враховуючи висновки викладенні у постановах Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року по справі № 175/4753/15-ц, від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс 18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену договором неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпеченні частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на те, що строк кредитування за умовами укладеного між сторонами Договору закінчився 30 листопада 2012 року, нарахування позивачем складових заборгованості після закінчення строку дії платіжної картки є неправомірним. Відповідно банк має право на отримання відсотків нарахованих на 30 листопада 2012 року, розмір яких згідно наданого ним розрахунку становить 0,31 коп. (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial