Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

25 травня 2015 року Франківським районним судом м. Львова було прийнято заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] до ЛКП Львівелектротранс про визнання дій незаконними, стягнення недорахованої заробітної плати та компенсацію моральної шкоди задоволено частково. Позивач [PERSON] подала заяву, в якому просить ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до ЛКП Львівелектротранс про визнання дій незаконними, стягнення недорахованої заробітної плати та компенсацію моральної шкоди так як при постановленні вказаного рішення судом не вирішено питання про судові витрати понесені позивачем на правову допомогу в сумі 2000 гривень. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені, однак їх присутність не є обовязковою. Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У згаданому вище рішенні суду від 25 травня 2015 року не вирішено питання про судові витрати витрати на правову допомогу. Згідно з\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Як зазначено в ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати на правову допомогу\~це витрати, повязані з правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, які несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах\~суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2015 р. між адвокатом [PERSON] і [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги(а.с.46-47) Адвокат [PERSON] надавав позивачу по справі правову допомогу, про що свідчать наявні в матеріалах справи, а саме додаток до вказаного договору про надання правової допомоги (а.с.57) та розрахунок витрат на правову допомогу(а.с.58), приймав участь у розгляді справи. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджуються квитанцією(а.с.59) про оплату наданих послуг на суму 2000 гривень. Виходячи з заявлених вимог позивача та виходячи з того, що адвокат [PERSON] приймав участь в розгляді справи в якості особи, що надає правову допомогу в засіданнях 03.03.2015 року, яке тривало 2хв. 16сек.(з 15:34:04 до 15:36:20) та 22.04.2015 року, яке тривало 3 хв. 06 сек.( з 11:12:24 до 11:15:18), а розмір мінімальної заробітної плати в зазначений період становив 1218 грн.. Тому розрахунок компенсації становить: 40% від 1218 грн. = 487,20 грн.(1 год.) 487,20 грн. : 60хв. х 2 хв. 16сек = 17,54 грн.. 487,20 грн. : 60хв. х 3 хв. 06 сек. = 24,85 грн.. Всього разом: 42,38 гривень, що є сумою витрат на правову допомогу в участі у судових засіданнях адвоката. При цьому суд погоджується, що розрахована суму 1218 грн. витрат на правову допомогу цілком відповідає затраченим зусиллям адвоката на ознайомлення з матеріалами позовної заяви, справи, опрацювання правової позиції, вивчення судової практики, яке тривало 2 год. 50 хв., що становить у розмірі 1218 грн. Згідно ст. 215 ЦПК України в рішенні суду вказується висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю або частково, а також про розподіл судових витрат. Відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України, при частковому задоволенні позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищенаведене та те, що вимоги позивачки були задоволені частково, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, згідно якого стягнути з ЛКП Львівелектротранс на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу в сумі 1000 гривень.

Outcome: partial