Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

26 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи [PERSON]. та [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами розташованими в [ADDRESS] за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], та на ? частину цього ж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В позові зазначила, що після смерті [INFO] батька [PERSON], матері [PERSON] померлої [INFO], та брата [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями в [ADDRESS]. Однак, позивач, як спадкоємець до нотаріуса не звертався за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, які б свідчили про право власності на нерухоме майно за померлими. У судовому засіданні позивачка заявила клопотання про заміну сторони відповідача з Галичанівської сільської ради на належного [PERSON]. Ухвалою суду проведено заміну сторони належного відповідача. Позивачка суду показала, що проживаючи за межами району не могла раніше звернутися до суду із зазначеним питанням. Після смерті брата [PERSON] в 2011 році була розпочала інвентаризую будинку та оформлення документів, не маючи змоги продовжити виготовлення документів на будинок, пропустила строк звернення до суду. Просила задовольнити позов, та виділити їй більшу частку в будинку ніж відповідачеві. Відповідач позов не визнав, суду показав, що також є спадкоємцем після смерті брата, вважає, що спадщина повинна бути поділена порівну. Допитана в судовому засіданні як третя особа [PERSON] суду показала, що є сестрою сторін, бажає також про виділення своєї частки. Представник Галичанівської сільської ради, суду показала, що згідно рішення від 23.02.1996 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку. Спадкодавець постійно проживала в будинку по [ADDRESS] із своїм сином [PERSON], який був одиноким. Проти позовних вимог не заперечує, стверджує, що правовстановлюючих документів крім записів у по господарській книзі на спірний будинок спадкодавці не виготовляли. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], про що є актова запис № 34 від 16 жовтня 1992 року (а.с.4) [INFO] померла [PERSON], про що свідчить актова запис № 30 від 24 жовтня 2006 року (а.с.5) [INFO] помер [PERSON], про що є актова запис № 24 від 21 серпня 2010 року (а.с.6) За життя спадкодавці проживали за адресою в [ADDRESS] в житловому будинку , щодо якого є витяг із рішення четвертої сесії ради Городоцького району від 23.02.1996 року про передачу [PERSON] безоплатно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку (а.с.46), інші документи про право власності відсутні. Однак за обліковими даними по господарських книг виконкому Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області (довідка-витяг № 684 від 17.08.2011 року, № 588 від 13.08.2013 року (а.с.21-23, 26-31) померлі особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані як господарі домоволодіння за вказаною адресою з 1966 року (рік забудови) до дня смерті кожен. Вартість будинку з побутовими та господарськими спорудженнями складає згідно представленого технічного паспорта 103358 грн. (а.с.16-18) Згідно довідки Галичанівської сільської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] користувалися земельною ділянкою в с. Дроздовичі правомірно (а.с.23). На підставі викладеного суд приходить до висновку про фактичну належність померлим об'єкту нерухомості, щодо якого за життя [PERSON] зроблено розпорядження , датоване 30 січня 2001 року та посвідчене секретарем виконавчого комітету Галичанівської сільської ради Городоцького району (реєстраційний № 03) про заповідання усього належного майна по ? частці на користь дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.19) Позивачка, є дочкою [PERSON] та рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11,12), за актовим записом № 24 від 30 квітня 1977 року [PERSON]. змінила прізвище на [PERSON], за реєстрацією шлюбу (а.с.10). Позивачка у встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] до нотаріальної контори не звернулася, спадкових прав за заповітом не набула. Згідно витягу з по господарської книги вбачається, що після смерті [PERSON] у спірному будинку залишався зареєстрованим та проживав [PERSON] до дня смерті (а.с.22) Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таке свідчить, що все спадкове майно фактично успадкував [PERSON] З довідки виданої Галичанівською сільською радою Городоцького району, [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6) був одиноким, сім»ї та дітей не мав. (а.с.24) Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] були рідними братами та сестрами (а.с. 7-12) Згідно ст..1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як установлено в судовому засіданні, нотаріальному оформленню спадкових прав на житловий будинок позивачці перешкоджає відсутність первинного правовстановлюючого документу, який би посвідчив право власності на помешкання спадкодавця. Суд вважає, що між сторонами по справі мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових. Судом встановлено порушення прав позивачки на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини та на послідуюче володіння, користування і розпорядження належним майном- жилим будинком з господарськими спорудами та будівлями, тому звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню з урахуванням часток інших брата та сестри, які бажають заявити про свої права, на підставі ст. 4,13,48 Закону України «Про власність», ст. ст.. 1276 , 1262 ЦК України. З копії технічного паспорту вбачається, що такий було виготовлено у серпні 2011 року, виготовлення якого займалася, як ствердили, [PERSON]. та [PERSON] сама позивачка, тому суд враховуючи незначний термін ( з дня смерті [PERSON] 2010 року та дня виготовлення інвентаризаційних документів серпень 2011 рік (а.с.16) суд вважає за можливе поновити позивачці строк позовної давності на звернення з позовом до суду. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд на користь сторони якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial