overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

24 січня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що 17 червня 2016 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді будинку 239, розташованого в м.Костянтинівка Донецької області по вул.Незалежності (Октябрьська), який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 1987 року. Спадкоємцем після смерті матері є позивач по справі [PERSON]. Позивачем пропущено строк на звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини лише на місяць, оскільки вона мала матеріальні труднощі, в звязку із чим позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини, просила позов задовольнити. Представник відповідача Костянтинівської міської ради, у судове засідання не зявився, надав заперечення проти позову, просив провести розгляд справи за його відсутності. В запереченнях представник відповідача зазначає, що зазначені позивачем причини не є поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори та не дають підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.24-25). Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17 червня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Після смерті [PERSON], залишилася спадщина у вигляді будинку будинку 239, розташованого в м.Костянтинівка Донецької області по вул.Незалежності (Октябрьська), який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 1987 року (а.с.10). Ступінь рідства позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії І-НО № 498007, виданим Космтянтинівським будинком щастя Донецької області 29 червня 1974 року (а.с.7). Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] пропущений з поважної причини та на незначний час, в звязку з чим необхідно визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці, що являється достатнім строком для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

24 січня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 11 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 11 жовтня 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 401 (а.с.23), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.2). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі, який підлягав сплаті при поданні позову до суду - 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

24 січня 2017 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 24 серпня 2002 року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області під номером 48. В позовній заяві вказує, що 24 серпня 2002 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на сімейне життя, у звязку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала письмову заяву, в якій зазначила, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с.16). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 серпня 2002 року у відділі РАГС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області під номером 48, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 153098 від 24.08.2002 року в матеріалах справи (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ № 071171 від 26.01.2007 року в матеріалах справи (а.с.4). Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя та шлюб, наслідком чого ставали постійні сварки. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

24 січня 2017 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суд задовольнив позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №530. 2 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі, стосовно позовної вимоги про зміну прізвища позивача з Яковюк на дівоче Бала. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно\~ до ч.3 ст. 220 ЦПК України\~ суд ухвалює додаткове рішення\~ після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~Судом встановлено, що 24 січня 2017 року рішенням Олександрійського суду шлюб між [PERSON] [PERSON], зареєстрований 30.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №530, було розірвано. При винесенні рішення не було вирішено питання про зміну прізвища позивача з Яковюк на дівоче Бала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Дяченко) предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 08 травня 2004 року в Новокамянській сільській раді Жовківського району Львівської області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя в них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося та після народження другої дитини відносини між ними стали погіршуватись. Протягом останніх чотирьох років відповідач фактично не підтримував з нею і дітьми жодних стосунків та став проживати окремо за адреою: с. Нова Камянка Жовківського району Львівської області. Він лише інколи приїжджав у м. Львів, щоб провідати дітей, однак постійно перебував у стані алкогольного спяніння. В них з відповідачем різні погляди на життя і різні характери та останній не розуміє сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та в неї. В звязку з цим вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, шлюб між ними носить формальний характер, збереження сімї є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. Просить розглянути справу без її участі, ухвалити рішення про розірвання шлюбу, залишивши проживати їх неповнолітніх дітей з нею, позивачем, за адресою: [ADDRESS]. В підготовчі судові засідання, які призначались на 21 березня 2018 року о 09.30 год., 18 квітня 2018 року о 14.00 год. та на 18 травня 2018 року о 14.10 год., відповідач [PERSON] не зявився та 18 травня 2018 року подав до суду заяву, з якої убачається, що він позов визнає, оскільки позивач [PERSON] проживає з іншим мужчиною, проти проживання дітей з позивачем не заперечує та просить також розглядати справу без його участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, фіксування підготовчого судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони біля чотирьох років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір фінансового лізингу №4011 від 25 жовтня 2017 року, укладений між ним і товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Лізингова компанія «ЄВРОКАР УКРАЇНА» з підстав, передбачених ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.203 ЦК України і стягнути з відповідача грошові кошти сплачені за недійсним договором в розмірі 83750,00 гривень на підставі ст.216 ЦК України. 15 березня 2018 року (повний текст складено 20.03.2018 року) ухвалене рішення про задоволення обох позовних вимог [PERSON] Вирішено визнати недійсним договір фінансового лізингу № 4011 від 25 жовтня 2017 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКАР Україна», а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 83750, 00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог, в тому числі якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат. Згідно ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з таким позовом. Статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, які (відповідно) складають 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до наведених норм законів, а також встановленого ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривень, враховуючи позовні вимоги [PERSON], які містять одночасно майновий і немайновий характер, ціну позову - 83750,00 гривень, судовий збір визначається в розмірах: за вимоги майнового характеру - 837,50 гривень; за вимоги немайнового характеру - 704,80 гривень. Встановлено, що судом при ухваленні рішення 15.03.2018 року (повний текст складено 20.03.2018 року) не вирішено питання про судові витрати, щодо сплати судового збору за вимоги немайнового характеру, а стягнуто з відповідача лише 837,50 гривень за вимоги майнового характеру. Згідно ст..270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати, і без виклику сторін. Враховуючи викладені обставини про не вирішення судом питання про судові витрати в частині вимог немайнового характеру, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 22 вересня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 602. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 вересня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 602 (а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 20 липня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом запису актів громадянського стану м. Алма-Ати, актовий запис № 657. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд\~вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 липня 1991 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану м. Алма-Ати, актовий запис № 657, про що свідчить свідоцтво про шлюб(а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 92 в будинку №14 по вулиці Будівельників в місті Миколаєві, оскільки відповідач з березня 2004 року не проживає в квартирі, не сплачує за комунальні послуги, її майна та особистих речей в квартирі не має, що порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Третя особа [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. Відповідно до Довідки ОСББ «Будівельник -14» від 10.01.2018 року позивач - [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO]. Відповідно вищевказаної довідки в квартирі № [ADDRESS] також зареєстровані: відповідач [PERSON] та син позивача [PERSON] Відповідно до Акту про не проживання від 19.01.2018 року складеному керівником правління ОСББ «Будівельник -14» та сусідами відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з березня 2004 року. Зі змісту позову вбачається, що відповідач - тітка позивача, хоча і зареєстрована в квартирі, проте не проживає з березня 2004 року, не бере участь в триманні житла, її особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач понад 14 років в квартирі не проживає, її особистих речей в квартирі немає, вона не несе витрати по оплаті комунальних послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

24 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 04 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №198. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала несумісність їх характерів та різниця у поглядах на сімейні відносини та обовязки. Відповідач [PERSON] матеріально не забезпечував сімю, не сплачував аліментів на утримання дитини, не спілкувався з сином. Протягом року вона не підтримує стосунків з чоловіком, сімя розпалася і подальше її збереження суперечить її інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку і після розірвання шлюбу прізвище набуте у ньому змінювати не бажає. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 26). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав (а.с.27). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суд розриває. Враховуючи те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 50% сплаченого останньою судового збору, що становить 352,40 грн. і підтверджується документально (а.с.1), а решту 50 %, що також становить 352,40 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету. Також, суд не змінює прізвище набуте позивачем у шлюбі.

Outcome: approved