overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року , неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON](а.с.5). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 липня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 242 (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 10 жовтня 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 06.08.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок протилежних поглядів на шлюб, сім,ю. Спільне господарство та сумісне проживання припинено . Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не з'явився, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06.08.2012 року виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м.Єнакієвого Донецької області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2012року, актовий запис №83. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакієвського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача в сумі 100608 грн. 00 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 21.02.2015 року позичив кошти відповідачу в сумі 3930,00 доларів США зі строком повернення до 21.02.2016 року, проте кошти не повернув, тому позивач просив стягнути суму боргу в розмірі 100608 грн. 00 коп. ( курс НБУ на день складання позову 1 долар США 25,64 грн.). У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 21 лютого 2015 року взяв від [PERSON] 3930,00 доларів США, про що склав розписку та зобов'язувався повернути до 21.02.2016 року (а.с. 11). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки відповідач не повернув позивачу кошти, тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума за договором позики в розмірі 3930,00 доларів США, що за курсом НБУ на день подачі позову до суду (1 долар-25.64) становить 100608 грн. 00 коп., а тому слід стягнути 100608 грн. 00 коп. на користь позивача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1006 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачем з 17 лютого 1998 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з жовтня 2012 року через різні погляди на спільне життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, [PERSON] не з'явились, надавши суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, на задоволені позовних вимог наполягають, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 25 жовтня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували 17 лютого 1998 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 44, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру на час розгляду справи між сторонами вирішено. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2012 року. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 17 лютого 2007 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2015 року їх шлюб було розірвано. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її вихованні. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя та сімейні відносини, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини припинили у вересні 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у вересні 2016 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис за №\~41 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 10 вересня 2014 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди життя та сімейні відносини, у звязку з чим виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, посилаючись на те, що шлюбні відносини вони не підтримують з 01 серпня 2016 року, шлюб між ними є формальним, мешкають окремо. В шлюбі дітей не мають, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] був двічі належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджено його підписами в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 13, 19). Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що позивач надала згоду на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 12 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 203402, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 01 серпня 2016 року, за цей час примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивача суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Буторіна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 21.07.2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №264. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різниці поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Спільне господарство не ведеться з липня 2014 року. З цього ж часу фактично припинені шлюбні відносини. Були втрачені всі фізичні та духовні звязки. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №264, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 449660 (а.с.8). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «Бузовчук». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 квітня 1994 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 квітня 1994 року, актовий запис № 539 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved