Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

26 березня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що з 14 липня 2018 року перебуває в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] працює, але допомогу на її утримання надає не регулярно, а останнім часом взагалі не надає. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку, отримує державну допомогу у розмірі 860 грн., інших доходів не має. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про часткове визнання позову, в якій не погодився із розміром аліментів, зазначених у позові. 07 травня 2021 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у позові, посилаючись на те, що сторони проживають разом у спільній квартирі, сім`я повністю знаходиться на його утриманні, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Він здійснює оплату комунальних послуг приблизно 1708 грн. щомісячно, 1000 грн. витрачається на продукти харчування кожні п`ять днів. Судовим наказом від 19 квітня 2021 року з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів). Також він утримує непрацездатних батьків, які є пенсіонерами. Крім того, він сам потребує лікування, та сплачує заборгованість по кредиту. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 липня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 5/. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 4/. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 27 березня 2022 року /а.с.18/. [PERSON] має постійне місце роботи /а.с.17, 37/. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки дитина не досягла трирічного віку, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. В позовній заяві позивач вказує, що відповідач працює та отримує заробітну плату, що відповідачем не заперечується, та підтверджується довідкою з місця роботи /а.с.17, 37/, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти у частці від доходу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дружини, суд враховує майновий стан відповідача /а.с. 37/, стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини /а.с.38/, спільне проживання сторін, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/7 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він утримує батьків пенсіонерів, оскільки не надав суду доказів, а також не приймає до уваги посилання на сплату комунальних послуг, погашення заборгованості за кредитом та придбання продуктів харчування, оскільки такі платежі такими, що не підлягають врахуванню при стягненні аліментів. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також визнання відповідачем позову, на підставі ст. 142 ЦПК України судовий збір у розмірі 454 грн. (908 грн.:2) на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial