Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

25 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнив до розгляду справи за суттю, та просив стягнути з [PERSON] борг за розпискою з урахуванням трьої відсотків річних, а саме 121058,70 грн., судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в розмірі 1410,59 грн. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. 03.01.2016 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів в розмірі 5 тис. доларів США, строком повернення до 02.02.2016 року (арк. справи 23). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 12.03.2016 року строк - 02.02.2016 року - грошові кошти не повернув. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 25,92 грн., то сума заборгованості за договором станом на 21.09.2016 року складає 129600 грн. (5000 дол. США * 25,92 грн.). У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок: строк виконання обов'язку 02.02.2016 року, тому кількість днів прострочення зобов'язання 231 день (з 03.02.2016 р. до 21.09.2016 р.), сума боргу 129600 грн., відповідно 3% річних 2460,62 грн. (129600 * 3%/100%/365 *231), що дорівнює 2460,62 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 129600 грн. борг за договором позики та 2460,62 грн. 3 % річних. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1410,59 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved