Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

25.09.2019 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» - адвокат Мельник О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог сторона позивача посилається на те, що 07.02.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 6920600004 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 2000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 2,50% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем умов договору, строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Позивачем свої зобов`язання за договором кредиту було виконано, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.08.2019 року у відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» утворилась заборгованість у розмірі 7450 грн., яка складається із: суми кредиту - 2000 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 900 грн. 00 коп.; заборгованості за порушення зобов`язань, передбачених п. 6.3 договору - 4550 грн. 00 коп. Враховуючи викладені вище обставини, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 920,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 750 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в своїй письмовій заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 07.02.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №6920600004 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 2000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 2,50% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем умов договору строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Позивачем було виконано свої зобов`язання за договором кредиту, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.08.2019 року у відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» утворилась заборгованість у розмірі 7450 грн., яка складається з: суми кредиту - 2000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 900,00 грн.; заборгованості за порушення зобов`язань, передбачених п. 6.3 договору - 4550, 00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачем належним чином не виконано передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.08.2019 р. перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» утворилась заборгованість в загальному розмірі 7450,00 грн. На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов`язаний виконати належним чином та у встановлений строк вимоги кредитного договіру. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у встановлений договором строк відповідач договірних зобов`язань не виконав. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 750 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). У постанові від 01.10.2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача не було надано суду попереднього розрахунку суми судових витрат - витрат на правову допомогу, а також матеріали справи не містять детального опису проведених (наданих) робіт адвокатом клієнту та відсутні фінансові документи, які підтверджували б понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку з викладеним, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 750 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 920,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial