Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

25 серпня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М. про визнання виконавчого напису вчиненого 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим номером №5436 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 544 020, 74 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 03.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим номером №5436 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 27/МК/2007-840 від 13.07.2007 року укладеним з Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (правонаступник: ПАТ «КБ «Надра», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») в розмірі 544 020, 74 грн. Як зазначає позивач в позовній заяві, про існування данного виконавчого напису він дізнався 13 серпня 2021 року, коли отримала лист від приватного виконавця Лабчука Р.М. із пакетом документів у ВП №66169804 з копією виконавчого напису від 03.11.2020 року, розрахунку відсотків заборгованості, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.08.2021 року, вимогою виконавця №02-01/3867 від 06.08.2021 року, постановою про зверення стягнення на майно боржника від 04.08.2021 року, постановою про арешт майна боржника від 04.08.2021 року. Вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, вчиненим з порушенням вимог чинного законодавства України та таким, що не підлягає виконанню. Так, заборгованість зазначена в виконавчому написі на момент його вчинення була спірною, [PERSON] не отримував письмової вимоги від банку про сплату заборгованості за вказаним кредитним договором, в результаті чого він був позбавлений можливості її оскаржити чи виконати, крім того заборгованість за кредитним договором № 27/МК/2007-840 від 13 липня 2007 року було погашено. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2021 року було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та вирішено питання про витребування доказів у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач і треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2021 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. постановлено стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 544 020 грн. 74 коп., за кредитним договором № 27/МК/2007-840 від 13.07.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступник: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] .. Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Комерційний банк «Надра» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого напису № 5436 виданого 03.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2014 року (№ 683/550/14-ц, 2/683/423/2014) стягнуто солідарно заборгованість з [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитними договором № 27/МК/2007-840 від 13.07.2007 року в сумі 11754,29 доларів США, що еквівалентно 100242 грн. 97 коп., 1002 грн. 43 коп. судового збору. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року в задоволені заяви товариства з обмеженою «ФК Еліт Фінанс» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 683/550/14-ц, 2/683/423/2014 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Як встановлено в мотивувальній частині ухвали від 06 квітня 2021 року, 07 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2/683/423/2014, виданих 05.06.2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, про стягення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за договором кредитної лінії № 27/МК/2007-840 від 13 липня 2007 року в сумі 11754,29 доларів США, що еквівалентно 100242 грн. 97 коп., а також 1002 грн. 43 коп. судового збору, згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виковче провадження». Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). Однак вчиняючи виконавчий напис №5436, нотаріусом не було враховано та перевірено факту наявності чи відсутності самої заборгованості та спору щодо заборгованості, в результаті було допущено стягнення неіснуючої заборгованості, оскільки заборгованість за кредитним договором № 27/МК/2007-840 від 13.07.2007 року позивачем було погашено. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику та ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», шляхом надіслання перед початком процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду виловленою в постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак відповідач не надав суду належних доказів безспірності заборгованості. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved