Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

26.05.2016 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просила прийняти рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON], яка настала [INFO] В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що [PERSON] доводиться дружиною [PERSON], померлого [INFO] у м.Луганську. Причиною смерті померлого - є гостре отруєння окисом углероду, про що видане лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 05.02.2016 року. 05 лютого 2016 року у м.Луганську [PERSON] було видано свідоцтво про смерть її чоловіка [PERSON], [INFO]. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління у м.Києві заявниці було відмовлено у здійсненні реєстрації смерті у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 05.02.2016 року видано на тимчасово окупованій території. В свою чергу, [PERSON] є дружиною померлого, спадкоємицею майна померлого за законом першої черги. Таким чином, заявниці необхідно підтвердити факт смерті свого чоловіка [PERSON] у судовому порядку з метою реалізації свого права на спадщину. [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м.Києві, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, їй в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видане на території не підконтрольній українській владі за [NUMBER] від 05.02.2016 року. Тому заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причина неявки не відома, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м.Києві в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомили, заперечень з приводу заявлених вимог не надала. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вона є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 07.07.2007 року (а.с.12). [INFO] в м. Луганськ помер [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER], видано 05.02.2016 року. 19 травня 2016 року, [PERSON], звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м.Києві, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, їй було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ виданий медичним закладом, який розташований на території підконтрольній українській владі. Факт смерті [PERSON], який помер [INFO] підтверджується лише лікарським свідоцтвом про смерть виданого за [NUMBER] від 05.02.2016 року (а.с.4). Відповідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м.Києві заявниці було роз'яснено, що вони не можуть виконати заяву про державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі медичних документів виданих медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі (а.с.13). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved