Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

24 квітня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 15 липня 2011 року у Нивицькій сільській раді Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 3. 20 травня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій згідна на розірвання шлюбу, слухання справи просить проводити у її відсутності. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві та визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року у Нивицькій сільській раді Радехівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2011 року (а.с. 4). Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2014 року (а.с. 9). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2020 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved