Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

26.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Щербинівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, в якому ставить питання про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в листопаді 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки на якій зазначений будинок розташований площею 1215 м.кв. Земельна ділянка належала продавцю на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 08 квітня 2010 року посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області та зареєстрованого у встановленому порядку, що підтверджується як самим договором так і довідками про правовий статус земельної ділянки виданими відділом держземагентства у м. Дзержинську донецької області. Жилий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу будинку від 08 квітня 2010 року посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області та зареєстрованого у встановленому порядку, що також підтверджується зазначеним договором. При укладенні договору купівлі - продажу сторони досягли всіх істотних його умов та домовились про ціну майна, яку позивач сплатив продавцю у повному обсязі 25 листопада 2012 року в сумі 50000 грн., про що свідчить відповідна розписка видана [PERSON], і в свою чергу отримав від продавця документи, що підтверджують його право власності на відчужуване майно і ключі від будинку. Крім того, на підтвердження своїх намірів по відчуженню жилого будинку позивачу [PERSON] зареєструвала останнього в будинку [ADDRESS]. Однак, звернутись до нотаріальної контори за посвідченням укладеної угоди у встановленому порядку продавець відмовилась посилаючись на хворобу та відсутність вільного часу, пообіцявши при цьому виконати всі необхідні дії щодо, передбаченого законодавством України, нотаріального посвідчення зазначеного договору після одужання. В подальшому [PERSON] передавши у розпорядження позивача свій будинок виїхала на постійне місце проживання до м. Костянтинівка Донецької області і з часом зв'язок з нею був втрачений, а восени 2013 року [PERSON] дізнався, що [PERSON] померла, але встановити її останнє місце мешкання не вдалось. Таким чином, на даний момент позивач не набув у встановленому порядку права власності на придбаний ним жилий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, у зв'язку з чим просив визнати дійсним зазначений договір та визнати за ним право власності на відчужуване майно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - Щербинівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову, просив винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В статті 202 ЦК України дано поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В частині четвертій цієї статті визначено, що дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки на якій зазначений будинок розташований площею 1215 м.кв. Земельна ділянка належала продавцю на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 08 квітня 2010 року посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області та зареєстрованого у встановленому порядку (а.с. 9-13). При укладенні договору купівлі - продажу сторони досягли всіх істотних його умов та домовились про ціну майна, яку позивач сплатив продавцю у повному обсязі 25 листопада 2012 року в сумі 50000 грн., про що свідчить відповідна розписка, видана [PERSON], і в свою чергу отримав від продавця документи, що підтверджують його право власності на відчужуване майно і ключі від будинку (а.с. 19). Судом встановлено, що звернутись до нотаріальної контори за посвідченням укладеної угоди у встановленому порядку продавець відмовилась посилаючись на хворобу та відсутність вільного часу, пообіцявши при цьому виконати всі необхідні дії щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору після одужання. Проте, не посвідчивши укладену угоду, [PERSON] померла [INFO] у відповідності до Актового запису про смерть №1121 від 14 жовтня 2013 року. Таким чином, суд вважає, що дії сторін свідчать про укладення ними договору купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки на якій зазначений будинок розташований площею 1215 м.кв., та підтверджують сплату позивачем обумовленої сторонами суми за продаж цього майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд визнає такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому позов [PERSON] до Щербинівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, про визнання права власності слід задовольнити.

Outcome: approved