Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

26.11.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житлом в домоволодінні, щорозташоване за адресою: [ADDRESS] і належить їй на праві приватної власності, а також стягнути з відповідача в її користь документально підтвердженні судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі. Не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS] , яке вона успадкувала після смерті [PERSON] . Вказаний факт стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.08.2009 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №20955316 від 06.08.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №23526796 від 07.08.2009 року (а.с.12, 13, 14). На даний час в належному позивачу домоволодінні, зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , її сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також колишній чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , тобто відповідач по справі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Пнівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області за №3930 від 06.11.2019 року (а.с.15). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , у власному будинку та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Крім них в даному домоволодінні зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який більше року за вказаною адресою нге проживає (а.с.16). В судовому засіданні перевірено, що реєстрація відповідача у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди [PERSON] щодо розпорядження вказаним майном, зокрема вона не може належним чином оформити державну субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тощо. Крім того, відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника домоволодіння. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Отже, судом достовірно встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON] . Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає у ньому без поважних причин більше одного року, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню домоволодіння та не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України. Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин. З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача розрахунку суми судових витрат та витрат на правову допомогу від 25.11.2019 року, квитанції серії АЕ №65 від 25.11.2019 року, акту приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2020 року, витрати на правничу допомогу склали 3000 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ №65 від 25.11.2019 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2020 року, які містяться в матеріалах справи. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, а всього судових витрат - 3768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України та

Outcome: approved