Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

25 травня 2015 року прокурор Старосинявського району Хмельницької області звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому зазначив, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10.03.2015 року був частково задоволений позов [PERSON]: визнано незаконним та скасовано наказ начальника Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовими підприємствам і установам «Облпаливо» [PERSON] № 42-к від 26.11.2014 року про звільнення [PERSON] з посади завідувача Старосинявським паливним складом; поновлено [PERSON] на посаді завідувача Старосинявським паливним складом з 11.03.2015 року та стягнуто з Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2190 грн. 56 коп. та моральну шкоду в розмірі 900 гривень. Вказане рішення набуло чинності 20.03.2015 року та було виконано у повному обсязі: наказом від 11.03.2015 року № 32-к скасований наказ від 26.11.2014 року №42-к «Про звільнення [PERSON]П.», поновлено [PERSON] на посаді завідувача Старосинявським паливним складом з 26.11.2014 року, здійснено виплату [PERSON] присуджених за рішенням суду коштів в сумі 2\~190 грн. 56 коп. (середній заробіток за час вимушеного прогулу) та 900 гривень моральної шкоди. За таких обставин, посилаючись на те, що [PERSON] генерального директора підприємства [PERSON] був незаконно звільнений з займаної посади, то відповідні витрати які понесені установою та повязані з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу,відшкодування моральної шкоди має відшкодувати винна у незаконному звільнені посадова особа [PERSON] В судовому засіданні прокурор позов підтримав просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник Хмельницької обласної ради в судове засідання не зявився. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов прокурора задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути за його відсутності. Представник Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Також, у подальшому в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що відповідно до положень ч.4 ст.1191 ЦК України держава, при відшкодуванні виплат, повязаних із трудовими відносинами та моральної шкоди шкоди, завданою посадовою чи службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень дій чи бездіяльності не має право зворотної вимоги до такої посадової особи. Вислухавши пояснення прокурора, представника Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо», дослідивши письмовий відзивна позов представника Хмельницької обласної ради, письмові заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Наказом генерального директора Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» [PERSON] № 42-к від 26.11.2014 року [PERSON] було звільнено з займаної посади завідувача Старосинявського паливного складу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку з скороченням штатів. Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10.03.2015 року (цивільна справа № 684/1067/14-ц) позов [PERSON] був частково задоволений: визнано протиправним та скасовано наказ Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, номінально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» №42-к від 26.11.2014 року; поновлено [PERSON] на роботі в Хмельницькому обласному підприємстві по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» на посаді завідувача Старосинявського паливного складу; стягнуто з Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2190 грн. 56 коп. та моральну шкоду у сумі 900 гривень. Вказане рішення не було оскаржено в апеляційному порядку та набуло законної сили 20.03.2015 року. Судом було встановлено, що наказом начальника Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» №42-к від 26.11.2014 року [PERSON] було звільнено з посади завідувача Старосинявським паливним складом в звязку зі скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Визнаючи незаконним звільнення та поновлюючи [PERSON] на посаді суд виходив з того, що чисельність штату працівників підприємства не змінювалася, а також відсутні зміни в організації виробництва і праці підприємства, а тому оспорюваний наказ про звільнення позивача прийнятий без достатніх правових підстав. Вищевказане рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10.03.2015 року виконано у повному обсязі: [PERSON] наказом №32-к від 11.03.2015 року поновлено на посаді завідувача паливним складом з 26.11.2014 року, та останньому виплачені присуджені судом кошти за час вимушеного прогулу у сумі 2190 грн. 56 коп. та відшкодування моральної шкоди у сумі 900 грн. Вказане підтверджено наданими суду наказом генерального директора Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо» [PERSON] від 11.03.2015 року №32-к та видатковими касовим ордерами №66 від 16.03.2015 року і №85 від 09.04.2015 року. Згідно загальних норм ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Як передбачено п. 8 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до розяснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у звязку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Згідно приписів ст.237 КзпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Оскільки, звільнення [PERSON] за п. 1 ст. 40 КЗпП України було здійснено в порушення вимог трудового законодавства, внаслідок чого підприємством було йому відшкодовано заподіяну такими діями моральну шкоду та виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому, [PERSON], як службова особа, яка винесла незаконний наказ про звільнення, несе обовязок покрити таку шкоду, заподіяну Хмельницькому обласному підприємству по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам «Облпаливо». Посилання відповідача на положення ч.4 ст.1191 ЦК України, як на безпідставність позовних вимог суд не приймає до уваги, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами трудового, а не цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved