Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

26.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на 15/36 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], які належали померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список назв вулиць міста Ізмаїл Одеської області, згідно якого вказано: [ADDRESS], а у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 09.11.1998 року за реєстровим № 4/5739, вказано: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 15/36 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (5/36 частин на підставі договору дарування частки житлового будинку від 02.04.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-3448 та 10/36 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 4/5739). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.09.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 15/36 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 03.03.2000 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1270, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39798950 від 05.03.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 03.03.2000 року, зареєстрований за № 3-1270 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено листом № 839/01-16 від 04.04.2015 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. № 558/02-14 від 05.03.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список назв вулиць міста Ізмаїл Одеської області, згідно якого вказано: [ADDRESS], а у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 09.11.1998 року за реєстровим № 4/5739, вказано: [ADDRESS]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved