Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

24 квітня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог про незаконність Акту №12 від 30 жовтня 2013 року розслідування причин виникнення професійного захворювання [PERSON] товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» посилалось на порушення вимог Порядку розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, а саме: порушення пунктів 74, 81 і 82 при формуванні комісії з розслідування, викладення змісту пунктів 13-16. Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача підтримав позов і просив його задовольнити. Представник Добропільського міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби у Донецькій області заперечував проти позову і пояснив, що Акт розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] був складений у відповідності до вимог Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Третя особа [PERSON] заперечував проти позову і просив його відхилити. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля і представник комунального закладу охорони здоров*я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування у судове засідання не з*явились, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2015 року було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільського міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби у Донецькій області, треті особи: [PERSON]; відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля; комунальний заклад охорони здоров*я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», про визнання незаконним акту розслідування причин виникнення професійного захворювання та його скасування. Не погодившись із рішенням суду, [PERSON] приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з наступних підстав: - суд першої інстанції, посилаючись на пункти 81 і 82 Порядку розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, прийшов до помилкового висновку про те, що комісія з розслідування не дала оцінку умовам праці, матеріалам раніше проведеної атестації робочих місць, результатам обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби. Але при цьому суд не врахував, що всі ці документи є невід*ємною частиною розслідування профзахворювання і на підставі цих документів комісія зробила свої висновки. Позивач приймав участь у складанні цих документів і на підставі них був складений Акт П-4. При цьому суд не перевірив докази позивача щодо відсутності цих документів і наявності їх у санепідемслужбі та відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля, - посилання суду на те, що у пункті 13 оскаржуваного акту не зазначено із яких джерел встановлено класи та ступені показників шкідливості і що комісія не має права встановлювати рівень, клас та ступінь шкідливих факторів є неспроможним, оскільки показники шуму взяті згідно із Методичними рекомендаціями з визначення санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт (1982 рік, розроблені Донецьким НДІ гігієни праці та профзахворювань), - суд першої інстанції не врахував, що комісія по розслідуванню причин виникнення професійного захворювання була створена у відповідності до вимог пункту 11 Порядку розслідування та ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232. Всі члени постійно діючої комісії по розслідуванню причин виникнення професійних захворювань на «ш. Новодонецька» ПСП «Ш\\у Білозерське ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля», яка була створена на підставі Наказу №7-0 по Добропільському районному управлінню від 30 січня 2013 року підписали Акт за формою П-4 без будь-яких зауважень і затверджений головним державним санітарним лікарем. Жоден із членів комісії не викладав окрему думку. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції [PERSON] і його представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Крім того, [PERSON] пояснив, що після отримання вказаного Акту рішенням МСЕК йому було встановлено 55 відсотків втрати професійної працездатності. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань [PERSON] було призначено щомісячні страхові виплати. Крім того, рішенням Добропільського міськрайонного суду, залишеним без змін апеляційною інстанцією, з товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» було стягнуто відшкодування моральної шкоди. Представник Добропільського міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби у Донецькій області підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, посилаючись на наступне: Акт розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] був складений у відповідності до вимог Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» після отримання Повідомлення про професійне захворювання за №1152 від 16 жовтня 2013 року від Клініки Професійних захворювань Інституту медицини праці, розташованого у м. Києві за формою П-3. На підставі пункту 74 Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року Наказом Добропільського міськрайонного управління була створена постійно діюча комісія з розслідування причин виникнення професійних захворювань на ш. Новодонецька ПСП «Ш/у Білозерське ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля». Оскільки шахта «Новодонецька» не виконала свої обов*язки щодо надання письмової інформації про осіб, які пропонуються до складу комісії по розслідуванню, то наказом начальника державної санітарно-епідеміологічної служби України Добропільського міськрайонного управління [PERSON] від 30 січня 2013 року була створена постійно діюча комісія по розслідуванню причин виникнення професійних захворювань на шахті «Новодонецька» ПСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК «Добропілллявугілля». До складу цієї комісії були включені відповідні посадові особи. Копія наказу була направлена на підприємства і установи. Особи, зазначені у наказі про створення комісії приймали участь у роботі комісії. Оспорюваний Акт складений у відповідності до Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» після отримання Повідомлення про професійне захворювання за №1152 від 16 жовтня 2013 року, Гігієнічної класифікації праці, затвердженої Наказом МОЗ №528 від 27 грудня 2001 року (яка діяла на той час), Методичних рекомендацій по визначенню санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт» розроблених Донецьким НДІ ГТ і ПЗ. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, посилаючись на підстави, викладені у своїй позовній заяві. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля у судове засідання апеляційного суду не з*явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена телефонограма, яка зареєстрована у журналі телефонограм апеляційного суду. У своєму листі просили розглянути справу у її відсутність. Представник комунального закладу охорони здоров*я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування у судове засідання апеляційного суду не з*явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена телефонограма, яка зареєстрована у журналі телефонограм апеляційного суду. У своєму листі просили розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача і відповідача, третю особу [PERSON] та його представника, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню із ухваленням нового рішення з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про визнання незаконним акту розслідування причин виникнення професійного захворювання та його скасування, суд першої інстанції виходив із того, що: - комісія була неповноважна розслідувати причини професійних захворювань, програма причин виникнення професійного захворювання не розроблялась, функції між членами комісії не розподілялись, експерти не долучались, - в пункті 13 оскаржуваного Акту не зазначені джерела встановлення класу та ступеню показників шкідливості праці. На думку суду першої інстанції комісія не має права встановлювати рівень, клас та ступінь шкідливих факторів, - в Акті відсутні данні про стан здоров*я [PERSON], результати проходження періодичних медичних оглядів, висновки вивчення і контролю дотримання технологічної документації і порядку забезпечення і використання засобами індивідуального захисту і засобами малої механізації, не проведено аналіз умов праці за весь період виконання робіт з небезпечними умовами праці, - висновок суду про умови праці не відповідають фактичним обставинам (пункти 13-16), - в порушення вимог пункту 82 Порядку в Акті відсутні відомості про розгляд і оцінку: проведеної атестації робочих місць, інструкції з охорони праці працівників, технологічну документацію по порядку ведення робіт, наказів і розпоряджень адміністрації підприємства про порушення працівниками вимог Правил та Інструкції з охорони праці, забезпечення засобами індивідуального захисту, порядку їх використання, письмових пояснень посадових осіб, інших працівників з питань, пов*язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання. При цьому, суд першої інстанції виходив із того, що при формуванні і роботі комісії по розслідуванню причин нещасного випадку відповідачем не було дотримано вимог Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається. Згідно із медичним висновком лікарсько-експертної комісії Державної установи Інституту медицини праці [PERSON] медичних наук України (клініка професійних захворювань) №36/1619 від 15 жовтня 2013 року у [PERSON] було виявлене захворювання - «хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким степенем зниження слуху (ІІ ст.), (легкий ст.) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, прикорневий та базальний пневмосклероз (а.с. 41). Підставою для визнання захворювання [PERSON] професійним були данні клінічного обстеження, інформація про умови праці, санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, стаж роботи у шкідливих умовах - 14 років (а.с. 41). 16 жовтня 2013 року на адресу Добропільського міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби у Донецькій області було направлено Повідомлення про професійне захворювання [PERSON], яке було отримано 23 жовтня 2013 року. 30 жовтня 2013 року постійно діючою комісією з розслідування причин виникнення професійних захворювань був складений Акт №12 розслідування причин виникнення професійного захворювання (а.с. 10-13). Згідно із пунктом 74 Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» головний державний санітарний лікар міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів. Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надіслати закладові державної санітарно-епідеміологічної служби письмову інформацію про прізвище, ім'я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник відповідача пояснив, що оскільки шахта «Новодонецька» не виконує свої обов*язки щодо надання державній санітарно-епідеміологічній службі письмової інформації про прізвище, ім'я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування, то наказом начальника державної санітарно-епідеміологічної служби України Добропільського міськрайонного управління [PERSON] від 30 січня 2013 року була створена постійно діюча комісія по розслідуванню причин виникнення професійних захворювань на шахті «Новодонецька» ПСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» (а.с. 15-16). Вказаний наказ про створення комісії був досліджений апеляційним судом. Згідно із цим наказом склад комісії був сформований на підставі пункту 74 Порядку, і до складу комісії увійшли: *представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії) - [PERSON] - лікар по гігієні праці, *представник лікувально-профілактичного закладу - [PERSON] - профпотолог Добропільської Центральної районної лікарні, *представник роботодавця - [PERSON] - старший начальник зміни по охороні праці «Шахти «Новодонецька», *представник первинної організації відповідної профспілки «Шахти «Новодонецька» - [PERSON] (голова первинної профспілкової організації, *представник первинної організації відповідної профспілки НПГУ «Шахти «Новодонецька» - [PERSON] (голова первинної профспілкової організації НПГУ «Шахти «Новодонецька»), *представник вищого органу профспілки - [PERSON] (головний технічний інспектор праці ЦК Укруглепрофспілки при Добропільському теркомі профспілки, *представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства - [PERSON] (страховий експерт по охороні праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань м. Добропілля). Наказ про створення цієї комісії був направлений відповідним установам, які не заперечували проти включення до складу комісії саме цих осіб. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача звернув увагу суду на те, що згідно із наказом про створення комісії від 30 січня 2013 року до складу комісії від роботодавця був включений [PERSON] (старший начальник зміни по охороні праці «Шахти «Новодонецька»), але у роботі комісії приймав участь [PERSON] - начальник зміни (старший) служби охорони праці ПСП «Шахтоуправління «Білозерське» ДТЕК Добропіллявугілля. Апеляційний суд, перевіряючи вказаний довід представника позивача встановив, що [PERSON] був включений у склад комісії відповідно до займаної ним посади (старший начальник зміни по охороні праці «Шахти «Новодонецька») у січні 2013 року, але на час складання Акту (30 жовтня 2013 року) він не працював на «Шахті «Новодонецька» і тому у роботі комісії приймав участь [PERSON], який займає аналогічну посаду у ПСП «Шахтоуправління «Білозерське» ДТЕК Добропіллявугілля, до складу якого входить «Шахта «Новодонецька». Обставини щодо входження шахти «Новодонецька», як структурного підрозділу в «Шахтоуправлінні «Білозерське», були підтверджені представником позивача під час розгляду справи в апеляційній інстанції, який надав Положення про виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Білозерське» та Статут товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля». Крім того, представником позивача була надана копія Наказу №470-1к від 1 березня 2013 року по «Шахтоуправлінню Білозерське», згідно з яким [PERSON] з1 березня 2013 року був тимчасово переведений на посаду начальника зміни (старшого) служби з охорони праці до призначення основного робітника. Таким чином, [PERSON] займав посаду аналогічну посаді члена комісії [PERSON], якого він замінив після звільнення останнього. Крім того, знаючи про те, що один із членів комісії [PERSON], на час складання Акту розслідування причин професійного захворювання по справі [PERSON], звільнився з посади, позивач в порушення вимог пункту 74 Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» вдруге не надіслав закладові державної санітарно-епідеміологічної служби письмову інформацію про прізвище, ім'я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування замість звільненого з посади [PERSON] Оскільки пунктом 74 вказаної Постанови КМ України саме на головного державного санітарного лікаря покладено обов*язок по утворенню комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, а роботодавець не виконав свої обов*язки про надання інформації про свого представника до комісії з розслідування, то апеляційний суд вважає, що дії головного державного санітарного лікаря щодо формування комісії не протирічать вказаному пункту Порядку. Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що між членами комісії не були розподілені функції, то під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник відповідача пояснив, що функції членів комісії на практиці розподіляються усно відповідно до посад членів комісії і установи, представником якої є кожний член комісії. Апеляційний суд вважає, що усне розподілення функцій членів комісії по розслідуванню не суперечить Порядку проведення розслідування, оскільки кожний член комісії представляє інтереси відповідної установи згідно із своєю посадою і функції кожного члена комісії уже є визначеними трудовими обов*язками цих осіб. Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії головного державного санітарного лікаря по формуванню складу комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання не суперечать вищевказаній Постанові КМ України і були направлені на сприяння встановленню причин професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах. Всі члени комісії по розслідуванню професійного захворювання [PERSON], які приймали участь у розслідуванні причин виникнення професійного захворювання, підписали Акт про причини професійного захворювання без будь-яких зауважень (а.с. 10-13). Посилаючись на нелегитимність комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, позивачем не було доведено у суді порушення прав підприємства (позивача) чи потерпілого [PERSON], під час проведення розслідування його професійного захворювання. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення порядку формування комісії є неспроможним і спростовується матеріалами справи. Що стосується висновку суду першої інстанції про неправильність заповнення пунктів 13-16 у Акті про розслідування причин виникнення хронічного захворювання [PERSON], а саме те, що у комісії немає повноважень встановлювати рівень, клас та ступінь шкідливих факторів, а також не зазначення у цих пунктах джерел встановлення вказаних показників, які, на думку суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам, то апеляційний суд виходить із наступного. Пунктом 82 Постанови КМ України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» передбачено, що комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів виконавчої дирекції Фонду і представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключних актів періодичних медичних оглядів, наказів та розпоряджень адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці джерелами радіаційного випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов'язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію щодо хворого. На виконання припису головного санітарного лікаря №700/02 від 12 вересня 2013 року позивачем була надана інформаційна довідка стосовно [PERSON], 1976 року народження, який з 16 лютого 1998 року по час видачі цієї довідки (22 вересня 2013 року) працював на шахті «Новодонецька» гірничим робітником підземним (а.с. 42-43). У цій інформаційній довідці були зазначені показники пилу, мікроклімату, важкості праці. Показники шуму підприємством надані не були через не проведення таких замірів. Крім того, у цій довідці було зазначено, що атестація підземного робочого місця проводилась у 2009 році у відповідності із [PERSON] праці та соціальної політики України за №137/13/82-06 від 9 червня 2006 року. За умовами праці підземні робочі місця віднесені до 3 класу І-ІІІ ступеню важкості. Таким чином, роботодавець в порушення вимог пункту 79 Постанови Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» не надав комісії з розслідування всі документи і матеріали, які характеризують умови праці на робочому місці (дільниці, цеху) не надав комісії показники шуму на робочому місці [PERSON] Пунктом 1.12 Наказу [PERSON] охорони здоров*я України №614 від 13 грудня 2004 року «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» передбачено, що у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями. Пунктом 5 Наказу [PERSON] охорони здоров'я України №528 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» зобов*язало головне санітарно-епідеміологічне управління МОЗ України за участю науково-дослідних інститутів МОЗ та Академії медичних наук України розробити методики проведення гігієнічних досліджень і оцінки умов праці, досліджень важкості та напруженості трудового процесу з урахуванням Гігієнічної класифікації. У 1982 році Донецьким Науково-дослідним інститутом гігієни праці та професійних захворювань були розроблені Методичні рекомендації по визначенню санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт. 3 вересня 2013 року Державною санітарно-епідеміологічною службою було проведено обстеження умов праці [PERSON] гірничого робочого підземного шахти «Новодолнецька» дільниці КТ-3 з метою складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці. Крім працівника Державної санітарно-епідеміологічної служби в обстеженні умов праці [PERSON] приймали участь начальник зміни шахти «Новодонецька» [PERSON], механік дільниці УКТ-3 [PERSON], заступник голови профспілки ПРУТ шахти «Новодонецька» [PERSON] За результатами обстеження умов праці [PERSON] був складений Акт від 3 вересня 2013 року, який був підписаний всіма учасниками обстеження, у тому числі і двома представниками шахти «Новодонецька», без будь-яких зауважень. Під час обстеження умов праці було встановлено, що на шахті «Новодонецька» не проводились дослідження важкості та напруженості трудового процесу, шуму та вібрації. При відсутності лабораторних показників важкості трудового процесу комісією використовувались «хронокарти», наряд-путівки та данні розрахунку фізичного навантаження, про що було вказано в Акті обстеження умов праці від 3 вересня 2013 року, які були надані в апеляційній інстанції і досліджені апеляційним судом (а.с. 70 оборотна сторона). Виходячи із об*єма виконаних робіт, виробничого навантаження на 1-у людину, акту обстеження умов праці, показники важкості трудового процесу та шуму визначались згідно із Наказами [PERSON] охорони здоров*я №528 від 27 грудня 2011 року «Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» та Наказу №614 від 13 грудня 2004 року «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» із використанням Методичних рекомендацій по визначенню санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт. Таким чином, данні, внесені до пункту 13 оскаржуваного Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] щодо показників мікроклімату та шуму, були внесені комісією з розслідування на підставі вказаних Наказів МОЗ України та Методичних рекомендацій по визначенню санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт, а саме: показники по мікроклімату - 3 клас 1 ступені, по пилу - 3 клас 3-4 ступені, по важкості - 3 клас 2 ступені, показники шуму 85-90 дБА (не постійний) протягом 40% робочого часу (а.с. 69-72). Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що в Акті відсутні данні про стан здоров*я [PERSON], результати проходження періодичних медичних оглядів, висновки вивчення і контролю дотримання технологічної документації і порядку забезпечення і використання засобами індивідуального захисту і засобами малої механізації, не проведено аналіз умов праці за весь період виконання робіт з небезпечними умовами праці, то апеляційний суд виходить із наступного. Пункт 14 оскаржуваного Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання має назву «Діагноз» і складається із двох граф: 1) основний діагноз, 2) супутній діагноз. Під кожною із цих граф зазначається, які данні мають бути вписані в них, а саме: в першій графі необхідно вказати назву основного діагнозу та його код відповідно до МХК-10, а в графі про супутній діагноз також треба вказати його назву, який визначений у повідомленні про професійне захворювання і код відповідно до МХК-10. Вказані графи пункту 13 Акту були заповнені відповідно до цих вимог. Внесення даних про результати проходження періодичних медичних оглядів Актом не передбачено. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при складанні Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] відповідач діяв в межах повноважень, наданих Постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», Наказами [PERSON] охорони здоров*я України №614 від 13 грудня 2004 року «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» і №528 від 27 грудня 2011 року «Про затвердження Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», Методичних рекомендацій по визначенню санітарних характеристик основних робочих професій вугільних шахт. Крім того, під час розгляду справи в апеляційній інстанції [PERSON] були надані: *довідка МСЕК від 29 листопада 2013 року про встановлення йому 55% втрати професійної працездатності, *постанова відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля від 25 листопада 2013 року про призначення [PERSON] щомісячних страхових виплат через втрату професійної працездатності, *рішення Добропільського міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2014 року, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» моральної шкоди у зв*язку із втратою професійної працездатності. Під час розгляду справи про відшкодування моральної шкоди товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» не ставило під сумнів законність Акту проведення розслідування причин професійного захворювання від 30 жовтня 2013 року. Крім того, із наданих [PERSON] документів вбачається, що після складання оспорюваного акту до сьогоднішнього часу потерпілий отримує щомісячне страхове відшкодування. Встановлені апеляційний судом факти свідчать про те, що висновки суду першої інстанції про незаконність Акту проведення розслідування причин професійного захворювання не відповідають фактичним обставинам по справі і нормам матеріального права. Згідно пунктів 3 і 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Виходячи з наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Outcome: dismissed