Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 07.02.2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повнолітня. 05.11.2020 року їх син досягнув повноліття у зв`язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинено. З 01.09.2020 року [PERSON] навчається у Київському національному університеті технологій та дизайну на І курсі, за спеціальністю «Право», на денний формі навчання, період навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, стипендії не отримує, не має ніякого джерела доходу, повністю перебуває на її утриманні, тому потребує постійної матеріальної допомоги. Крім витрат по сплаті за навчання сина, вона сплачує кошти по оплаті проживання його у гуртожитку, проїзд, харчування та інше. Окрім цього позвачка вказує, що на своєму утриманні вона має ще одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Київському національному торгівельно-економічному університеті на факультеті торгівлі та маркетингу, на денній формі навчання, на платній основі. Окрім цього, 05.10.2020 року позивачку було звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням. Зважаючи на дані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 2648 гривень починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Володарського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 22.12.2020 року. Відповідач 18.12.2020 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву з відповідними письмовими доказами. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд,\~ ознайомившись із позовною заявою,\~ розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача та відповідача викладені ними у позові, відзиві, які приєднано судом до матеріалів справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає\~ частковому задоволенню. Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 07.02.2019 року з відповідача на користь позивача було стягнено аліменти на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повнолітня (а.с. 27-31). На даний час їх син досягнув повноліття у зв`язку з чим стягнення аліментів по виконавчому листу на його утримання припинено. З 01.09.2020 року [PERSON] навчається у Київському національному університеті технологій та дизайну на І курсі, за спеціальністю «Право», на денний формі навчання, період навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Дані обставини підтверджуються довідкою № 1/1677 від 18.11.2020, виданою Київським національним університетом технологій та дизайну (а.с. 19) на платній основі, що стверджено Договором про надання освітніх послуг № 8018340 від 29.08.2020 року (а.с. 20). Позивачка на своєму утриманні має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 17) та повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Київському національному торгівельною-економічному університеті, на факультеті торгівлі та маркетингу, на денній формі навчання (а.с. 18). Позивачка не має можливості утримувати самостійно сина оскільки, 05.10.2020 року її звільнено з роботи у зв`язку і скороченням, що стверджено копією трудової книжки (а.с. 25-26), син стипендії не отримує, не має ніякого джерела доходу, повністю перебуває а її утриманні, тому потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач 18.12.2020 року надав відзив по справі де зазначив, що він не погоджується із вимогами позивача, оскільки він з 17.08.2020 року перебуває на обліку як безробітній у Володарському центрі зайнятості та отримує допомогу, середньомісячний розмір якої становить 1552, 50 грн. На своєму утримання він має і інших членів сім`ї, а саме, дружину [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та є інвалідом третьої групи. Також на своєму утриманні він має ще двох малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчатися, а заявлена позивачем сума аліментів у розміні 2648 гривень є для нього непосильною та перевищує його середньомісячний дохід. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~ 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу, в частині першій якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Враховуючи викладене, з урахуванням спільного обов`язку батьків в утриманні свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та з урахуванням того, що сторони мають на своєму утриманні інших дітей, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню в межах стягнення аліментів на період навчання в розмірі 1 400,00 грн щомісячно. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial