Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

26.10.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на його користь компенсацію за завдану йому моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2015, близько 19:50 год. в с. Романівка Романівського району Житомирської області [PERSON] (далі - Відповідач), знаходячись на дорозі по вул . Першотравневій та, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося в зневажливому стані до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, благопристойності, виявляючи свою зухвалість, умисно наніс близько 6 ударів руками по голові та декілька ударів ногами по тулубу [PERSON] , спричинивши останньому тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді синця навколо лівого ока, садна зовнішнього кута лівого ока, синця лівої скулової ділянки, синця правої скулової ділянки, синця лівої тім`яної ділянки, синця правої тім`яної ділянки, струсу головного мозку. Вказані обставини підтверджуються вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 22.03.2018 по справі №294/990/16-к, який набрав законної сили 29.04.2018. Вказаним злочинним нападом [PERSON] на позивача, останньому було спричинено моральну шкоду, оскільки свідком цього був син позивача, крім того позивач відчув фізичний біль від побоїв, у нього був нервовий зрив, значно погіршилось самопочуття, зіпсувався настрій, протягом тривалого часу після цієї події позивач був подавлений та відчув переживання з приводу вказаного злочину. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду подав заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 22.03.2018 у кримінальній справі №294/990/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 398 КК України. Крім того, було частково задоволено цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Згідно цього ж вироку Баранівського районного суду Житомирської області потерпілим у кримінальному проважденні є [PERSON] , який не заявляв цивільного позову під час розгляду кримінального провадження. Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи обстани, які зазначені позивачем у позові та визнання відповідачем позовних вимог, суд, виходячи із засад розумності і виваженості, задовольняє позов в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved