Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 02 серпня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 443. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи про розірвання шлюбу визначено суддю Мачуського О.М.. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 04 червня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 23 червня 2021 року за клопотанням відповідача, судом надано час на примирення сторін, строком на два місці та призначено судове засідання на 25 серпня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 02 серпня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 443, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, строк наданий судом для примирення не зберіг родини. Спір про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що сторонам було надано строк, протягом якого останні не досягли примирення і позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. При цьому, суд звертає увагу, що примушення одного з подружжя до збереження шлюбу, при наявності на це його категоричного заперечення, буде суперечити вимогам статей 24, 55 та 56 СК України. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved