Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

26.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. на місяць з кожного з батьків, але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок, який відкрито на її ім'я у Державному ощадному банку України. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є опікуном [PERSON], [INFO]. Його мати - [PERSON] перебуває під вартою, батько - [PERSON] не забрав дитину з КЗОЗ БРР «БЦКРЛ». Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідачі матеріальної допомоги на його утримання не надають, тому позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, перебуває в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)», подала заяву, у якій позов не визнала, однак відзиву на позов або пояснень щодо невизнання позову не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області області (а.с. 6). Розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 20.06.2018 року [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 7). Розпорядженням Балаклійської РДА від 28.08.2018 року № 620 призначено [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с. 5). На ім'я дитини [PERSON] відкрито рахунок в Державному ощадному банку України (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1ст. 191 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідачі не виконують свій обов'язок по утриманню дитини - [PERSON], [INFO], а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів на дитину, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved