Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

26.03.2021 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася до суду з позовом до Овруцької міської ради Житомирcької області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, що належали померлому [INFO] [PERSON] , які знаходяться на території Покалівської сілььсокї ради Овруцького району Житомирської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 111-ЖТ №047860, виданого 05 листопада 2002 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 1126, загальною вартістю 23120,17 грн, площею 0,7191 га кадастровий номер 1824286200:15:000:0288 та площею 1,4637 га кадастровий номер 1824286200:13:000:0405. Мотивуючи тим, що являється спадкоємцем після смерті батька, однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки державні акти видані після смерті батька. Позивач просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа - ФГ «Агрокомпанія Старовойта» про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки свого представника суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 квітня 1997 року, та є батьком позивача, про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00029526552 (а. с. 4, 6-7). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7191 га кадастровий номер 1824286200:15:000:0288 та площею 1,4637 га кадастровий номер 1824286200:13:000:0405, що розташовані на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЖТ №047860, виданого 05 листопада 2002 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 1126. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Овруцької міської ради Житомирської області №1249 від 10.12.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Разом з ним проживали та були зареєстровані: дочка - [PERSON] , [INFO].; зять - [PERSON] , [INFO].; онука - [PERSON] , [INFO].; онука - [PERSON] , [INFO].; онук - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину, про що свідчить постанова нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори №352/02-31 від 17.03.2021 року, однак нотаріально спадщину вона оформити не може у зв`язку з тим, що державні акти на земельну ділянку видані не за життя, а після смерті спадкодавця (а.с.10). Відповідно до інформаційних довідок №248830113 та №248829341 від 18.03.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - земельних ділянок кадастрові номери 1824286200:13:000:0405 та 1824286200:15:000:0288 відсутні. З повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори від 05.04.2021 року №710/01-16, видно, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №405/1997 року, у зв`язку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від дочки померлого [PERSON] , що проживає в [ADDRESS], якій були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкоме майно: житловий будинок та грошові вклади, а також була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо спадкового майна: земельні ділянки. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. На підставі ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України та

Outcome: approved