Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

26.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 23.05.2002 року він за свої кошти придбав будинок за адресою: [ADDRESS], у громадянина [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу. Відповідачка при цьому присутня не була, так як вони з нею на той час не проживали однією сімє'ю, не вели спільного господарства. 28.02.2013 року він уклав шлюб з відповідачкою і вони почали мешкати з нею разом, в зв'язку з чим він зареєстрував її в своєму будинку за вищевказаною адресою. 06.11.2011 року відповідачка пішла від нього та почала поживати окремо за адресою: [ADDRESS], де мешкає і на теперішній час. 07.07.2012 року шлюб між ними було розірвано, а у вересні 2012 року відповідачка знову одружилася та взяла собі прізвище чоловіка - [PERSON]. З 06.11.2011 року і по теперішній час відповідачка за адресою: [ADDRESS], не мешкає і не збирається там проживати. Даний факт підтверджується актом з місця проживання. Перешкод для проживання відповідачки у вказаному будинку позивач не чинив. Позивач зазначає, що оскільки відповідачка не виявляє бажання повернутися у будинок, в якому вона зареєстрована, а також не проживає в спірному будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, то це свідчить про те, що вона втратила інтерес до даного житлового приміщення. Крім того, відповідачка не надає йому довідку з місця своєї роботи, в зв'язку з чим він не має можливості отримувати вугілля на своєму підприємстві. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, [ADDRESS], та зняти її з реєстрації у вказаному будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю представника [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2391 (а.с.7). З домової книги вбачається, що у зазначеному будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11,12). 07.07.2012 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, зареєстрованим та виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №46 (а.с.10). З акту квартального комітету №21 від 18.11.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: Донецька область, [ADDRESS], однак з 06.11.2011 року по теперішній час за даною адресою не мешкає (а.с.9). Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5 ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах пор визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що відповідач [PERSON] не користується вищезазначеним будинком без поважних на те причин, не виявляє бажання проживати у даному будинку, а також не сплачує платежі за комунальні послуги. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, оскільки зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях колишніх членів сім'ї їх власника або інших осіб відповідно до Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно зі ст.. 7 цього Закону (у редакції Закону від 05 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. На підставі викладеного,

Outcome: partial