overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25 липня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 15 серпня 2004 року [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори через необізнаність в чинному законодавстві, правил і порядку прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не з'явились, просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач Ковпитська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначила про визнання позову. Відповідач Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 15 серпня 2004 року, про що виконкомом Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 37 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є позивач [PERSON], оскільки є рідним онуком померлої, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження. (а.с. 8, 10). Батько позивача [PERSON] помер 01.06.2018 року (а.с.9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ковпитської сільської ради Чернігівського району та області № 273 від 22.03.2018 року, [PERSON] на день смерті 15.08.2004 року була зареєстрована та проживала одна за адресою : вул. Будівельна, 16, с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області (а.с.7). Позивачу при зверненні до нотаріальної контори було роз'яснено про пропущення встановленого законом шестимісячного строку та рекомендовано звернутись до суду. За повідомленням приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] спадкова справа після померлої 15 серпня 2004 року [PERSON] не заводилась. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з об'єктивних поважних причин, враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

25 липня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не має. Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, при цьому належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з грудня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду видно, що спору про поділ майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 20 січня 2018 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та сімейних відносин. Сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 26.09.1979, оскільки виявлено розбіжності в написанні його дати народження, а саме: в усіх документах його дата народження [INFO] , а в трудовій книжці зазначено [INFO]. У зв`язку з цими обставинами, заявник з посиланням на ст. 315 ЦПК України просить задовольнити вимоги, оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення та потрібне для оформлення пенсії. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в заяві, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Салій Л.П. в судовому засіданні із заявленими вимогами погодилася та не заперечувала проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , картки платника податків, свідоцтва про народження прізвище, ім`я, по батькові та дата народження заявника - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до записів у трудовій книжці [NUMBER] , заповненої 26 вересня 1979 року на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », дата народження вказана [INFO]. Таким чином, порівнявши відомості, зазначені в трудовій книжці, з відомостями, зазначеними у паспорті громадянина України, свідоцтві про народження, атестаті про закінчення міського професійно-технічного училища №3 м. Херсона, суд вважає наявну інформацію належною та достатньою для встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] трудової книжки [NUMBER] . Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для оформлення пенсії. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 17 квітня 2019 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській облласті, актовий запис №76. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17 квітня 2019 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . В шлюбі дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала поведінка відповідача, останній має нестримний неврівноважений характер, постійно провокує скандали, виявляє зневажливе ставлення до неї, невдоволення щодо її людських якостей, ображає нецензурними словами, безпричинно ревнує, тим самим принижує її людську гідність та честь. Оскільки вони живуть різними інтересами і шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку та стягнути з відповідача. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просив його задоволити (а.с. 25). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив щодо його задоволення (а.с. 24). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого ним судового збору, що становить 384,20 грн. та підтверджується документально (а.с.1), а решту 50%, суд повертає позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

25 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими зареєстровано 27 травня 2011 року. Згідно довідки Краснолуцької сільської ради неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. В матеріалах справи відсутні дані про заробіток відповідача та його місце роботи. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а в даному випадку батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач є батьком дітей, тому нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є здоровим, працездатним, має заробіток, тому може надавати допомогу на утримання дитини. Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд вважає необхідним стягти аліменти з відповідача, на утримання двох неповнолітніх дітей у відповідній частці від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття. Враховуючи, що після досягнення повноліття [PERSON] , продовження стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача не відповідатиме засадам розумності та справедливості, суд вважає, що з настанням цієї дати, частку стягуваних аліментів слід зменшити до 1/4 частини до досягнення повноліття сином [PERSON] .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

25 липня 2019 року зазначена позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06 червня 1976 року, який зареєстрований Палацом одруження в м.Києві, про що складено актовий запис №1138. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

25 липня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме між ним [PERSON] та його батьком [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька, він отримав свідоцтво про смерть батька, та звернув увагу на те, що у нього в паспорті його прізвище зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Виявленні розбіжності у його та батьковому прізвищах ускладнюють отримання спадщини. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Другої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її присутності. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 05 грудня 2018 року (арк.с.6). Заявник є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 28 червня 1968 року (арк..с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, однак заявник не може прийняти її у відповідності до закону, бо необхідно встановити факт того, що він є рідним сином померлого, о скільки у свідоцтві про смерть, прізвище його батька зазначено, як [PERSON] , а в паспорті заявника його прізвище зазначено, як [PERSON] (арк.с.4,5). В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком має юридичне значення, оскільки від встановлення зазначеного факту залежить його право на спадкове майно після померлого. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт того, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

25 липня 2019 року заявник, [PERSON] , звернулась до суду із даною заявою, в якій вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, спадкоємцем на яке є заявник, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю належних документів, які б підтверджували їх родинні відносини, а тому прохає суд встановити факт, що вона проживала разом із [PERSON] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявник, [PERSON] та її представник, адвокат Галушко С. С., в судовому засіданні підтримали заяву та прохали її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника, пояснення свідків, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин (а.с.12). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.05.2019 року та довідки виконкому Білицької селищної ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] з 1994 року та вели спільне господарство за вищевказаною адресою до дня його смерті (а.с.7,8). Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство більше п`яти років. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років, а тому оскільки встановлення даного факту необхідно [PERSON] для прийняття спадщини, тобто має для неї юридичне значення, то заяву слід задовольнити та встановити проживання однією сім`єю не менше як п`ять років.

Outcome: approved