Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

26.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною позовною заявою, яка ним була уточнена 07.10.2014 року, та з урахуванням уточненої позовної заяви просить, суд: - визнати договір найму житлового приміщення від 11 січня 2008 року під № 152, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним; - визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою : [ADDRESS]; - зобов'язати Бориспільське районне відділення Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; - виселити [PERSON] з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]; - визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою : [ADDRESS]; - зобов'язати Бориспільське районне відділення управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; - виселити [PERSON] з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]; - визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; - зобов'язати Бориспільське районне відділення управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; - виселити [PERSON] з будинку, який розташований за адресою : [ADDRESS] (а. с. 2-4, 37-39). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 1989 року [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON] ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2005 року [PERSON] було визнано недієздатним та рішенням від 06.10.2005 року було призначено його опікуном [PERSON] 11.01.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, а саме кімнату, площею 37,7 кв. м., яка розташована за адресою : [ADDRESS], без участі законного опікуна [PERSON] та без участі органу опіки та піклування. Після укладення договору найму [PERSON] зареєструвалася за вказаною адресою та зареєструвала своїх дочок [PERSON] та [PERSON]. 23.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було анульовано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 17.12.2013 року. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, відповідно до якої він уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у призначені судові засідання: 08.10.2014 року, 20.10.2014 року не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомили, письмових заяв до суду не направили. Від відповідача Бориспільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області надійшов лист № 17/10148 від 03.10.2014 року з проханням слухати справу без участі представника управління, з приводу заявленого позову просили прийняти рішення згідно чинного законодавства. Від представника третьої особи Бориспільської міської ради Київської області Волошиної Ю.Г. надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника міської ради, у вирішенні позову покладається на думку суду. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши подані заяви, матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 липня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідний запис про державну реєстрацію права власності позивача [PERSON] на підставі укладеного договору дарування від 14.07.1989 року, здійснений Бориспільським міським бюро технічної інвентаризації 17.07.1989 року, інвентаризаційна справа №3115 (а. с. 9-10). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2005 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним. Рішення набуло чинності 12.04.2005 року ( а. с. 11). Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2005 року було встановлено опіку над недієздатною особою [PERSON], [INFO] та призначено його опікуном [PERSON]. Рішення набуло чинності 18.10.2005 року (а. с. 12). Судом також встановлено, що 11 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, яке складається з однієї кімнати площею 37,7 кв. м., яка розташована у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований виконавчим комітетом Бориспільської міської ради 11 січня 2008 року № 152 (а. с. 13-14). Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 17.12.2013 року, 17 грудня 2013 року на підставі висновку ВДРАЦСРС Бориспільського МРУЮ у Київській області № 01 від 17 грудня 2013 року було анульовано актовий запис № 763 про шлюб [PERSON] та [PERSON], складений 23 грудня 2011 року (а. с. 16). Як вбачається з будинкової книги, а також інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Київській області (а.с. 18-20, 26-28) відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 41 Цивільного кодексу України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Частиною 2 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 226 Цивільного кодексу України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Відповідно до ст. 826 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Враховуючи зазначене, а також те, що на момент укладення договору найму житлового приміщення [PERSON] був визнаний недієздатним та не мав права вчиняти будь-які правочини, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору найму житлового приміщення від 11 січня 2008 року № 152, та про виселення відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги щодо зняття з реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Так згідно положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а також про виселення. В частині позовних вимог про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням слід відмовити, з наступних підстав. Так, згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, тобто шість місяців ( ч. 1 ст. 71 ЖК України), провадиться в судовому порядку. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за вказаною адресою понад встановлені, визначені ст. 71 ЖК України строки, представником позивача надано не було. Крім того, до правовідносин, що склалися між сторонами, не підлягає застосуванню положення ст.72 Житлового кодексу України. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок, понесені опікуном позивача /а.с.-1/, підлягають стягненню на її користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як належних відповідачів у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial