overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

26.11.2015р. Публічне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказано, що [PERSON] був заселений до гуртожитку, що належить ПАТ «Запоріжвогнетрив», за адресою: вул. Історична 37 кім. 46 м.Запоріжжя на підставі ордеру №25 серії МГ від 03.10.2013 р. як працівник ШЦ ПАТ «Запоріжвогнетрив». 17.04.2015 року [PERSON] був звільнений з ПАТ «Запоріжвогнетрив» за власним бажанням. [PERSON] дотепер продовжує проживати у гуртожитку, тим самим перешкоджає ПАТ «Запоріжвогнетрив» надавати житло працівникам підприємства, які мають потребу в ньому. Сторони надали суду письмові заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач був згоден на виселення із житлового приміщення. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] був заселений до гуртожитку, що належить ПАТ «Запоріжвогнетрив», за адресою: вул. Історична 37 кім. 46 м.Запоріжжя на підставі ордеру №25 серії МГ від 03.10.2013 р. як працівник ШЦ ПАТ «Запоріжвогнетрив» (а.с.5). 17.04.2016 р. [PERSON] був звільнений з ПАТ «Запоріжвогнетрив» за ст.. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням, що підтверджується довідкою від 18.11.2015 р. № ОК-14 (а.с.8) [PERSON] пропрацював на ПАТ «Запоріжвогнетрив» з 19.07.2011 р. по 17.04.2015 р., а проживає у гуртожитку з 05.10.2013 р. 24 червня 2015 р. відповідача було попереджено про необхідність звільнити займану житлову площу, однак він на це належним чином не відреагував та дотепер продовжує проживати у гуртожитку. Безпідставно займаючи житлову площу, [PERSON] тим самим перешкоджає ПАТ «Запоріжвогнетрив» надавати житло працівникам підприємства, які мають потребу в ньому. Відповідно ч.2 ст. 132 Житлового кодексу України, Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

26.11.2015 р. та уточнено 12.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить усунути перешкоди в користуванні власністю, виселити відповідача з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Вказує що є власником зазначеної квартири за договором міни, своє право зареєструвала в встановленому порядку. Відповідач є колишнім власником, зареєстрований але в квартирі не проживає. Позивач подала до суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлено про час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 16.03.2007 р. по договору міни з відповідачем, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.5-6. Згідно довідки з місця проживання а.с.8 у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який у вказаному житлі не проживає, згідно договору повинен виселитися та вселитися в інше житло. Правовідносини між сторонами регулюються ст.391 ЦК України, ст.157, 116 ч.3 ЖК України - власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, особи які самовільно займають житлове приміщення підлягають виселенню. Таким чином судом встановлено, що відповідач самовільно займає житлове приміщення, що порушує право власника, вказане право підлягає захисту шляхом, виселення відповідача з вказаного будинку. Оскільки відповідач підлягає виселенню, тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.ст.157, 116 ч.3 ЖК України, ст.391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

26.11.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 21.02.2015 та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ у Харківській області, актовий запис №27. На обґрунтування позову послався на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали часті сварки, втрата почуття любові один до одного, довіри та взаємоповаги. За таких обставин, вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення не можливо. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує, просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №370769, сторони перебувають у шлюбі з 21.02.2015,відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ у Харківській області, актовий запис №27 (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України,\~ за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Малолітній син сторін після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю [PERSON]. Питання щодо поділу спільного майна учасники справи на час розгляду справи не мають. Витрати по сплаті судового збору позивач взяв на свій рахунок, тому питання про їх розподіл не вирішувалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

26.11.2018 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 12827,09 грн заборгованості, що утворилася в результаті невиконання умов кредитного договору відповідачем, який був укладений між сторонами 28.07.2015 на підставі заяви відповідача про приєднання до «Умов і правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку». Відповідно до вказаного договору відповідачеві було надано кредит у розмірі 5000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який відповідач зобов`язався повернути шляхом сплати щомісячних платежів, відсотків, комісій відповідно до тарифів, проте умови договору в цій частині не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість. 12 квітня 2019 року суддею Лизенко І.В. відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено відкрите судове засідання на 05.07.2019. 05.07.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 20.11.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між ним та банком договору про надання кредиту, приєднання ним до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання ним Тарифів банку. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.07.2015 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір з відповідачем, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8). До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 10-24) та Витяг із Тарифів (а.с. 9). Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

26.11.2018 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи тим, що 05 серпня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 14 жовтня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо і ведуть окреме господарство. Позивач стверджує, що спільне життя не склалось, а також, що збереження шлюбу стало неможливим і суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, примирення вважає неможливим, відповідач позов визнає, за завчає, про те, що позивач не йде на контакт та очевидно не бажає зберегти сімю. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 05 серпня 2004 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено актовий запис №890, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-ОК №394467, виданим повторно 17 листопада 2018 року (а.с.11). Сторони подружніх\~стосунків не\~підтримують та\~згідно з\~поданими письмовими\~заявами позивач\~на позові\~наполягає,\~відповідач позов\~визнала,\~в звязку\~з цим\~можливості збереження\~шлюбу не\~вбачається.\~Внаслідок зазначених\~обставин сім`я\~подружжя фактично\~розпалась,\~а шлюб\~існує формально,\~подальше спільне\~життя подружжя\~і збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача. При цьому суд враховує, що згідно\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

26.11.2018 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором від 18.03.2015 №б/н, що виникла в результаті невиконання його умов відповідачем, як позичальником, і становить 11839,23 грн, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 26.11.2018. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 20.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 08.05.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання на 08.10.2019. 08.10.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 28.11.2019. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.33). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між ним та банком договору про надання кредиту, приєднання ним до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання ним Тарифів банку. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 18.03.2015 між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір із [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 10-24). Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

26.11.2018р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 10.09.2005р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого 25.01.2006р. у них народилася дочка [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з листопада 2014 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, дочка проживає біля відповідача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~зясувавши обставини\~справи,\~вважає,\~що заява\~підлягає задоволенню,\~оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено,\~що подружжя\~[PERSON]\~і [PERSON]\~припинили сімейні\~відносини,\~тривалий час\~проживають окремо, дитина проживає біля відповідача і позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що відповідач не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища, вважає, що остання бажає надалі іменуватися прізвищем «Куца». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

26.11.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Коцюбинського в с. Сокиряни Теплицького району, свої вимоги мотивує тим, що 15.01.2017 р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Коцюбинського в с. Сокиряни Теплицького району, він є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом, у визначений строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с.28). Представник Сокирянської сільської ради Теплицького району в судове засідання не зявився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 26). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що 15.01.2017 р. померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Коцюбинського в с. Сокиряни Теплицького району, [PERSON] є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом, у визначений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємець за законом спадкового майна після смерті 15.01.2017\~р. його матері [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Коцюбинського в с. Сокиряни Теплицького району не може нотаріально оформити своє спадкове право в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.02.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №16. Мотивуючи позовну заяву вказав, що у шлюбі у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO] Протягом спільного життя між ними виникали періодичні сварки і скандали через різницю характерів, з приводу ведення спільного господарства, облаштування сімейного побуту та виховання сина. З квітня 2015 року разом не проживають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 01.02.2008 року, сторони перебувають у шлюбі з 01.02.2008 року (а.с.6). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved