Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дружину посилаючись на те, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 01.02.1969 року по 26.02.2014 року. Від спільного проживання вони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], які досягли повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2013 року з нього стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] (відповідач) у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн., щомісячно з 10.09.2013 року до зміни матеріального і сімейного стану. На час винесення рішення судом він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, тому погодився на аліменти на користь дружини, оскільки вважав, що їхні шлюбні відносини відновляться і вони помиряться з дружиною, але такого не сталося і вони розлучилися, не проживають разом, тому він вважає, що на теперішній час він не повинен сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини, оскільки відповідач отримує пенсію, розмір якої становить 1009,96грн., що перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та який встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 року у розмірі 949,00грн. Крім того, він вважає, що відповідач має право звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на її утримання з дітей, які вже повнолітні і мають змогу надавати матеріальну допомогу батькам. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], а також третя особа [PERSON] позов не визнали в повному обсязі, просили відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] просила спір розглянути на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.10.2013 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн., щомісячно з 10.09.2013 року до зміни їхнього матеріального і сімейного стану. Цим рішенням встановлено, що позивач [PERSON] отримує пенсію, яка в середньому складає 4000,00грн. та яка значно вища за пенсію відповідача [PERSON], яка складає в середньому 1000,00грн., не працездатних осіб на утриманні [PERSON] немає, утримання за виконавчими документами з нього не проводиться, тому він може надавати матеріальну допомогу відповідачу [PERSON], у розмірі 1000,00грн. до зміни їхнього матеріального та сімейного стану. Доводи позивача [PERSON], на які він посилається в своєму позові, як на підставу припинення стягнення аліментів на утримання відповідача [PERSON], суд вважає не можуть бути враховані, оскільки на час розгляду даної позовної заяви матеріальний стан позивача не змінився, а матеріальний стан відповідача [PERSON] погіршився, оскільки вона знаходиться на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з 20.022003 року з діагнозом цукровий діабет, тип П, середньої ваги, субкомпенсація та діабетична полінейропатія (а.с.39), а з 04.08.2014 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-онколога з діагнозом рак правої молочної залози, стан після секторальної інфекції та променевого лікування у 1990 році (а.с.40), тому підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача немає, оскільки одержувач аліментів потребує матеріальної допомоги, а платник аліментів може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed