Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

25.04.2018 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та, збільшивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 10\~000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з відповідача одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 05.08.2009 року, актовий запис №1396. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні. Позивач має мінливий дохід в середньому до 8\~000 грн. 15\~000 грн. на місяць. Вказані обставини не оспорюються відповідачем Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. [PERSON] є фізичною особою підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ як платник податків з 02.10.2009 року, згідно податкових декларацій платника єдиного податку з 2015 року його дохід від здійснення підприємницької діяльності є мінливим, складає в середньому більше 400\~000 гривень щорічно. Вказані обставини підтверджуються довідкою ГУ ДФС в Одеській області від 29.10.2018 року. [PERSON] на праві власності належать: - будинок №113 по вул. М.Арнаутська у м.Одесі -будинок №44 по вул. Бородінській у м.Одесі, -квартира № 36 по пров.Вишневського генерала,14 у м.Одесі -квартира [ADDRESS], корп.2 у м.Одесі, -земельна ділянка по вул.Південній, 3 в Одеській області, Біляївського району,с.рада Дачненська «Бджілка» -автомобіль марки «Toyota», 2008 року випуску. Зазначене підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1211220251101 від 12.04.2018 року, з єдиного державного реєстру МВС України від 12.04.2018 року. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дітей у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина [PERSON] не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~також вимоги\~ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України та\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного Кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006\~року,\~зокрема,\~матеріальний,\~сімейний стан\~сторін,\~працездатний вік\~кожного із\~батьків,\~розмір середньої\~заробітної плати\~в м.Одесі\~на час\~ухвалення рішення,відсутність у відповідача інших утриманців наявність на праві власності нерухомого майна. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 5 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в порядку ч. 6 статті 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує, що : Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ст.\~139\~ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 12.04.2018 року, укладений між позивачем та адвокатом [PERSON], за умовами якого визначені повноваження виконавця, склад, обсяг, вартість послуг, акт виконаних робіт до договору від 24.04.2018 року, прибутковий касовий ордер №14/04-1 від 24.04.2018 року. Неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги недоведена відповідачем в процесі розгляду справи в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд, визначивши виконану адвокатом роботу, вважає можливим стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Outcome: partial