Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

24 листопада 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 травня 2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит в розмірі 1 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобовязаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 жовтня 2016 року складає 29 229 грн 65 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, представник відповідача вказав, що позов не визнає, просив застосувати позовну давність у цій справі та наголошував, що позивачем безпідставно було збільшено розмір процентів в односторонньому порядку. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 15 травня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Вказане підтверджується змістом анкети-заяви позичальника, в якій вказано, що він із вищезазначеними документами ознайомлений та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а. с. 4). Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У випадку порушення позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6 Умов). Цей договір містить всі істотні умови, необхідні для його укладення, зміст умов даного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний відповідачем та Банком. При цьому, відповідач, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, вчинив підпис при укладанні договору власноручно, волевиявлення учасника правочину було вільним та в письмовій формі. Отже, умови, передбачені вказаним кредитним договором, не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють відповідача того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки, укладаючи кредитний договір, він зобовязувався повернути позивачеві кредит, сплатити останньому проценти та інші суми по кредиту. Посилання представника відповідача на пропущення позивачем загального та спеціального строків позовної давності для звернення до суду суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 \~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Разом із тим, позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обовязку. Після переривання строк позовної давності починається заново. Як вбачається з п. 1.1.7.31. Умов та Правил надання банківських послуг,\~строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) становить 50 років, а відтак доводи щодо пропуску строку позовної давності уваги не заслуговують. Отже, судом встановлено, що відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 жовтня 2016 року складає 29 229 грн 65 коп., з яких: 1 384 грн 96 коп. заборгованість за кредитом; 22 176 грн 61 коп. заборгованість з процентів за користування кредитом, 3\~800 грн заборгованість за пенею та комісією, а також суми штрафів 500 грн (фіксована частина) та 1 368 грн 08 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 31). Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що з 01 вересня 2014 року позивачем було збільшено розмір ставки для нарахування процентів до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних. Разом із тим кредитним договором не передбачено збільшення процентної ставки до вказаних розмірів, і в матеріалах справи відсутні докази щодо погодження з відповідачем такого збільшення. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Разом з тим, суд вважає що позивачем було збільшено розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому проценти на прострочену заборгованість слід стягнути, виходячи з 30,00% річних, на суму заборгованості за кредитом 1 384 грн 96 коп. за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, тобто за 791 день, що складає 901 грн 74 коп. (1 384 грн 96 коп. х 30,00% : 365 х 791). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 вересня 2014 року згідно з розрахунком у розмірі 1 221 грн 92 коп., а всього 2 123 грн 66 коп.. Відповідно й штраф (процентна складова) підлягає стягненню у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками та заборгованості з комісії (1 384 грн 96 коп. + 2 123 грн 66 коп. + 3 800 грн), що становить 365 грн 43 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 8 174 грн 05 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1 384 грн 96 коп., заборгованість за відсотками 2 123 грн 66 коп., заборгованість з пені та комісії 3 800 грн, штрафи 500 грн (фіксована частина) та 365 грн 43 коп. (процентна складова). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 378 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 385 грн 36 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial