Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

26.07.2021 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . З метою реалізації права власності на вказану квартиру, заявниця звернулася до Центру надання адміністративних послуг при Фастівській РДА надавши необхідні документи, при вивчені яких її було повідомлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло (квартиру), власником квартири являється [PERSON] , а відповідно до паспорту громадянина України вказано [PERSON] . Тобто, мається не співпадіння в одній літері по батькові ( [PERSON] та [PERSON] ). Вказані розбіжності перешкоджають заявниці в проведенні державної реєстрації права власності. На підставі викладеного просить встановити факт належності правовстановлюючого документ, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.11.1993 року Фастівською міською радою народних депутатів, згідно якого власником квартири за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 27 липня 2021 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 14 вересня 2021 року замінено заінтересовану особу з Центру надання адміністративних послуг при Фастівській райдержадміністрації (відділ державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, прав на нерухоме майно та їх обтяжень) на Фастівську міську територіальну громаду при Фастівській міській раді. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року квартира [ADDRESS] належить заявниці [PERSON] /а.с.7/. Як вбачається з тексту вищевказаного свідоцтва про право власності на житло від 26.11.1993 року в ньому була допущено помилка, а саме: по батькові заявницю замість «[PERSON] » записано «[PERSON] ». Відповідно до даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.11.2013 року Фастівським РВ Управління ДМС України в Київській області та присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] , по батькові заявницю записано як «[PERSON] » а.с.5/. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки, невідповідність в написанні по батькові заявниці в правовстановлюючому документі позбавляє її можливості у проведенні державної реєстрації права власності, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги заявниці доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved