Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

25 серпня 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу вона отримує з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 гривень щомісяця. Дитині при народженні був поставлений діагноз «аутизм». На даний час їй разом з бабусею вдалося подолати основні прояви хвороби, але залишився діагноз: загальний недорозвиток мовлення 1 рівня, порушення комунікативної функції, фобічний тривожний стан, затримка розвитку мовлення, м`язова дистонія з гіпотонією, затримка психомоторного розвитку, підвищена емоційна лабільність, прив`язка до тривожного типу. Для подальшого подолання вроджених особливостей вона віддала дитину до спеціалізованого дошкільного навчального закладу, послуги якого коштують від 9000 гривень до 13500 гривень на місяць. Дитина часто хворіє, а тому постійно потребує проведення медичних обстежень, здійснення щеплень. З жовтня 2018 року по день звернення до суду за лікування дитини нею витрачено 32550 гривень, що підтверджується медичними довідками. Крім того, вартість навчання у спеціалізованому дошкільному навчальному закладі та послуги няні за період з листопада 2018 року по дату звернення до суду становить 124700 гривень. Також, вона витрачає кошти на дозвілля дитини, іграшки, одяг, гігієну, що за цей період склало 41447 гривень. На продовольчі товари нею було витрачено 97895 гривень 70 копійок. Таким чином, з вересня 2018 року по травень 2020 року нею на дитину було витрачено 292076 гривень 21 копійка. Відповідно до довідки з банку від 27 липня 2020 року відповідачем в якості аліментів за період з березня 2019 року по липень 2020 року сплачено 43048 гривень 21 копійку. Зазначає, що такий розмір аліментів не є достатнім для повноцінного утримання дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким: -збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача до 7000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 78625 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 січня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивач зазначає про збільшення розміру аліментів, проте фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, що свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову на підставі ч. 2 ст. 264 ЦПК України, де визначено, що суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідач приймає участь у вихованні дитини та її утриманні. Разом з тим, позивач регулярно створює перешкоди відповідачу у спілкуванні з донькою. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року визначено спосіб участі відповідача у вихованні дитини, а також в рішенні зазначено про те, що батько дитини надавав та надає їй суттєву матеріальну допомогу. Відповідно до банківських довідок про рух коштів на рахунку відповідача в АТ «УкрСиббанк» з 05 грудня 2017 року по 07 вересня 2018 року останній здійснював численні переводи грошових коштів на картковий рахунок позивача в розмірі 80900 гривень, за період з 12 вересня 2018 року по 19 жовтня 2018 року - 21000 гривень. Згідно з квитанціями з ПриватБанку відповідачем було перераховано на рахунок позивача наступні суми: 29 вересня 2019 року - 1500 гривень на придбання медикаментів, 28 жовтня 2019 року - 20 Євро на іграшки, 06 листопада 2019 року - 10000 гривень на утримання дитини, 02 грудня 2019 року - 10000 гривень на утримання дитини, 31 серпня 2020 року - 6000 гривень, 01 жовтня 2020 року - 6000 гривень, 02 листопада 2020 року - 6000 гривень, 21 листопада 2020 року - 2000 гривень, 02 грудня 2020 року - 6000 гривень. Крім того, відповідач повністю оплачував лікування дитини у стоматологічній клініці «Іллі», 05 грудня 2020 року останній оплатив УЗД органів черевної порожнини та щитовидної залози, консультацію дитячого гастроентеролога, тест на коронавірус. Таким чином, доводи позивача про те, що відповідач не приймає участі в додаткових витратах на дитину не відповідають дійсності. Відповідач є засновником та директором ТОВ «Воркшоп-Софія» та засновником ТОВ «Воркшоп», проте зі звіту про здійснені відрахування та виплати, а також згідно довідок від 07 грудня 2020 року відповідач має стабільну заробітку плату та ніякі дивіденди за результатами фінансово-господарської діяльності за 2019 рік йому не виплачувались. Іншого офіційного та неофіційного заробітку відповідач немає. Витрати на користування послугами няні та відвідування дитиною призваного дитячого садка або центру розвитку не викликані особливими обставинами, оскільки дитина не має в цьому гострої необхідності. Крім того, ПНЗ «Кудрявський» є типовим приватним дитячим садочком без спеціалізації, що підтверджується розпорядженням Голови Виконавчого комітету КМР від 17 вересня 2018 року № 1699, яким було анульовано ПНЗ «Кудрявський» ліцензію серії АЕ № 288536 у сфері дошкільної освіти: виховання та навчання дітей дошкільного віку, корекція психологічного і фізичного розвитку дітей дошкільного віку. Розпорядженням Голови Виконавчого комітету КМР № 1611 ПНЗ «Кудрявський» було видано ліцензію на право провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти за рівнем дошкільної освіти. Крім того, ТОВ «Альфа Кідс» взагалі немає ліцензії на право провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти. Позивачем до матеріалів справи додані висновки лікарів, які свідчать про наявність у дитини певних діагнозів, однак жоден з цих висновків не встановлює наявність хронічної хвороби, не містить посилань або припущень діагнозів, які унеможливлюють спілкування дитини з іншими особами у соціальному середовищі, необхідності вживання ліків, направлення дитини на стаціонарне лікування, ізоляції, необхідності відвідування спеціальних закладів дошкільної освіти. Згідно висновку психолога від 24 жовтня 2019 року в рік дитині був поставлений діагноз аутизм, але потім він був знятий. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що позов подано про стягнення додаткових витрат, здійснених позивачем за період з вересня 2018 року по травень 2020 року. Разом з тим, стороною відповідача додані до відзиву документи на підтвердження оплати ним витрат на дитину, починаючи з червня 2020 року по грудень 2020 року. Відповідно до роздруківки, наданої ПриватБанк від 28 грудня 2020 року, виплати по аліментам відповідач почав сплачувати з 25 березня 2019 року, а саме сплачено заборгованість по аліментам в сумі 14931 гривні. Тобто з вересня 2018 року по березень 2019 року [PERSON] кошти на утримання дитини не сплачувались взагалі. З березня 2019 року по травень 2020 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 39228 гривень 81 копійки. Відповідачем надана довідка про свої доходи, з якої вбачається, що розмір його місячної зарплати становить 5765 гривень 81 копійка. Разом з тим, окрім сплати аліментів, відповідач утримує ще старшу дитину, а також оплатив кошти на лікування [PERSON] , які перевищують його місячний дохід - 6192 гривні. Тому, сторона позивача вважає, що відповідач приховує свої реальні доходи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 12 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Постановою державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ від 06 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу, виданого 28 листопада 2018 року Подільським районним судом міста Києва (а.с. 12). З виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 27 липня 2020 року (а.с. 14) по банківському рахунку [PERSON] вбачається, що перша виплата відповідачем аліментів відбулась 25 березня 2019 року в сумі 14931 гривні. В подальшому сума аліментів в місяць становила починаючи з 1571 гривні 76 копійок по 1911 гривень 88 копійок (сума аліментів, сплачена 03 липня 2020 року). З позову вбачається, що такий розмір аліментів не є достатнім для повноцінного утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що зобов`язання по утриманню дитини мають тривалий характер, проте згодом може виникнути необхідність у зміні розміру коштів, які надаються на утримання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). На підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що дитина часто хворіє, а тому постійно потребує проведення медичних обстежень, здійснення щеплень. На запит суду ПП Клініка Медіком » надало копію медичної документації на ім`я [PERSON] , [INFO] . З наданої медичної документації вбачається, що позивач регулярно звертається за медичними послугами для дитини, зокрема, для проходження дитиною періодичних професійних оглядів різними категоріями лікарів, для надання медичної допомоги у зв`язку з хворобами, для проведення аналізів та щеплень дитині. За таких обставин, стороною позивача підтверджені доводи про необхідність отримання дитиною медичних послуг через часті захворювання. Крім того, з позову вбачається, що дитина потребує здорового харчування, одягу та взуття, іграшок. На підтвердження зазначених витрат позивачем наданий суду їх розрахунок (а.с. 4-5). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. З відзиву на позов сторони відповідача вбачається, що з його заробітної плати стягуються аліменти та крім цього він добровільно перераховує на картку позивача значні кошти. На підтвердження цього стороною відповідача наданий звіт про здійснені відрахування та виплати за виконавчим документом та виписки по банківському рахунку про переказ коштів на рахунок позивача. Разом з тим, добровільне надання коштів матері дитини не є підставою для відмови в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів. Вбачається, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що аліменти у розмірі 1500-1900 гривень на місяць не відповідають потребам дитини. Разом з тим, позивач не надавала суду належних доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме в розмірі 7000 гривень щомісяця. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. За таких обставин, враховуючи потреби дитини відповідного віку, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 4000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви. Позивач порушує питання не про стягнення, а про зміну розміру аліментів, тому аліменти в новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили. [PERSON] також просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 78625 гривень. Зазначає, що додаткові витрати складаються з витрат на лікування дитини, які за період з жовтня 2018 року по день звернення до суду становлять 32550 гривень, та витрати на спеціалізований навчальний заклад та послуги няні, які за період з листопада 2018 року по дату звернення до суду склали 124700 гривень. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З наданої на запит суду копії медичної документації ПП Клініка Медіком » на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що позивач регулярно звертається за медичними послугами для дитини, зокрема, для проходження дитиною періодичних професійних оглядів різними категоріями лікарів, для надання медичної допомоги у зв`язку з хворобами, для проведення аналізів та щеплень дитині. Зазначене також підтверджується наданим позивачем розрахунком витрат на лікування дитини (а.с. 2-3), з якого встановлена регулярність звернень позивачем за медичними послугами для дитини. Стороною відповідача доказів на підтвердження оплати зазначених медичних послуг дитині суду не надано. За таких обставин, понесені позивачем такі додаткові витрати на лікування дитини підтверджені належними доказами та підлягають стягненню з відповідача у процентному співвідношенні - 50 %, тобто в розмірі 16275 гривень 09 копійок. Позивач також до додаткових витрат включає витрати на спеціалізований приватний навчальний заклад та послуги няні, які за період з листопада 2018 року по дату звернення до суду склали 124700 гривень. Позивач пояснює необхідність відвідування дитиною спеціалізованого приватного навчального закладу за станом її здоров`я. Разом з тим, доказів на підтвердження вказаних обставин стороною позивача суду не надано. Крім того, розпорядженням Голови Виконавчого комітету КМР від 17 вересня 2018 року № 1699 було анульовано ПНЗ «Кудрявський» ліцензію серії АЕ № 288536 у сфері дошкільної освіти: виховання та навчання дітей дошкільного віку, корекція психологічного і фізичного розвитку дітей дошкільного віку. Розпорядженням Голови Виконавчого комітету КМР від 03 вересня 2018 року № 1611 ПНЗ «Кудрявський» було видано ліцензію на право провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти за рівнем дошкільної освіти. Таким чином, зазначений заклад не є спеціалізованим закладом для корекції психологічного та фізичного розвитку дітей. Встановлено, що [PERSON] відвідує приватний навчальний заклад «Кудрявський» та ТОВ «Альфа Кідс» за бажанням позивача, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц. Позивач також до розрахунку додаткових витрат включила витрати на послуги няні в сумі 40200 гривень та на підтвердження зазначеного надала суду копію трудового договору від 14 березня 2020 року, укладеного з [PERSON] (а.с. 23-24) з додатком до договору (графік розрахунків) (а.с. 25). Разом з тим, доказів на підтвердження оплати витрат на послуги няні за договором (зокрема, квитанції про оплату) позивачем суду не надано. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1681 гривні 60 копійок.

Outcome: partial