Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

25 березня 2016 року КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої підприємству при виконанні трудових обов'язків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п.1.2.4.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Донецькій області на 1 квартал 2015 року, на підставі направлення від 25 березня 2015 року № 28-16/115, № 28-16/116 , від 17 лютого 2014 року № 28-16/117, наданого начальником Слов'янської об'єднаної державної фінансової інспекції Одновол Л.В., була проведена планова ревізія фінансово - господарської діяльності комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року. Ревізією були виявлені порушення правильності встановлення посадових окладів та тарифних ставок працівників підприємства. Так, старшому бухгалтеру за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року встановлювався посадовий оклад із застосуванням коефіцієнту 2,7 ( як начальнику виробничої одиниці) тоді як посада старшого бухгалтера у галузевій угоді відсутня та не внесена до колективного договору. Посада бухгалтера відповідно галузевої угоди віднесена до спеціаліста. У зв'язку з тим, що в штатному розписі значиться посада старшого бухгалтера, то її необхідно відносити до провідного спеціаліста з максимальним коефіцієнтом 2,08. Як зазначає позивач, причиною встановленого завищеного розміру посадового окладу старшому бухгалтеру слугував наказ генерального директора КП «Словміськводоканал» [PERSON] № 335-к від 31серпня 2011 року «Про зміни у штатному розписі керівників спеціалістів та службовців, робочих», а також наказ № 345-к від 05 вересня 2011 року, яким з штатного розпису виведено посаду заступника головного бухгалтера та введено посаду старшого бухгалтеру із збереженням розміру заробітної плати, що суперечить чинному законодавству. Зазначає, що включення до штатного розпису посади старшого бухгалтера з підвищенням посадового окладу призвело у період часу з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2015 року до нарахування та виплати зайвої заробітної плати [PERSON] на суму 15 272 грн .74 коп., [PERSON] на суму 2 590 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 17 862 грн. 94 коп.. За таких підстав, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» матеріальну шкоду, яка становить 17 862 грн. 94 копійки, а також судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду. Ухвалою суду від 23 травня 2016 року до участі у справі за позовом комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої підприємству при виконанні трудових обов'язків було залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. В судовому засідання представники позивача [PERSON] та [PERSON], позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що такі ревізійні перевірки відбуваються кожного року, керівництво підприємства неодноразово змінювалося, і при кожній зміні керівника проводяться ревізійні перевірки. Однак такі порушення були виявлені саме за 2014-2015 роки, при інших ревізіях такі порушення виявлені не були. Також повідомив що дата наказу 21 серпня 2014 року зазначена у позовній заяві є помилковою, правильною слід вважати дату 31 серпня 2011 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, заперечував проти задоволення позову, зазначив що шкода відповідачеві завдана не з його вини, обґрунтував це тим, що він працював на КП «Словміськводоканал» в 2011 році, а саме з 22 липня 2011 року по 26 вересня 2011 року. Ним як генеральними директором було видано накази № 335-к від 31 серпня 2011 року( а не від 21 серпня 2014 року, як це зазначає позивач) та № 345-к від 05 вересня 2011 року. Вважає, що якщо б ці накази не відповідали б діючому законодавству, вони мали б бути скасовані у встановленому законом порядку. Період, коли виникла переплата, становить з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року. В зазначений період він вже не мав жодного відношення до роботи підприємства та до нарахування заробітної плати. Крім того, після виданих спірних наказів і до 26 травня 2015 року на підприємстві також проводилися неодноразові перевірки фінансовою інспекцією та жодних порушень не було виявлено. Також повідомив, що питання про зміни у штатному розписі незважаючи на підписання ним наказу вирішується не ним одним, а й провідними спеціалістами, які попередньо підготовили всі необхідні документи на їх відповідність чинному законодавству. З таких підстав просив відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того повідомив, що позивач є неналежним, оскільки в даному випадку про стягнення таких коштів повинна звертатися до суду сама ревізійна комісія. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні від 16 вересня 2016 року висловив думку про те, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Також повідомив, що він дійсно перебував на посаді директора підприємства певний період часу, під час його роботи на цій посаді також проводилася ревізійна перевірка відносно умов оплати праці, однак будь-яких порушень виявлено не було. В інші судові засідання по справі не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання по справі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. На підставі ст. 36 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» не підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Комунальне підприємство Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», яке знаходиться по вулиці Калініна, 9, у м. Слов'янську, Донецькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 10 грудня 2007 року, має ідентифікаційний код юридичної особи 35420080, взяте на облік Головним управлінням регіональної статистики з 13 грудня 2007 року, Слов'янською ОДПІ ГУ міндоходів у Донецькій області як платник податків з 12 грудня 2007 року, взято на облік як платника єдиного внеску Слов'янською ОДПІ ГУ міндоходів у Донецькій області з 19.12.2007 року. основним видом економічної діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води. ( виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців видана 05.06.2015 року, а.с.4). Відповідно статуту КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», затвердженого рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради за № 367 від 21 травня 2008 року. є юридичною особою (п. 2.1). Відповідно п. 8.2, розділу 8, керівництво підприємством здійснює директор підприємства який призначається розпорядженням міського голови. При призначенні директора підприємства міський голова укладає з ним контракт, у якому визначаються права, терміни дії, обов'язки та відповідальність директора перед власником,органом управління і трудовим колективом, умови його матеріального забезпечення і звільнення від займаної посади з урахуванням гаранті, передбачених контрактом і законодавством України .П. 8.3 Статуту передбачено, що директор підприємства користується правом розпорядження коштами підприємства. Пунктом 8.4. Статуту передбачено, що контроль за фінансово - господарською діяльністю підприємства здійснює державна податкова інспекція, державна контрольно - ревізійна служба, державні органи, на які покладений нагляд за безпекою виробництва і праці, протипожежною й екологічною безпекою, інші органи відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 9.1 розділу 9, трудові відносини працівників підприємства регулюються чинним законодавством. Пунктом 9.2 передбачено, що директор підприємства на підставі законодавства самостійно визначає порядок найму і звільнення працівників, форми і системи оплати праці й інше ( а.с. 5-10). Пунктом1 наказу № 335-к від 31серпня 2011 року «Про зміни штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців, робочих», виданим в.о. генерального директора [PERSON], передбачено введення з 01 вересня 2011 року до штатного розпису штатної одиниці старшого бухгалтера -1 штатна одиниця з посадовим окладом 4 355 грн. (а.с. 11). Наказом № 345-к від 05 вересня 2011 року «Про зміну штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців, робочих», виданим генеральним директором [PERSON] 05 вересня 2011 року, виведено із штатного розпису вакантну посаду заступника головного бухгалтера - 1 штатна одиниця з посадовим окладом 4 355 грн.(а.с. 12). Розпорядженням міського голови № 283 р. від 22 липня 2011 року [PERSON] призначено виконуючим обов'язки генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» з 22 липня 2011 року, до укладення контракту з генеральним директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» згідно з установленим законодавством порядком(а.с.13,14). Розпорядженням міського голови №345 р. від 31 серпня 2011 року [PERSON] призначено генеральним директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», та укладено з ним контракт строком на п'ять років з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2016 року(а.с. 46,47-48). Розпорядженням міського голови № 382 р. від 26 вересня 2011 року [PERSON] звільнено з посади генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», розірвано з ним контракт,та призначено на посаду виконуючого обов'язки генерального директора підприємства [PERSON]( а.с. 49,52-53). Розпорядженням міського голови №468 р. від 24 листопада 2011 року [PERSON] призначено генеральним директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», та укладено з ним контракт строком на п'ять років з 24.11.2011 року по 23.11.2016 року( а.с. 50). Розпорядженням міського голови № 162 р. від 29 лютого 2012 року [PERSON] звільнено з посади генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», припинивши дію контракту укладеного з ним 24.11.2011 р. (а.с. 51). Розпорядженням міського голови №673 р. від 19 грудня 2012 року [PERSON] призначено генеральним директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», та укладено з ним контракт строком на п'ять років з 24.12.2012 року по 22.12.2017 року включно( а.с. 50, 56-57). Розпорядженням міського голови № 193 р. від 15 травня 2013 року [PERSON] звільнено з посади генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», припинивши дію контракту укладеного з ним 19 грудня 2012 року(а.с. 55). Розпорядженням міського голови № 191 р. від 29 вересня 2014 року [PERSON] Сулемана Гаджибала огли звільнено з посади генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», припинивши дію контракту укладеного з ним 15 липня 2013 року(а.с. 58),виконання обов'язків покладено на [PERSON]. Розпорядженням міського голови №212 р. від 09 жовтня 2014 року [PERSON] призначено генеральним директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», та укладено з ним контракт строком на три роки з 10 жовтня 2014 року по 09 жовтня 2017 року включно.( а.с. 59). Розпорядженням міського голови № 20р. від 27 січня 2015 року [PERSON] звільнено з посади генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал», припинивши дію контракту укладеного з ним 09.10.2014 року(а.с. 60). У довідці №1064/08 від 24 травня 2016 року, наданій КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» до суду, зазначено осіб які перебували на посаді генерального директора КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» у період з 01. січня 2008 рокупо 28 квітня 2016 року.( а.с. 61) У довідці, №1071/08 від 24 травня 2016 року, наданій КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» до суду, зазначено осіб [PERSON], яка перерубувала на таких посадах підприємства: з 08 вересня 2011 року на посаді старшого бухгалтеру, 16 січня 2015 року переведена на посаду головного бухгалтера,звільнена з посади головного бухгалтера 24 червня 2015 року. та [PERSON], яка перебувала на таких посадах: 11 серпня 2014 року прийнята на посаду бухгалтера, 16 січня 2015 року переведена на посаду старшого бухгалтера, звільнена з посади головного бухгалтера 25 червня 2015 року. (а.с. 63) З акту ревізії фінансово - господарської діяльності комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2015 року, № 28-26 від 26 травня 2015 року вбачається, що згідно п. 1.2.4.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Донецькій області на 1 квартал 2015 року, на підставі направлень від 25 березня 2015 року 2А16 115, № 28-16/116, від 17 лютого 2014 року №28-16/117, виданих начальником Слов'янської об'єднаної державної фінансової інспекції Одновол Л.В., провідним державним фінансовим інспектором сектору інспектування об'єктів бюджетної сфери Слов'янської об'єднаної державної фінансової інспекції Панченко Ольгою Євгенівною, головним державним фінансовим інспектором сектору інспектування об'єктів комунальної та державної власності Слов'янської об'єднаної державної фінансової інспекції Грязьон Анжелою Вікторівною. провідним державним фінансовим інспектором сектору інспектування об'єктів комунальної та державної власності Слов'янської об'єднаної державної фінансової інспекції Горбань Ольгою Анатоліївною проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року, ревізією встановлено, що старшому бухгалтеру у періоді з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року визначався посадовий оклад із застосуванням коефіцієнту 2,7(як начальнику виробничої дільниці) тоді як посада старшого бухгалтера у галузевій угоді відсутня і колективному договорі не внесена, посада бухгалтера відповідно галузевої угоди віднесена до фахівця, так як значиться у штатному розписі посада старшого бухгалтера, то необхідно її нанести до провідного фахівця (максимальний коефіцієнт 2,08). Причиною встановлення завищеного розміру посадового окладу старшому бухгалтеру економіст [PERSON] пояснила тим, що відповідно наказів директора від 31 серпня 2011року №335-К, від 05 вересня 2011 року №345-К зі штатного розпису виведена посада заступника головного бухгалтера та введена посада старшого бухгалтера із збереженням розміру посадового окладу, що суперечить чинному законодавству. Зміни до колективного договору, станом на момент ревізії, не внесені. Таким чином, включення до штатного розпису посади старшого бухгалтера із завищеним посадовим окладом призвело за період з 01 січня 2014 по 28 лютого 2015 року до нарахування та виплати заробітної плати у завищених розмірах на суму 17862, 94грн. (у тому числі [PERSON] на суму 15 272грн.74, [PERSON] на суму 2590 грн 20коп).(а.с. 17-21). Наведені в акті ревізії обставини щодо неправильності нарахування заробітної плати [PERSON] та [PERSON] за період з 17 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року також підтверджуються даними штатних розписів, посадових інструкцій заступника головного бухгалтера(за якою посада заступника головного бухгалтера відноситься до категорії керівників) та старшого бухгалтера(за якою посада старшого бухгалтера відноситься до категорії професіоналів), даними колективного договору та регіональної міжгалузевої угоди. З акту ревізії фінансово - господарської діяльності комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал від 25 червня 2012 року № 28-26/ ,за період роботи підприємства у період з 01 листопада по 29.02.2012 рік , при проведенні ревізії витрат на оплату праці порушень не встановлено. За змістом п.2 ч.1 ст. 133 КЗпП України, керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зокрема зайвими грошовими виплатами працівникам. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29 грудня 1992 року « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 3 ( v0003700-97 ) від 28.03.97 N 12 ( v0012700-97 ) від 03.12.97 ). У п.3 Постанови зокрема зазначає, що у відповідності зі ст.130 КЗпП ( 322-08 ) відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Виходячи з вимог ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП ( 322-08 ) залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. ( Абзац другий пункту 3 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 ( v0003700-97 ) від 28.03.97 ). У п.4 Постанови вказується, що за правилами ст.132 КЗпП ( 322-08 ) за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. У п.6 Постанови зазначається, що на підставі п.2 ст.133 КЗпП ( 322-08 ) за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню,знищенню і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. До зайвих грошових виплат відносяться, зокрема, суми стягнення штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку з затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причин звільнення, тощо. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою зайвих сум, знищенням чи зіпсуттям матеріальних цінностей, вони зобов'язані відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені вище службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність в межах свого середньомісячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми заподіювачами її. При цьому загальна сума, що підлягає стягненню, не повинна перевищувати заподіяну шкоду. На них самих покладається матеріальна відповідальність у зазначених межах, якщо з їх вини не було своєчасно вжито заходів до стягнення шкоди з безпосередніх заподіювачів її й таку можливість підприємство втратило.(Абзац другий пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 ( v0003700-97 ) від 28.03.97 ). Згідно із п.20 Постанови, судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст.233 КЗпП ( 322-08 ) річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. У роз'ясненнях, які містяться у Листі міністерства та соціальної політики України № 18-23 від 20 січня 2005 року, зокрема зазначається: Вiдповiдно до статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою органiзацiйну структуру, встановлює чисельність працiвникiв i штатний розпис. Розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрiшнiх органiзацiйно - нормативних документів (чинна структура i чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів, зокрема Класифікатора професій ДК 003-95(назви посад i професій мають вiдповiдати назвам у Класифікаторі). Штатний розпис затверджується власником або уповноваженим ним органом на поточний рік. Протягом року до штатного розпису може бути внесено змiни в разi введення (виведення) штатних одиниць, змін розмiру посадових окладiв, а також змiн суттєвих умов працi (назв посад, розрядiв, категорiй тощо). Змiни до штатного розпису вносяться на пiдставi наказу по пiдприємству, в якому повиннi бути висвiтленi причини внесення цих змiн. Умови, розмір оплати працi працiвникiв установ та органiзацiй, що фiнансуються з бюджету, визначаються Кабiнетом Мiнiстрiв України ( стаття 8 Закону України «Про оплату працi»). Постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 28 лютого 2002 року № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисiв бюджетних установ» пунктом 28 визначено, що типова форма штатного розпису установи затверджується Мiнiстерством фiнансiв України. У разi потреби мiнiстерства та iншi центральнi органи виконавчої влади за погодженням з Мiнфiном можуть установлювати форму штатного розпису для вiдповiдної галузi. З урахуванням викладеного слід дійти до висновку, що штатний розпис є внутрішнім (локальним) нормативно-правовим документом підприємства, установи, організації, який у зведеному вигляді: фіксує розподіл праці між працівниками; закріплює структурний та чисельний склад працівників і місячний фонд заробітної плати; конкретизує перелік посад і професій; встановлює розмір основної заробітної плати щодо конкретної посади, професії, а також розмір надбавок (доплат), якщо це передбачено положенням про оплату праці. Саме на підставі штатного розпису, як і Правил внутрішнього трудового розпорядку та посадових (робочих) інструкцій, власник або уповноважений ним орган приймає рішення з кадрових питань, зокрема щодо прийняття громадян на роботу, переведення працівників на іншу роботу, визначення посадового окладу, тарифної ставки (окладу) конкретного працівника відповідно до його посади (кваліфікації). А кадрова служба - здійснює добір персоналу, оформляє відповідні кадрові документи, у т. ч. накази про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, встановлення надбавок (доплат), аналізує якісний склад працівників і вносить пропозиції щодо його поліпшення, в установленому порядку готує облікову та інформаційно-довідкову документацію, відповідну статистичну звітність. Суд зазначає, що згідно п.9.2 Статуту КП «Словміськводоканал», директор підприємства на підставі законодавства самостійно визначає порядок найму і звільнення працівників, форми і системи оплати праці й інше ( а.с. 5-10). Як достовірно встановлено у судовому засіданні, дійсно відповідач працював на посаді керівника КП «Словміськводоканал» та видав накази, на підставі яких був змінений штатний розпис, виведено зі штату посаду заступника головного бухгалтера(посадовий оклад якого встановлюється із застосуванням коефіцієнту 2,7 як начальнику виробничої дільниці) та введено посаду старшого бухгалтера, яка у галузевій угоді відсутня, до колективного договору не внесена(посадовий оклад якого встановлюється із застосуванням коефіцієнту 2,08 як провідному фахівцеві). Суд зазначає, що штатний розпис будучи внутрішнім (локальним) нормативно-правовим документом підприємства, не є за своєю суттю фіксованим та імперативним документом, а затверджується власником або уповноваженим ним органом підприємства на поточний рiк. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач був звільнений з посади керівника КП «Славміськводоканал» 26 вересня 2011 року, отже станом на затвердження штатного розпису за період часу з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2015 року [PERSON] керівником підприємства не був та відношення до складання штатного розпису за вказаний період часу не мав. Виходячи із роз'яснень міністерства та соціальної політики України, викладених у листі № 18-23 від 20 січня 2005 року, розроблення штатного розпису має здiйснюватися на основi внутрiшнiх органiзацiйно - нормативних документiв (чинна структура i чисельнiсть, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актiв, зокрема Класифiкатора професiй ДК 003-95(назви посад i професiй мають вiдповiдати назвам у Класифiкаторі). Статутом КП «Словміськводоканал» визначено, що директор на підставі законодавства самостійно визначає порядок найму і звільнення працівників, форми і системи оплати праці і інше. Аналіз встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів, а також норм чинного законодавства дозволяє дійти до висновку, що, при щорічному розробленні штатного розпису, уповноважені посадові особи повинні перш за все керуватися чинним законодавством. При цьому, керівництво підприємства у своїй діяльності не зв'язано наказами, виданими попереднім керівником, навіть при наявності ревізійних перевірок, якими не виявлено будь-яких порушень у діяльності попереднього керівництва, оскільки встановлення штатного розпису на один поточний рік саме по собі передбачає приведення у відповідність до чинного законодавства зокрема: розподілу праці між працівниками; структурного та чисельного складу працівників і місячного фонду заробітної плати; переліку посад і професій; розміру основної заробітної плати щодо конкретної посади, професії, а також розмір надбавок (доплат), якщо це передбачено положенням про оплату праці. З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що наявність наказів про зміни у штатному розписі за 2011 рік не звільняла керівництво підприємства від обов'язку здійснити перевірку правильності визначення посадових окладів та приведення їх у відповідність до галузевої угоди та колективного договору .при розробці штатного розпису та його затвердження за період виявлення порушень 01 січня 2014 року по 01 лютого 2015 року. З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних їм доказів, аналізу чинного законодавства та судової практики, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач на момент складання штатного розпису та заподіяння підприємству шкоди у період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2015 року не був керівником КП «Словміськводоканал», отже не мав відношення до нарахування та виплати зайвих грошових коштів працівникам підприємства у період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2015 року, - заподіяння його діями прямої дійсної шкоди позивачеві судом не встановлено. За таких підстав, у позові слід відмовити у зв'язку із тим, що вимоги позивача не грунтуються на законі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed