Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

26.05.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулися [PERSON] та [PERSON] за позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач просить суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 50% (п`ятдесят відсотків) від 14/100 (чотирнадцяти сотих) частини квартири, тобто на 7/100 (сім сотих) частини квартири номер [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 50% (п`ятдесят відсотків) від 14/100 (чотирнадцяти сотих) частини квартири, тобто на 7/100 (сім сотих) частини квартири номер [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] . І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у томі числі на нерухоме майно померлої, а саме: на 14/100 частини квартири номер [ADDRESS] . Право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування від 16.09.1994 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 27.10.1994 року, технічним паспортом на квартиру від 09.09.1996 року. Як зазначили позивачі, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Водночас [PERSON] є непрацездатним (інвалід 3 групи), а тому має право на обов`язкову частку у спадщині та може спадкувати незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. При цьому інших спадкоємців першої черги за законом у [PERSON] немає, а [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею за заповітом. Оскільки 22.04.2014 року [PERSON] було складено заповіт (номер у спадковому реєстрі: 56004339, номер реєстрі нотаріальних дій: 1-407), за змістом якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все її майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, права і обов`язки, що будуть їй належати на день смерті вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Позивачі звернулися до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про прийняття спадщини та про видачу на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину. Водночас постановами державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 22.09.2020 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, відповідно, у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна. З огляду на викладене, позивачі вирішили звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом на 50 % (п`ятдесят відсотків) від 14/100 (чотирнадцяти сотих) часток квартири, тобто на 7/100 (сім сотих) часток квартири номер [ADDRESS] , для кожного зі спадкоємців. У встановлений судом строк відповідач та третя особа не подали заяв по суті спору. Водночас вони у своїх письмових заявах від 09.08.2021 року та від 08.09.2021 року просили суд розглянути справу за їх відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. У судовому засіданні 21.10.2021 року представник позивача-2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Водночас позивач-1 у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву від 13.08.2021 року про розгляд справи за його відсутності, та вказав на те, що він підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.07.2021 року було задоволено клопотання представника позивача-2 про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Шостої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 111/2020, яка відкрита після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.07.2021 року було закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання, призначене на 21.10.2021 року, з`явився представник позивача?2. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, проте подали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд на підставі ст.ст.211, 223 ЦПК України розглянув справу за відсутності інших учасників справи за даною явкою. У судовому засіданні з розгляду справи по суті спору судом були заслухані пояснення представника позивача-2, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, оголошені судові дебати та заслухане заключне слово представника позивача-2. 21.10.2021 року у судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] у віці 84 років померла [PERSON] , [INFO] , про що 19.02.2020 року складено відповідний актовий запис № 304; місце державної реєстрації: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2020 року (а.с.25). Позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за законом та за заповітом, відповідно. Так, [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 03.09.1959 року (мова оригіналу російська мова). З 14.11.2005 року йому було присвоєно третю групу інвалідності (загальне захворювання) безстроково, що підтверджується копіями Виписки з акту огляду МСЕК № 497725 від 20.12.2005 року та пенсійного посвідчення №\~ [NUMBER] серії [NUMBER] від 09.01.2008 року (а.с.29, 30,\~150). За життя померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , склала заповіт від 22.04.2014 року, за змістом якого зробила розпорядження про те, що все її майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, права і обов`язки, що будуть їй належати на день її смерті вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт був зареєстрований в реєстрі 22.04.2014 року за № 1-407 державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. Відповідно до відомостей з Витягу № 37211447 від 22.04.2014 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, заповіт зареєстровано за № 56004339 (а.с.31,\~32). Померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була власницею 14/100 (чотирнадцяти сотих) часток квартири номер [ADDRESS] . Це підтверджується копіями: договору дарування від 16.09.1994 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; технічного паспорта на квартиру від 09.09.1996 року; реєстраційного посвідчення Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.10.1994 року за реєстровим № 14 про державну реєстрацію на правах особистої власності на 14/100 часток квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 16.09.1994 року (мова оригіналу російська мова) (а.с.33-36, зворотній бік а.с.129). 24.02.2020 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою № 301 про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , звернувся [PERSON] , [INFO] (а.с.124). 09.04.2020 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою № 500 про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , звернулася [PERSON] , [INFO] (а.с.132). 30.06.2020 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою № 796 про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , звернулася [PERSON] , [INFO] , яка за заявою від 30.06.2020 року № 798 відкликала свою заяву про прийняття спадщини за законом від 30.06.2020 року (а.с.139, 143). 22.09.2020 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з заявами № 1296 та № 1297, спадкова справа №\~111/2020, про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, відповідно, на частку квартири номер [ADDRESS] (а.с.148, зворотній бік а.с.149). 22.09.2020 року постановами державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у видачі на їх імена свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, відповідно, після смерті [INFO] [PERSON] на частку квартири номер [ADDRESS] , з підстав того, що неможливо встановити склад спадкового майна (зворотній бік а.с.148, а.с.149, зворотній бік а.с.150, а.с.151). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом, відповідно, на 50% (п`ятдесят відсотків) від 14/100 (чотирнадцяти сотих) часток квартири, тобто на 7/100 (сім сотих) часток квартири номер [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] . ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст.\~321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права. Згідно з п. 2, п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частинами 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однією з таких підстав є спадкування прав на майно за законом та за заповітом, відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.ст.\~1220,\~1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини . Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин 1, 2, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з абз. 3 ч. 2\~ст.\~331\~ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до пп.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналіз викладених вище норм та обставин справи дає суду підстави дійти висновку, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за законом та за заповітом, відповідно. При цьому в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] , [INFO] , була власницею 14/100 часток квартири номер [ADDRESS] . Цей факт підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, що наявні в матеріалах справи. Позивачі як спадкоємці померлої у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулись до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про видачу на їх імена свідоцтв про право на спадщину. Проте постановами нотаріуса від 22.09.2020 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, з огляду на неможливість визначення спадкового майна та встановлення частки у праві спільної часткової власності на квартиру номер [ADDRESS] . Водночас судом було встановлено, що спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , на момент смерті належала ідеальна частка квартири номер [ADDRESS] , а саме: 14/100 часток вказаної квартири, що і входить до складу спадкового майна. При цьому, враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями, то їм в порядку спадкування належать по 7/100 кожному (14/100 : 2 = 7/100 (або 0,07)) від 14/100 часток квартири номер [ADDRESS] . Отже,\~єдиним\~правовим\~способом захисту\~порушених прав\~позивачів є\~визнання\~за ними права\~власності\~в\~порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними належними, допустимими, достатніми доказами позовні вимоги про визнання права власності за позивачами в порядку спадкування за законом та за заповітом, відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи викладене вище, дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] , [PERSON] у повному обсязі. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку щодо необхідності стягнення з Дніпровської міської ради на користь [PERSON] та [PERSON] судових витрат зі сплати судового збору у розмірі по 2897,21 грн на кожного, відповідно.

Outcome: approved