Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

24 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 17-20). В уточненому позові просив про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики, вказуючи, що 18 лютого 2017 року відповідач [PERSON] під розписку взяв у нього в борг 2 200,00 дол. США, що в еквіваленті на момент пред`явлення позову за курсом НБУ становить 61 932,20 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути зазначену суму в строк до 18 лютого 2018 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав, добровільно кошти не повернув, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь зазначену суму боргу, а також судові витрати. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 10-11). 17 жовтня 2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви та надав до суду уточнену позовну заяву (а.с. 15, 16, 17-20). Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі (а.с. 23-24). Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 45, 46). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що 18 лютого 2017 року позивач [PERSON] передав в борг відповідачу [PERSON] 2 000 дол. США, про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Відповідач зобов`язався повернути суму боргу протягом одного року, не пізніше 18 лютого 2018 року, у розмірі 2 200 дол. США, про що зазначено у розписці (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника. Зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 6). Встановлено, що на день пред`явлення позову до суду сума боргу позивачу відповідачем не повернута. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на його користь необхідно стягнути суму заборгованості за укладеним договором позики у розмірі 2 200,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на момент звернення до суду із цим позовом становить 61932,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved