Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

25 вересня 2015 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 30 листопада 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався своєчасно повертати кредит, відповідно до умов договору та умов кредитування. Дотепер відповідач свої обовязки не виконав, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26806,36 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 7668,93 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 14471,09 гривень, заборгованості за пенею та комісією 4666,34 гривень, штраф, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень (фіксована частина) та 787,82 гривень (процентна складова) та судові витрати (а.с.1-4). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив задовольнити,\~ не заперечував проти ухвалення заочного рішення у цивільній справі. \~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.11.2006 року станом на 31.08.2015 року [PERSON] має заборгованість в сумі 26806,36 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 7668,93 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 14471,09 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 4666,34 гривень, штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень (фіксована частина) та 787,82 гривень (процентна складова) (а.с.6-12). 30 листопада 2006 року відповідачем підписано заяву, відповідно до якої останній просив банк відкрити йому рахунок та надати пуслуги (а.с. 14). Відповідно до р.2 п. 5.7 «Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором (а.с. 15-20). 29 червня 2011 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто із відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11049,99 гривень станом на 28.02.2011р., яка складалась із: заборгованості за кредитом 7668,93 грн., заборгованості за процентами 1853,60 грн., нарахованої комісії 76,69 грн., простроченої комісії 448,39 грн., штрафу (фіксованої частини) 500,00 грн., штрафу (відсотку від суми заборгованості) 502,38 грн. (а.с.5). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписував кредитний договір, а також отримував кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір № б/н від 30.11.2006р. відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак з наданим представником позивача розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.11.2006 року станом на 31.08.2015р. суд не погоджується, виходячи з наступного. Позивачем, зокрема, включено в розрахунок суму кредиту в розмірі 7668,93грн., 1853,60грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 525,08грн.- комісія за користування кредитом, які були стягнуті на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 29.06.2011р. Разом з тим, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача 500,00грн. та 787,82грн. в якості штрафів за неналежне виконання зобовязання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені. Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України. У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають, цього висновку також дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові по справі № 6-47цс12 від 31.10.12. Крім того, позивачем нараховано пеню в розмірі 4666,34грн, та яка з урахуванням рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 29.06.2011р. має бути зменшена на 525,08 грн. Враховуючи розмір збитків, суд вважає за необхідне стягнути розмір пені в сумі 4141,26грн. Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягають тільки заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12617,49 грн. та сума пені в розмірі 4141,26грн., разом 16758 (шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят вісім) 75 коп., згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.11.2006 року станом на 31.08.2015р. (а.с. 6-12). Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial