Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

24 вересня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся Орган опіки та піклування - виконком Центральної районної у місті Дніпрі ради в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути аліменти зі [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини; - стягнути аліменти зі [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини; - допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; - накласти заборону на відчуження майна та житла вказаних дітей за адресою: [ADDRESS] , про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження житла, Реєстраційну службу та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог орган опіки та піклування зазначив, що на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, за категорією «проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов отримання нею освіти» перебувають з 2015 року дитина - [PERSON] , [INFO] , та з 2020 року дитина - [PERSON] , [INFO] . Народження дітей було зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. За поясненнями позивача, відповідач протягом багатьох років не тільки ухиляється від обов`язку по вихованню своїх дітей, але й повністю ігнорує виконання батьківських обов`язків. Вона не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей дітей, їх виховання, поваги до їх гідності, готування їх до самостійного життя та праці. [PERSON] свідомо тривалий час нехтує своїми обов`язками, повністю ухиляється від виховання та навчання дітей, не проявляє до них материнської турботи, навіть надавала нотаріальну згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , зловживає алкогольними напоями. Крім того, навчанням та вихованням дитини [PERSON] займається бабуся дитини [PERSON] . Також, як зазначив позивач, у ЗМІ був висвітлений безвідповідальний вчинок відповідача щодо залишення своєї дитини [PERSON] , [INFO] , у сквері «Героїв». Як було встановлено згодом, [PERSON] залишила дитину та пішла до магазину після того, як закінчилися алкогольні напої. А коли вона повернулась, то виявила відсутність візочка з дитиною, вирішила, що дитина перебуває разом із старшим братом вдома, тому повернулась додому за місцем мешкання та лягла спати. Відносно [PERSON] було винесено протокол про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, як зазначив позивач, траплялись випадки залишення і сина відповідача - [PERSON] , [INFO] , без батьківського догляду на вулиці внаслідок вживання відповідачем алкогольних напоїв. Відповідач не контролювала свій стан та не доглядала за сином, дитина разом з матір`ю були доставлені до місця проживання та передані бабусі [PERSON] . Як стверджує позивач, вищенаведені факти за сукупністю визначають різко негативну характеристику та негативні морально-етичні якості відповідача, її безвідповідальність по відношенню до материнства, батьківських обов`язків щодо виховання дітей та піклування ними. Виконком Центральної районного у місті Дніпрі ради надав 16 вересня 2020 року письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Тому позивач, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закону України «Про охорону дитинства», звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, скористалась правом на захист та звернулась за правничою допомогою до адвоката. У встановлений законом та судом строк відповідач подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що вона не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Оскільки згідно з актом обстеження від 01 вересня 2020 року, помешкання, де проживає відповідач, має задовільний стан, є меблі, побутова техніка, ноутбук, діти виглядають доглянутими, наявний одяг, взуття, місце для відпочинку та навчання, є окреме ліжко для доньки [PERSON] . Згідно з характеристиками зі школи, син [PERSON] позитивно характеризується, навчання не пропускає, систематично виконує домашні завдання, забезпечений сезонним одягом та шкільним приладдям. Відповідач дійсно мала алкогольну залежність, проте встала на шлях виправлення та має твердий намір вилікуватися. Вона проходить лікування в реабілітаційному центрі «Нове майбутнє», чого не заперечує позивач та це підтверджується позитивною характеристикою керівника центру. [PERSON] працевлаштувалась на роботу молодшою медичною сестрою, має намір забезпечувати дітей, а також не вживати алкоголь. Відповідач цікавиться долею дітей, заперечує проти позбавлення її батьківських прав, наполягає на тому, що вона буде виховувати дітей, не байдужа до долі своїх дітей. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування. У встановлений законом та судом строк представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якому просила суд не брати до уваги доводи представника відповідача, зазначені у відзиві на позов, бо такі спростовуються наданими нею доказами. Представник позивача вважає, що звернення до суду з позовом недостатньо простимулювало відповідача як матір для зміни своєї поведінки, вона продовжує зловживати алкоголем, не працевлаштована. На думку позивача, відповідач безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей та піклуванню за ними, має негативні морально-етичні якості, негативну характеристику. Тим більше, відповідача було звільнено з посади молодшої сестри, у зв`язку з відсутністю на робочому місці з неповажних причин, про що позивачем надані відповідні докази. Під час судового засідання представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Також вона зазначила, що вихованням дітей [PERSON] та [PERSON] займається бабуся [PERSON] . Представник позивача пояснила підстави звернення до суду з позовом таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, представник позивача доповнила, що відносно відповідача була відкрита кримінальна справа щодо розповсюдження наркотичних засобів, проте її звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з добровільним проходженням стаціонарного лікування від наркоманії. Також з приводу події, що сталася у сквері «Героїв», коли відповідач залишила візок з малолітньою дитиною [PERSON] , було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 135 КК України. Воно перебуває на розгляді в суді, а 22 лютого 2021 року відповідачу було вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України. Також, як зазначила представник позивача, вже є висновок судово-психіатричного експерта про те, що [PERSON] під час вчинення інкримінованого їй діяння, тобто кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України, не страждала на будь-які психічні захворювання та не страждає, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, на час проведення експертизи також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Представник відповідача та відповідач у судовому засідання заперечували проти задоволення позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. При цьому, як зазначила представник відповідача, вони не заперечують факт алкогольної залежності відповідача, проте вона пройшла курс лікування, реабілітувалась, має намір працевлаштуватися, ходить до церкви. Також за поясненнями представника відповідача, бабуся дітей - [PERSON] зверталася до органу опіки та піклування щодо вирішенні питання про можливість оформлення опіки над дітьми нею, проте їй було відмовлено, бо всі сім членів сім`ї зареєстровані на одній житловій площі. Відповідач не заперечує, що дійсно стався прикрий випадок з візком у сквері «Героїв», коли вона забула його там разом з дитиною - малолітньою донькою [PERSON] . Проте дитина у візку була доглянута, серйозних проблем у дитини не було, що підтверджується протоколом допиту. У відповідача не було умислу залишати дитину без догляду таким чином, як це сталося. Це відбулося випадково в силу хвороби відповідача, бо вона має провали в пам`яті, внаслідок отриманої в дитинстві травми після автомобільної аварії. Тим більше, як зазначила представник відповідача, [PERSON] має міцні соціальні зв`язки, бажає забрати дітей, діти можуть виховуватися в цій родині, відповідачу допомагає її мати, сестра. Проте у разі позбавлення відповідача батьківських прав діти можуть залишитися без рідних, без родини, будуть влаштовані у державні заклади, постане питання їх можливого усиновлення іншими родинами. Водночас у них є рідні, вони бажають виховувати дітей, доглядати за ними, безмежно кохають цих дітей. З приводу відкритої кримінальної справи відносно [PERSON] , то представник відповідача зазначила, що висновок експертизи та відкрите кримінальне провадження не є вироком у кримінальній справі, її вина не встановлена та не доведена. Тому на момент проведення судового засідання не можна вести мову про вчинення відповідачем кримінального правопорушення відносно дитини та визнання її винною у його вчиненні. Також відповідач періодично відвідує школу, де навчається її син [PERSON] , цікавиться його успіхами, хоча повне матеріальне забезпечення дитини, відвідування батьківських зборів здійснює її мати - бабуся [PERSON] . Відповідач ходить до лікарні до доньки [PERSON] та цікавиться її станом здоров`я, спілкується та грається з дитиною настільки наскільки може та їй це дозволено. З огляду на викладене, представник відповідача та відповідач просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року було задоволено клопотання позивача та витребувано у Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради», Комунального закладу «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради», Комунального закладу «Дніпропетровська міська поліклініка № 16» докази в цивільній справі. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача та викликано для допиту в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року було задоволено клопотання представника позивача та замінено первісного позивача - Орган опіки та піклування - виконком Центральної районної у місті Дніпрі ради на його правонаступника - Адміністрацію Центрального району Дніпровської міської ради, та залучено його до участі в цивільній справі, задоволено клопотання представника позивача про допит свідка та викликано в судове засідання для допиту в якості свідка: [PERSON] замість [PERSON] , частково задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків та викликано в судове засідання для допиту в якості свідка - [PERSON] . Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 26 березня 2021 року були задоволені клопотання представника позивача про заміну та виклик свідка та клопотання представників сторін про виклик свідка в цивільній справі, викликано в судове засідання для допиту в якості свідка: [PERSON] замість [PERSON] , а також [PERSON] . Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, судом було прийнято відмову представника позивача від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] . У судових засіданнях по суті спору судом були заслухані пояснення учасників справи, досліджені письмові докази, допитані свідки. У судовому засіданні 14 травня 2021 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до повідомлень Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28 березня 2015 року № 491/10.5-26 та Центрального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17 березня 2020 року № 448/14-42, була проведена державна реєстрація народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.18). Відповідно до наказів Управління-служби у справах дітей Кіровської районного у місті Дніпропетровську ради від 01.04.2015 року № 11 та від 27.02.2020 року № 4, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було взято на облік як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки та особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. За відомостями зі вказаних наказів, мати дітей веде аморальний спосіб життя та не займається дітьми, діти проживають разом з матір`ю, умови проживання задовільні, є необхідні меблі, побутова техніка, санвузол, кухня загального користування. Мати [PERSON] , [INFO] , попереджена про адміністративну відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей за ст. 184 КУпАП, роз`яснено про необхідність відвідування лікарні з дітьми, виконання рекомендацій лікарів тощо (а.с.14-17). За відомостями з довідки № 59 від 14.01.2020 року, за адресою: [ADDRESS] осіб: власник [PERSON] , [INFO] , з 23.02.2005 року, чоловік [PERSON] , [INFO] , з 19.06.2009 року, донька [PERSON] , [INFO] , з 23.02.2005 року, онук [PERSON] , [INFO] , з 23.01.2009 року, донька [PERSON] , [INFO] , з 07.07.2009 року, онук [PERSON] , [INFO] , з 03.11.2009 року, онука [PERSON] , [INFO] , з 12.11.2019 року (а.с.19). Дитина [PERSON] мешкає за вказаною вище адресою та спостерігається сімейним лікарем, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра в амбулаторії загальної практики - сімейної медицини № 4 КЗ «Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 1», з дитиною амбулаторію відвідує бабуся (а.с.20-23). Відповідач притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження щодо випадку з дитиною [PERSON] , який залишився на вулиці без догляду дорослих, мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не контролювала свій стан. Це підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2016 року, справа № 203/2013/16-п, яка набрала законної сили станом на 21.05.2016 року (а.с.39-40). Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] від 16.03.2015 року, 16.02.2016 року, 04.07.2016 року, бабуся дитини [PERSON] - [PERSON] забезпечує дитину всім необхідним, займається дитиною, мати дитини стоїть на диспансерному обліку, не працює, батьківські обов`язки поклала на бабусю дитини. Бабуся зобов`язалася займатися своїм онуком, його вихованням, контролювати його стан здоров`я, місцезнаходження. Мати не працює та продовжує споживати алкогольні напої (а.с.24-27). Дитина [PERSON] навчається в школі та відповідно до характеристик класовода та директора, батьки не завжди цікавляться навчанням дитини, мати дитини за останні два роки навчання хлопчика в школі була два рази, здебільшого навчанням дитини займається бабуся хлопчика, хлопчик забезпечений сезонним одягом та шкільним приладдям (а.с.28-31). В матеріалах справи також міститься копія нотаріально засвідченої заяви [PERSON] , [INFO] , про те, що вона не заперечує проти оформлення батьківських прав на її сина [PERSON] , [INFO] , бабусею дитини - [PERSON] , [INFO] , та просила розглянути питання щодо позбавлення її батьківських прав в органах опіки та піклування, та в будь-яких інших компетентних установах та організаціях, а також в судових органах, без її участі (а.с.41). За відомостями з листа Центрального районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді міста Дніпра від 11.09.2020 року № 48-284 «Про надання інформації щодо сім`ї [PERSON] », у період з 05.06.2015 року по 22.02.2019 року родина перебувала на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, з підстав алкогольної залежності [PERSON] . [PERSON] перебуває в реабілітаційному центрі для алкозалежних осіб, проведено бесіду з особами, які працюють у центрі та здійснюють патронаж [PERSON] , щодо надання їй допомоги у проходженні лікування у Дніпропетровському наркологічному диспансері, обстеження у психіатра та невролога. Сім`я [PERSON] продовжує отримувати в центрі соціальних послугу згідно з Державним стандартом профілактики. Відповідно до повідомлення від 20.05.2020 року, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в разі підтвердження факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, Управління-служба у справах дітей просило представників правоохоронних органів в разі підтвердження факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.32-33). Також на підтвердження факту перебування відповідача на лікування від наркотичної та алкогольної залежності в матеріалах справи містяться: - копія ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2014 року, справа № 199/4079/14-к, відповідно до якої було задоволено клопотання [PERSON] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про звільнення її від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження; звільнено [PERSON] , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з добровільним проходженням стаціонарного етапу лікування від наркоманії; кримінальне провадження № 12014040630001044 відносно [PERSON] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - закрито (вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 27.06.2014 року); - витребувані ухвалою суду від 19.11.2020 року докази: довідка Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» від 27.11.2020 року № 3383, за якою [PERSON] , [INFO] , дійсно знаходилась на лікуванні у вказаному закладі у період з 01.03.2007 року по 21.03.2007 року, 05.05.2009 року по 19.06.2009 року, з 23.07.2009 року по 18.08.2009 року, 17.01.2011 року по 15.02.2011 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; синдром відміни; алкогольний абстинентний синдром неускладнений у психопатизованої особистості; листом від 21.12.2020 року № 1955, відповідно до якого [PERSON] перебувала на обліку у лікаря-нарколога Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» неодноразово: у різні періоди з 02.02.2015 року по 26.10.2020 року з діагнозами: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів і алкоголю; синдром залежності; стан відміни»; з 12.05.2015 року - знаходиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів»; з 11.05.2017 року - знаходиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю» (а.с.76-77, 89, 103-104). 27.08.2020 року згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, було знайдено дівчинку на вигляд близько 10 міс. - 1 року, як залишилась без батьківського піклування, а саме: [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , батько: [PERSON] . Мати малолітньої дитини 27.08.2020 року взяла [PERSON] , поклала у візочок та пішла гуляти до скверу «Героїв», де вживала алкогольні напої. Після того, як у неї закінчились алкогольні напої, вона залишила дитину та пішла купувати їх до магазину, а коли повернулась, то виявила відсутність візочка з дитиною, вирішила, що дитина перебуває вдома зі старшим братом. Тому вона повернулась додому за місцем мешкання та лягла спати. Згодом 27.08.2020 року в лікарню була доставлена дитина без будь-яких супроводжуючих документів, якою виявилась [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування та була знайдена в парку біля обласної державної адміністрації; мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] . Згідно з актом обстеження умов проживання, умови проживання дітей, які перебувають на обліку: житло розміщене на 6 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 1 кімнати (гуртожиток): маються електропостачання, кухня загального користування, необхідні меблі, побутова техніка, пральна машина, телевізор, ноутбук, місця для сну та навчання дітей, для [PERSON] виділене окреме дитяче ліжко. Це підтверджується копіями листа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.09.2020 року № 45/13/16-4378 та акту обстеження умов проживання від 01.09.2020 року (а.с.34-38, 42). Відповідно до висновку виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради від 16.09.2020 року № 16/245 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », з метою подолання алкогольної залежності [PERSON] та належного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , 27.05.2020 року родина [PERSON] взята на облік потенційних отримувачів послуг центру та прийнято рішення про надання родині соціальної послуги профілактики на підставі Державного стандарту. У зв`язку з цим, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та рішення комісії з питань захисту прав дитини від 08.09.2020 року, виконавчий комітет Центральної районної у місті Дніпрі ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.43-45). Відповідач на підтвердження позитивної характеристики своєї особистості, а також на підтвердження її дій щодо працевлаштування, надала суду копії: - характеристик за місцем мешкання, від керівника реабілітаційного центру «Відкрите серце», за якими її охарактеризовано як спокійну, доброзичливу, товариську, неконфліктну людину; допомагає матері по кухні, слідкує за своєю зовнішністю, доглядає за дітьми, врівноважена особа, підтримує гарні взаємовідносини з оточуючими, приймає активну участь у розвитку центру, завжди допомагає; - довідки Диспансерно-поліклінічного відділення по наданню усіх видів психіатричної допомоги Комунального закладу «Дніпровська міська поліклініка № 1» від 15.12.2020 року, за якою [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра диспансерно-поліклінічного відділення по наданню усіх видів психіатричної допомоги Комунального закладу «Дніпровська міська поліклініка № 1» не знаходиться та за амбулаторною допомогою не зверталась; - виписки від 26.10.2020 року з медичної карти стаціонарного хворого № 1742 щодо [PERSON] , [INFO] , яка проходила лікування у період з 28.09.2020 року по 26.10.2020 року КП «ОМПЦЛЗ» ДОР», з заключним діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; стан при виписці: задовільний; загальний стан покращився, заперечує потяг до алкоголю, формально налаштована на повну тверезість; виписана планово згідно з письмовою заявою; - повідомлення від 10.12.2020 року КНП «Міська поліклініка № 6» Дніпровської міської ради, надану [PERSON] як молодшій сестрі рентгенологічного відділення «Про права, визначені законодавством у сфері захисту персональних даних, мету обробки персональних даних» (а.с.107, 108, 110, 112-114). Водночас представник відповідача на підтвердження здійснення відповідачем дій щодо працевлаштування та бажання лікуватися, подолати наслідки алкогольної залежності, лікування та виявлення причин наявних провалів в пам`яті, надала суду копії: - договору про надання соціальної послуги профілактики № 26 від 12.06.2020 року, за умовами якого Центральний районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та [PERSON] уклали договір про те, що центр надає соціальні послуги шляхом здійснення заходів щодо профілактики вживання алкогольних речовин, підвищення батьківського потенціалу з метою подолання/мінімізації складних життєвих обставин, в яких опинилась особа, а отримувач соціальної послуги бере участь у здійсненні заходів центру; - договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10.12.2020 року, на підтвердження працевлаштування відповідача на посаду молодшої медичної сестри; - направлення на консультацію лікаря-невролога щодо провалів в пам`яті від 03.09.2020 року (а.с.132-133, 137). Крім того, на підтвердження свого інтересу до навчання та життя сина [PERSON] відповідач надала суду: - копії повідомлення від 15.12.2020 року № 313 про те, що вихованець Комунального позашкільного навчального закладу «Дніпропетровський обласний центр науково-технічної творчості та інформаційних технологій учнівської молоді» [PERSON] відвідує заняття у гуртку авто моделювання, згідно з графіком занять; - характеристики учня 5-го класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 2» Дніпровської міської ради Смірнова І.О., за якою зазвичай його емоційний стан врівноважений, мати [PERSON] , батьківські збори відвідує, з класним керівником спілкується, мати потреби дитини задовольняє в повній мірі, до школи дитина голодна не приходить, завжди одягнена по сезону, має акуратний вигляд, наявних ознак домашнього насильства немає (а.с.109, 111). При цьому представник позивача на підтвердження того, що матеріали відносно [PERSON] щодо вчинення нею кримінального правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , за ч. 1 ст. 135 КК України, перебувають на розгляді у суді, надала суду: - копію листа СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 20.11.2020 року № 45/2-12060; - копію протоколу допиту свідка [PERSON] від 29.01.2021 року; - копію письмових пояснень [PERSON] від 23.09.2020 року; - копію висновку судово-психіатричного експерта від 08.04.2021 року, за яким [PERSON] у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала і в теперішній час не страждає; виявляла раніше і виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю і психоактивних речовин, синдром залежності; під час інкримінованого діяння могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними; у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; - лист-повідомлення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2021 року про те, що справа № 203/1525/21 відносно [PERSON] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, знаходиться в провадженні судді Смольнякова О.О. та станом на 12.05.2021 року справу по суті не було розглянуто, остаточне судове рішення по справі не прийняте (а.с.145, 214-228, 233). На підтвердження того, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, не виконувала умови договору про надання соціальної послуги профілактики, була звільнена з посади молодшої сестри, в родині наявні складні життєві обставини, представник позивача надала суду: - копію характеристики учня 5-А класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 2» Дніпровської міської ради [PERSON] , [INFO] , від 16.01.2021 року № 01, за якою вихованням та навчанням дитини з 1-го по 4-й клас займалася бабуся учня, [PERSON] , яка приходила до школи та спілкувалася з класоводом [PERSON] . Мати дитини [PERSON] навчанням [PERSON] за 4 роки не цікавилась, до школи не приходила з класоводом не спілкувалась, участь у житті класу не брала, батьківські збори не відвідувала. За 2020 - 2021 навчальні роки мати двічі приходила до школи та спілкувалась з класним керівником 5-А класу [PERSON] та цікавилась у телефонному режимі до кінця І семестру; - копію листа Відділу Дніпровського міського центру соціальних служб в Центральному районі міста від 09.02.2021 року «Про надання інформації щодо сім`ї [PERSON] », за яким у зв`язку з тим, що [PERSON] перебувала у реабілітаційному центрі для алкозалежних осіб, а вихованням її сина, [PERSON] , 2009 року народження, займалася бабуся, надання соціальної послуги профілактики [PERSON] було завершено на підставі її особистої заяви; на підставі наказу директора центру від 18.09.2020 року № 233/з укладено договір на надання соціальної послуги консультування з бабусею [PERSON] ; відділ має підстави вважати, що [PERSON] не виконувала умови договору № 26 від 12.06.2020 року про надання соціальної послуги профілактики; - згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 6» Дніпровської міської ради від 10.02.2021 року № 2/109 «Щодо надання інформації», [PERSON] у період з 10.12.2020 року по 01.02.2020 року була працевлаштована на посаду молодшої медичної сестри рентгенологічного відділення, 01.02.2021 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України; у період з 28.12.2020 року по 04.01.2021 року, з 25.01.2021 року по 29.01.2021 року [PERSON] була відсутня на робочому місці, відібрано пояснення у [PERSON] щодо відсутності без поважних причин на роботі за вищевказані дні; до [PERSON] застосовані дисциплінарні стягнення у виді догани на підставі п. 1 ч. 1 ст. 147 КЗпП України, у період з 14.01.2021 року по 22.01.2021 року знаходилась на лікарняному; - згідно з листом Дніпровського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 15.02.2021 року «Щодо соціального захисту дітей», фахівцями проведено оцінку потреб сім`ї [PERSON] , за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що в родині наявні складні життєві обставини; - згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дніпровської міської ради від 15.02.2021 року № 02/129, [PERSON] відвідує медичний заклад (за потребою) з бабусею чи тіткою, бабуся цікавиться станом здоров`я дитини; [PERSON] бабусею забезпечений належним харчуванням згідно з віком, необхідними медикаментами (за потребою); бабуся дає згоду на проведення щеплень, виконує рекомендації лікарів; [PERSON] знаходиться в Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради; - згідно з довідкою Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради від 09.03.2021 року № 74/01-06, дитина [PERSON] перебуває в закладі з 05.01.2021 року; за час перебування дитини у центрі мати відвідує дитину раз на тиждень, останнього разу - 07.03.2021 року; емоційний зв`язок матері з дитиною не встановлений, через що [PERSON] не сприймає її, тривалість спілкування приблизно 10-20 хвилин, спілкування проходить в ігровій формі під наглядом вихователя; дитина не проявляє інтерес до матері, мати приходить за рекомендаціями цен6тру один раз на тиждень; - відповідно до психологічних висновків практичного психолога [PERSON] за час перебування дитини [PERSON] , [INFO] , в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради від 19.01.2021 року та від 25.02.2021 року, дівчинку відвідує мати, але емоційний контакт у [PERSON] з мамою не встановлений, дитина біля неї відчуває занепокоєння та не сприймає її; при зустрічах дівчинки з мамою завжди присутній вихователь або хтось з персоналу центру, так дівчинка відчуває безпеку; рекомендовано: задовольнити базові потреби дитини та емоційні: в увазі, грі та спілкуванні з доросли, продовжити роботи по всебічному розвитку дитини (а.с.146, 160-166, 168,181, 190, 231-232). У свою чергу, представник відповідача на підтвердження того, що відповідач бажає працевлаштуватися, надала суду корінець направлення на працевлаштування на вільне робоче місце, проте їй було відмовлено у прийнятті на роботу, бо робоче місце зайняте (а.с.235). У судовому засіданні судом були допитані в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, допитана свідок [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю відповідача. [PERSON] показала, що її дочка лікувалась від алкогольної залежності, перебувала в лікарні з цього приводу, проте часто зривається та продовжує вживати алкоголь. Вона не працює, бере участь у вихованні та навчанні дітей, їздить до молодшої дитини, купує дітям одяг та продукти харчування, дитячі гроші на себе не витрачає. Також, як показала свідок, дійсно стався інцидент зі старшою дитиною та молодшою дитиною, коли [PERSON] забувала дітей на вулиці, проте вона не була п`яною, а забула про дитину. Адже в 11 класі дочка потрапила в автомобільне аварію та отримала струс мозку, тому має провали в пам`яті. [PERSON] зазначила, що дійсно її дочка оформляла нотаріально засвідчену заяву про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] на користь бабусі. Проте на той час [PERSON] бажала влаштувати власне особисте життя, вийти заміж, тому вони разом і вирішили оформити цю заяву. Як показала свідок, її дочка добре відноситься до дітей, у неї є батьківський потенціал. Допитана свідок [PERSON] зазначила, що відповідач є її рідною сестрою. Як показала свідок, її сестра [PERSON] є гарною людиною, у неї гарне відношення до дітей, проте є проблеми зі здоров`ям, а саме провали в пам`яті, алкогольна залежність. Хоча вона встала на шлях виправлення, бажає лікуватися від алкогольної залежності, не заперечує наявність цієї залежності. Вдома сестра готує їжу, прибирає. Також свідок зазначила, що вона допомагає сестрі виховувати дітей, доглядає за дітьми, їздить в гості до матері, бо проживає окремо з власною родиною, хоча зареєстровані вони всі разом. Так, дійсно вони оформлювали нотаріально засвідчену заяву про позбавлення батьківських прав відповідача та хотіли оформити опікунство відносно [PERSON] на бабусю. Проте бабусі було відмовлено в оформленні опікунства. Допитана свідок [PERSON] зазначила, що вона є класним керівником [PERSON] . Як показала свідок, бабуся [PERSON] - [PERSON] є і татом, і матір`ю, і бабусею хлопчика. [PERSON] до школи ходить охайний, у нього завжди є все необхідне, бабуся слідкує, щоб у дитини все було, бере участь у всіх шкільних заходах. Також бабуся возила хлопчика відпочивати на море. Мати 4 чи 5 разів була в школі за всі чотири роки навчання хлопчика та цікавилась його успіхами в навчанні. Вона виглядала охайною, доглянутою, приходила колись до школи вже після уроків, коли [PERSON] в школі не було, перебувала в нетверезому стані. [PERSON] є дуже жвавою, активною дитиною, спілкується з іншими дітьми, ніколи не свариться не матір, не ділився своїми думками з приводу своєї матері та їх відносин з нею. Вчитель як людина зазначила, що [PERSON] обділений материнською любов`ю. Проте у дитини є родина та йому буде краще в родині, а не в дитячому будинку. Допитана свідок [PERSON] зазначила, що вона знайома з відповідачем в силу виконання своїх посадових обов`язків в Дніпровському міському центрі соціальних служб у Центральному районі. Оскільки вона супроводжувала родину [PERSON] з червня 2015 року до кінця лютого 2019 року, коли сім`я обліковувалась в центрі та [PERSON] лікувалася від алко- та наркозалежності. Вона дуже рідко була вдома, з нею проводились профілактичні бесіди, наголошувалось на необхідності працевлаштуватись, але нічого не допомагало. У 2018 році після лікування в реабілітаційному центрі відповідач змінилась і покращила своє життя. Тому з кінця 2019 року родину зняли з обліку. Згодом вони отримали повідомлення, що в парку знайшли дитину та дізнались, що цей випадок стався з родиною [PERSON] . Відповідач щось часто забуває, у неї провали в пам`яті. Після випадку в парку з 27.05.2020 року родина [PERSON] знову була поставлена на облік в центрі. Наразі з родиною працює інший фахівець. [PERSON] потребує лікування від алкогольної залежності, самотужки не справляється, але за власним бажанням вона продовжила лікування. Допитана свідок [PERSON] зазначила, що вона працює директором Комунального закладу соціального захисту Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» та знає відповідача в силу виконання своїх трудових обов`язків. Свідок показала, що дитина [PERSON] перебуває на центрі з 05.01.2021 року. Мати відвідувала дівчинку не дуже часто, спілкувалась з дитиною, проте дитина її не дуже сприймає, вона не має батьківського потенціалу. З приводу складання довідки Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Барвінок» Дніпровської міської ради від 09.03.2021 року № 74/01-06 свідок показала, що ця довідка складалась після консультацій з психологом та вихователем на підставі висновку психолога щодо емоційного стану дитини. Сама свідок має педагогічну освіту та лише підписує такі довідки як посадова особа, за результатами опрацювання інформації, яку їй надають фахівці. Крім того, свідок виразила своє особисте враження, що дитина [PERSON] не має емоційного зв`язку з матір`ю. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2019 року, справа № 570/3742/17, які на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України, враховуються судом. З огляду на викладене вище, враховуючи, що на час розгляду цивільної справи судом не було встановлено підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав до [PERSON] , суд враховуючи обставини справи, особу відповідача, вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Тим більше суд враховує те, що на момент розгляду справи в суді з приводу вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідач в силу положень ст. 39 КУпАП вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, а з приводу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України, відсутнє судове рішення та відповідач в силу принципу презумпції невинуватості вважається невинуватою, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку в обвинувальному вироку суду, що набрав законної сили (ст. 62 Конституції України). Тому в ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей, та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків. Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання, зокрема заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють, в тому числі органи опіки та піклування або служба у справах дітей. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] заперечує проти позовних вимог, має намір виправитися, працевлаштуватися, має бажання виховувати своїх дітей, доглядати за ними, пройшла реабілітаційний курс щодо добровільного лікування своєї алкогольної залежності, наявність якої не заперечує, розуміє свою вину в усуненні в певний проміжок часу від вихованні та розвитку дітей, бажання та намагання змінити свою поведінку, суд вважає за необхідне виключно в інтересах дітей, надати можливість [PERSON] налагодити її родинні відносини, спілкування з дітьми. Також суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини справи, досліджені докази, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав з огляду на недоведеність позивачем наявності виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення батьківських прав. Разом з тим, з урахуванням поведінки відповідача та її особи, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити її ставлення до виховання до виховання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , а контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей - покласти на орган опіки та піклування - Адміністрацію Центрального району Дніпровської міської ради. У разі небажання відповідача змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що позивач звільнений законом від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed