overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15 липня 2008 року Відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом №844, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, у родині постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач не бажання змінювати ставлення до родини, з 2011 року вони не проживають разом. Від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №575. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду електронне повідомлення, відповідно до якого з позовом ознайомився, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача по справі, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 19 травня 2006 року в відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутність між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні господарства, розприділення і використання сімейного бюджету. Останніх шість років не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС реєстраційної служби Нововолинського МУЮ, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Заповітом від 05.02.2000р. мати земельну ділянку заповіла позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Педосівської сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.7) була власником земельної ділянки, розміром 2,9829 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.12-13). Заповітом від 05.02.2000р. мати земельну ділянку заповіла позивачці (а.с.8). [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів (повідомлення про втрату в газеті а. с.16). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником земельної ділянок, розміром 2,9829 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

24 листопада 2014 року [PERSON], який є законним представником неповнолітнього [PERSON] і діє в його інтересах звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому з лютого 2006 року без поважних причин. Законний представник неповнолітнього [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення законного представника неповнолітнього, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 1995 року по 2005 рік. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 9). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2009 року позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а/с 10). Відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі, крім відповідача, зареєстрований також її син - [PERSON] (а/с 11). [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з лютого 2006 року, кошти на утримання житла не сплачує. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні суду показали, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2006 року, речей її у квартирі немає. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 Житлового кодексу України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

24 листопада 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява в якій заявник зазначив, що [PERSON] [INFO], на підставі Державного акту на право приватної власності серією ІV-ОД за № 034475 виданий 10.11.1999 року на підставі рішення сесії Кароліно - Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області за № 16 від 17 квітня 1998 року належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Але в вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в прізвищі, замість [PERSON] в вищевказаному державному акті вказано як [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву заявника та просив задовольнити заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи: Кароліно - Бугазької с/ради Овідіопольського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що просить розглянути справу у їх відсутність, та не заперечує проти задоволення заяви заявника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити заяву заявника з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] [INFO], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серією ІV-ОД за № 034475 виданий 10.11.1999 року на підставі рішення сесії Кароліно - Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області за № 16 від 17 квітня 1998 року належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в прізвищі, замість [PERSON] в вищевказаному державному акті вказано як [PERSON]. Заявник [PERSON] звернувся до Кароліно - Бугазької с\\ради Овідіопольського району Одеської області про внесення змін в Державний акт на право власності на земельну ділянку. 01 серпня 2014 року Кароліно - Бугазької сільською радою Овідіопольського району Одеської області було постановлення рішення за № 1972-VІ про внесення змін до рішення 2 сесії ХХІІІ скликання Кароліно - Бугазької сільської ради за № 16 від 17.04.1998 року. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, можливим задовольнити заяву представника та встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

24 листопада 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання частки померлого спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно, в якій він просив винести додаткове рішення, в якому зазначити загальну площу земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки. В судове засідання [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо винесення додаткового рішення не заперечує. Треті особи Територіальна громада в особі Полтавської міської ради та виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 29.09.2014 року в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання частки померлого спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.10.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання частки померлого спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визначено, що розмір частки, яка належала спадкодавцю [PERSON] у праві спільної сумісної власності становить ? частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнано право власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] за [PERSON] на ? частину земельної ділянки площею 393, 5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зафарбовану на Варіанті №1 додатку №2 до висновку №148від 15.09.2014 року бузковим кольором. Виділено [PERSON] ? частину земельної ділянки площею 393, 5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зафарбовану на Варіанті №1 додатку №2 до висновку №148від 15.09.2014 року бузковим кольором. Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Однак в рішенні суду не зазначено повну інформацію, стосовно земельної ділянки, а саме загальну площу земельної ділянки, що складає 785 кв.м. та кадастровий номер земельної ділянки: 5210136400:11:004:0101. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

24 листопада 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що через допущену помилку в написанні по-батькові у свідоцтві про право особистої власності на гараж за адресою: [ADDRESS], виданому на ім'я [PERSON] (правильно - [PERSON]), заявник [PERSON] не має змоги в повній мірі реалізовувати свої права як власника. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Хмельницького БТІ в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що дійсно свідоцтво про право особистої власності від 27 березня 2000 року на гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить заявнику [PERSON]. Даний факт підтверджується: копією паспорта заявника, копією свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про одруження заявника, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. Неправильне зазначення по-батькові заявника в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право особистої власності від 27 березня 2000 року на гараж, позбавляє заявника можливості реалізовувати свої права власника. У зв'язку з наведеним, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

24 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1942 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21.11.2014р. о 15 год. 42 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий може заподіяти суттєву шкоду своєму здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 21.11.2014р. о 15 год. 42 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кравцовича Н.В. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий активно виказує маячні ідеї відношення на адресу дружини, вважає, що вона хоче його отруїти. Настрій знижений. На питання відповідає вибірково. Грубо орієнтований в місці знаходженні. Мислення торпідне. Пам'ять знижена. Порушена концентрація уваги. Прості інструкції виповнює правильно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

24 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1973 р. н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.11.2014р. о 14 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.11.14 р. о 14 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Падафа І.В. лікарні КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, напружений, негативістичний, агресивний, підозрілий. Злобно висловлюється на адресу оточуючих та близьких. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, афективно-парноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

24 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1979 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.11.2014р. о 18 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.11.14р. о 18 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Велічко В.В. лікарні КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий скарг не висуває, емоційно тривожний, напружений. До свого стану некритичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved