Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

25 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення додаткових витрат на дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утримання, а також здійснює витрати на утримання дітей, які пов`язанні з повсякденними потребами. Крім того, позивач поніс додаткові витрати на утримання дітей. Так як дочка [PERSON] з дитинства має захворювання, пов`язане з порушенням функціонування зору, тому в листопаді 2019 року проводилось обстеження дочки в медичному центрі ТОВ «Здорові Очі» лікарем окулістом і на консультаційні послуги лікаря окуліста нею було витрачено 300 грн. та на виготовлення та придбання окулярів для дочки витрачено 1020 грн. Крім того, з 31 серпня 2019 року по 20 вересня 2019 року дочка була направлена до державного підприємства «Міжнародний дитячий центр «Артек»» м. Київ, Пуща-Водиця, де перебувала на оздоровленні та відпочинку, внаслідок чого позивачем було оплочено часткову вартість путівки у розмірі 20% від її вартості, що становить2125 грн. 84 коп., а також оплачено кошти на організацію проїзду та супроводу дітей у сумі 515 грн. Загальна сума додаткових витрат на дочку [PERSON] становить -3960 грн. 84 коп. Щодо додаткових витрат на сина [PERSON] , в обґрунтування позовних вимог вказує те, що вони зумовлені тим, що син виявляє особливий хист до вивчення іноземних мов та комп`ютерного програмування. Зважаючи на такі його особливі здібності, його було запрошено на навчання до Республіки Польща до Державного Університету «Люблінська Політехніка» на факультет електротехніки і інформатики. Перед вступом до зазначеного університету, син проходив підготовку та навчання у Державному технікумі № 2 Державної базової професійної школи Воєводського Центру підвищення кваліфікації в м. Ополе, Республіка Польща, Витрати, пов`язані із цим були наступними: 1200 грн. -за надання інформаційно-консультаційних послуг по оформленню документів для виїзду за кордон ; 842 грн. - за послуги медичного страхування згідно договору страхування подорожуючих за кордон від 27.06.2018 р. № ЕМВ.06096506; 445 грн. - консультаційна послуга з оформлення візи; 994 грн. 50 коп. - за послуги медичного страхування згідно договору добровільного страхування подорожуючих за межами України № ТА 0059729;1599,20 злотих (1399,20 + 130), що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 10952 грн. 12 коп. - за проживання в інтернаті Державної базової професійної школи Воєводського Центру підвищення кваліфікації в м. Ополе, Республіка Польща; 6200 грн. - за надання інформаційних послуг у сфері освіти по поступанню дитини до вищого навчального закладу у Республіці Польща згідно договорупро надання інформаційних послуг з ФОП [PERSON] від 10.03.2020 р. Крім того, у 2020 році син [PERSON] вступив до Державного Університету «Люблінська Політехніка», на факультет електротехніки і інформатики та зараз навчається на І курсі бакалаврату стаціонарного відділення. Термін закінчення навчального закладу 28 лютого 2024 р. Додаткові витрати, пов`язані із навчанням у цьому навчальному закладі були наступними: 445 грн. - консультаційна послуга з оформлення візи на підставі договору № 827533 від 28.08.2020 р.; 290 грн. додаткових послуг з оформлення візи на підставі договору № 827533 від 28.08.2020 р.; 1570 грн. - за послуги медичного страхування; 722 грн. 15 коп. - вартість проїзду до місця навчання; 2200 злотих, що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 15066 грн. 70 коп. - оплата навчання [PERSON] за перший семестр 2020/2021 р.; 1035 злотих, що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 7088 грн. 20 коп. - оплата навчання [PERSON] ; 1035 злотих, що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 7088 грн. 20 коп. - оплата навчання [PERSON] ; 2260 злотих, що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 15477 грн. 61 коп. - оплата навчання [PERSON] за другий семестр 2021 р.; 1035 злотих, що еквівалентно на момент звернення із позовом до суду 7088 грн. 20 коп. - оплата навчання [PERSON] ; 754 грн. 94 коп. за проїзд до місця навчання; 4020 грн. - за навчання в автошколі ТОВ «Автостарт-В» за програмою «Підготовка водіїв категорії В». Загальна сума додаткових витрат на сина [PERSON] становить -80294 грн. 62 коп. Крім того позивача просить стягнути витрат на переклад документів в сумі 2730 гривень. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 06 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явивлися, про час та місце розгляду справу повідомлялися своєчасно та належним чином, проте представник позивача подав до суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи здійснювати у його відсутності та відсутності позивача, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилався на обставини зазначені у відзиві на позов та письмових поясненнях, щодо стягнення витрат на послуги лікаря окуліста та придбання окулярів для дочки [PERSON] поклалась на думку суду. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 27 липня 2010 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 135. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 109, де в графі батьки записано: батько - [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач); син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане управлінням юстиції м. Чернівці, запис 1390 де в графі батьки записано: батько - [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач). В позовній заяві позивач зазначає, що спільні з відповідачем діти потребують додаткових витрат на їх утримання, що викликанні особливими обставинами, а саме розвитком їх здібностей, їх хворобами та їх оздоровленням та просить суд стягнути половину понесених нею додаткових витрати на дітей. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом ч. 1 статті ст.185 СК України, у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак, в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Дослідивши надані докази, суд не може погодитись з твердженнями позивача щодо необхідності стягнення з відповідача зазначених у позові понесених додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , а саме щодо проходження підготовки та навчання у Державному технікумі № 2 Державної базової професійної школи Воєводскього Центру підвищення кваліфікації в м. Ополе, Республіка Польща, та пов`язаних з цим інформаційних витрат, а також витрат пов`язаних із навчанням сина за кордоном, витрат на дорогу, інформаційних витрат та витрат пов`язаних для отримання навиків водіння категорії «В», суд зауважує, що навчання сина [PERSON] , з метою здобуття професійної освіти та отримання навиків водіння не є тими особливими обставинами із якими законодавець у ст. 185 СК України пов`язує необхідність участі іншого з батьків у витратах з цим пов`язаних. Крім того позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батька, а також погодженого такого вибору з батьком дитини. Позивачем не надано доказів та підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгодженні питання щодо навчання сина за кордоном. Вказані висновки суд узгоджуються із правовою позицію, яка викладена в постанові Верховного суду від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.01.2019 у справі № 720/1119/17, вартість поїздки та відпочинок на морі (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням) не є особливими обставинами, які потребують додаткових витрат з боку іншого з батьків. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості проїзду та відпочинок дочки [PERSON] у ДП «Міжнародний дитячий центр «Артек» м. Київ, вул. Пуща - Водиця, суд приходить до висновку, що в задоволені вказаних позивних вимог також слід відмовити, оскільки позивач не надав доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою чи лікуванням. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України, та які потребують додаткових витрат з боку іншого з батьків. При цьому у зв`язку із поганим здоров`ям дочки додаткові витрати, що понесені позивачем за сплату консультаційні послуги лікаря окуліста ТОВ «Здорові очі» в сумі 300 грн. та 1020 грн. на виготовлення та придбання окілярів, мають істотне значення для оздоровлення дитини і дійсно викликані особливими обставинами. Таким чином, оскільки обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково, в частині, що були витрачені на дочку [PERSON] , у розмірі 660 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на переклад документів в сумі 2730 гривень, то в даному випадку у їх задоволенні слід відмовити, оскільки не надано суду відповідних письмових документів (угод, договорів тощо) на підставі чого такі витрати здійснювались та з якою метою. Надані суду товарні чеки не можуть бути взяті до уваги як належні та допустимі докази, так як в них не зазначено взагалі отримувача та платника коштів, відсутні відповідні печатки та інші відповідні реквізити платіжного документу, а також не зазначено письмовий переклад яких документів було здійснено. Крім того у позовних вимогах позивачки про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням сина в учбовому закладі в Республіці Польща судом відмовлено, а за змістом позову можна дійти висновку, що переклад документів з польської мови можливо пов`язані саме з навчанням дитини в Республіці Польща. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved