Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі - відповідач), зареєстрованого 22 грудня 1990 року Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказав, що протягом декількох останніх років стосунки між подружжям розладились, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, стали частими сварки. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач проживає на непідконтрольній території України у м. Сніжне, відновлювати шлюбні стосунки з позивачем не бажає. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Сторони вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб з [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову та розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв та клопотань не надала. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2), виданого повторно 15 червня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 568), 22 грудня 1990 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, стали частими сварки. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач проживає на непідконтрольній території України у м. Сніжне, відновлювати шлюбні стосунки з позивачем не бажає. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved