Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

25.05.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.04.2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті рідної сестри [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з господарчими будівлями в [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не може підтвердити факт належності померлій житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в зв'язку з тим, що померла [PERSON] відповідно до законодавства, діючого на час прийняття нею самою спадщини після батька, не встигла зареєструвати своє права власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ЗУ «Пpo нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, нотаріусом відмовлено, тому на підставі зазначеного позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права на спадщину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року, актовий запис № 35 (а.с. 16). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2008 року встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 15). Факт прийняття спадщини померлою [PERSON] після смерті її батька [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.02.2008 року, у відповідності до якого [PERSON] на підставі ст.. 1299 ЦК України повинна була провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). З заповіту від 15.11.1997 року встановлено, що [PERSON], на випадок своєї смерті, робить розпорядження, а саме: належну їй квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], та усе її майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивачка подала заяву до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Постановою державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 23.05.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що позивачка не може підтвердити факт належності житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], в зв'язку з відсутністю його державної реєстрації за спадкодавицею (а.с. 9-11). Зі свідоцтва про право приватної власності [NUMBER] від 25.04.2001 року встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 13). З технічного паспорту на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], встановлено, що власником вказаного домоволодіння є [PERSON] (а.с. 17-22). З листа КП «Апостолівського БТІ» від 04.05.2016 року № 1244 встановлено, що власником будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 07.05.2001 року, виданого виконавчим комітетом Великокостромської сільської ради за рішенням [NUMBER] від 25.04.2001 року (а.с. 12). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом майна померлої [PERSON] До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], однак судом встановлено, що [PERSON] за життя не встигла зареєструвати своє право на вищевказаний житловий будинок у встановленому законом порядку. Суд вважає, що право на зазначений житловий будинок увійшло до складу її спадщини, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved