Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

26.04.2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором від 19.08.2011 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 21655 грн., яку банк просить стягнути з позичальника разом із судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову повідомлений належним чином. В письмових запереченнях відповідач позов не визнавав повністю. При цьому відповідач посилався на те, що ніяких кредитних зобовязань на себе не брав, кредитного договору не підписував. Також відповідач в запереченнях посилається на те, що до позову не додано доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, відповідач просить застосувати позовну давність. Тому в письмових запереченнях відповідач просив відмовити в позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19.08.2011 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкриває позичальнику відповідачу картковий рахунок, надає платіжну картку та встановлює ліміт кредитної лінії на суму 8000 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією в розмірі 36% річних на строк дванадцять місяців з дня його підписання, а в разі відсутності бажання припинити договір його дія автоматично лонгується на той самий строк. Позичальник зобовязується проводити погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на карту або шляхом списання коштів з дебетової картки, а також сплачувати відсотки та оплачувати комісії щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму та строк кредиту, умови та порядок його видачі і погашення, розмір порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін. Предметом договору, відповідно до актів цивільного законодавства, є умови про ті права та обовязки, які формують основу змісту зобовязання, яке має виконуватись сторонами на підставі укладеного договору, а також умови про ті дії, які мають вчинити сторони виконуючи та реалізовуючи охоплені предметом договору права та обовязки і про обєкти, що сторони мають передати одна одній. Згідно з текстом укладеного сторонами кредитного договору, такі умови договором передбачено. Так, довідка про умови кредитування містить зазначення типу кредитної лінії, розміру відсоткової ставки, щомісячних платежів, комісії, штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязань. В Умовах та правилах надання банківських послуг передбачено порядок користування платіжною картою, порядок здійснення операцій за допомогою карти, права та обовязки банку і клієнта, відповідальність сторін, строк дії договору, а також інші умови. Своїм підписом в анкеті-заяві від 19.08.2011 року відповідач погодився з умовами надання кредиту та з тарифами. Тобто, в кредитному договорі, що укладено між сторонами, відображено всі істотні умови, передбачені діючим законодавством для договорів такого типу. Посилання відповідача в письмових запереченнях на те, що він не підписував кредитного договору, суд вважає необгунтованим, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що підпис, який міститься на заяві-анкеті, не належить відповідачу. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Кредитний договір, за яким позивач просить стягнути заборгованість, на день розгляду даного позову в передбаченому законом порядку недійсним не визнано. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються. Станом на 24.03.2016 року заборгованість за кредитним договором складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7926 грн. 14 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12221 грн. 48 коп. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та пеню в розмірі 5% від суми позову. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 1507 грн. 38 коп., які складаються з 500 грн. штрафу фіксованої частини та 1007 грн. 38 коп. процентної складової. Вирішуючи позов, судом враховано, що порядок нарахування і оплати процентів, порядок погашення боргових зобовязань викладено у п. 2.1.12 розділу «Умови використання кредитних карток» Умов та правил надання банківських послуг. Зокрема, згідно із п. 2.1.12.3 Умов погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів готівкою або в безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок позичальника, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до п. 2.1.12.4 Умов, строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках із встановленим мінімальним обовязковим платежем, наведений у памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що користування карткою мало місце, як мало місце й часткове погашення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом. Таким чином, посилання відповідача на те, що він не укладав кредитний договір та не має заборгованості перед позивачем, не доведено. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів недійсності договору або належного виконання його умов не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобовязань за договором сталося не з вини відповідача, суд вважає, що право позивача на повернення кредиту порушено. Проте, відповідачем було заявлено про застосування позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Суд враховує, що строк дії кредитного договору становить 12 місяців, тобто до 19.08.2012 року. Пунктом 2.1.2.11 Умов та порядку надання банківських послуг зазначено, що строк дії карти зазначено на лицьовому боці картки. В п. 2.1.2.12 зазначено, що по закінченню дії картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмове звернення клієнта про закриття рахунку. Згідно зі статтею 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі № 6-116цс13, від 24.09.2014 року № 6-103цс14 та від 30.09.2015 року № 6-154цс15, відповідно до якого у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. В п. 2.1.2.12 передбачено, що по закінченню дії картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмове звернення клієнта про закриття рахунку. Разом з тим, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. В даному випадку, після закінчення строку дії договору банк не видавав відповідачу інших грошових коштів і нової платіжної картки, а відповідач своїх зобовязань за договором від 19.08.2011 року не виконав. Судом враховано, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці. При цьому, жодного платежу, починаючи з 25.01.2012 року відповідач не здійснював, дія кредитного договору закінчилась 19.08.2012 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у квітні 2016 року. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовна давність спливла до звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позивачем не наведено причин, через які було пропущено позовну давність, суд не вбачає законних підстав для захисту порушеного права позивача та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed