Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

26.09.2019 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Макіївка Донецької області. В обґрунтування заяви заявник вказав, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області померла його мати [PERSON] , [INFO] . З метою отримання свідоцтва про державну реєстрацію смерті [PERSON] , заявник звернувся до Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Однак, за результатами розгляду звернення, відділом ДРАЦС надано відповідь про відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть від 20.07.2019 року, Серії [NUMBER] , оскільки таке свідоцтво видане установою, що знаходиться на непідконтрольній території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації смерті померлої, що здійснюється державним органом України та вирішення питання відносно встановлення опіки та піклування над його неповнолітнім братом. Заявник заяву підтримав, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Враховуючи неявку у судове засідання учасників справи, суд на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник у справі [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів: - свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] від 15.07.1997 року, актовий запис № 284 від 15.07.1997 року; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 18.09.2019 року, що підтверджує зміну дошлюбного прізвища [PERSON] на шлюбне прізвище - [PERSON] , та в подальшому відомості про розірвання шлюбу та залишення після розірвання шлюбу прізвища [PERSON] ); - свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 09.11.2010 року, актовий запис № 299 від 09.11.2010 року, відповідно до якого [PERSON] після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка [PERSON] . [INFO] в м. Макіївка Донецької області [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копіями наступних документів: - свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого 20.07.2019 року Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області; - лікарським свідоцтвом про смерть № 491 від 20.07.2019 року; - довідкою про причину смерті № 491 від 20.07.2019 року. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , заявник звернувся до Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області. Однак, листом від 06.09.2019 року № 275/17.1-06-178 Олександрівським районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області, з підстав того, що аналіз документів, наданих заявником, свідчить, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1650 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , і визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті м. Макіївка Донецької області. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації смерті померлої, що здійснюється державним органом України та вирішення питання відносно встановлення опіки та піклування над його неповнолітнім братом. Приписами ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах, в тому числі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України тощо.

Outcome: approved