Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

26 вересня 2017 року до суду надійшов вказаний позов [PERSON], підписаний його представником [PERSON], у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на розташовану на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку (пай), що належала [PERSON] на підставі державного акту серії ІІ-СМ № 040842. Зазначає, що після смерті 09 грудня 2016 року його матері [PERSON], він належним чином прийняв спадщину після неї за заповітом, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини після неї. Однак, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини фактично отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на пропуск строку для прийнття спадщини, оскільки він з матірю мав різні зареєстровані адреси проживання. Позивач, відповідач та третя особа до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача мається заява про розгляд справи за відсутності їх предствника. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є дружиною та сином позивача відповідно, у судовому засіданні повідомили, що [PERSON], яка є матірю [PERSON], із жовтня 2016 року та до моменту своєї смерті проживала разом із ним по вул. Григорія Долговязова, 62 у селищі Улянівка Білопільського району Сумської області. До цього вона проживала у [INFO], однак у звязку з погіршенням стану її здоровя [PERSON] забрав її до себе у селище Улянівка, куди також разом із дружиною переїхав для догляду за матірю. Там вони проживали в будинку своїх родичів, поряд із батьками [PERSON] Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] у с.Капустинці Липоводолинського району Сумської області, його матірю є [PERSON] (а.с. 3, 4). 18 червня 2002 року [PERSON] документований паспортом громадянина України, відповідно до якого місцем його реєстрації є [ADDRESS] (а.с.3). [PERSON] на праві власності належала розташована на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,49 га (державний акт серії ІІ-СМ № 040842 від 02 квітня 2002 року). 29 січня 2008 року [PERSON] заповіла усе своє майно сину [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 29 січня 2008 року за реєстровим №72 (а.с.6). 09 грудня 2016 року в селищі Улянівка Білопільського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.7). Із копії звіту про експертно-грошову оцінку вбачається, що вартість земельної ділянки, розташованої на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, площею 2,49 га, становить 49800 грн. (а.с. 9-13). 04 серпня 2017 року приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] на усне звернення [PERSON] надав розяснення про те, що спадкоємцю, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для її прийняття необхідно звернутися з відповідною заявою до нотаріуса або до органу місцевого самоврядування протягом шести місяців (а.с. 8). Відповідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із викладеного вбачається, що у звязку з погіршенням стану здоровя матері, позивач забрав її проживати разом з ним для подальшого постійного догляду та піклування, для чого спеціально став проживати в селищі Улянівка поблизу батьків своєї дружини. Зазначені наміри [PERSON] вказують на зміну ним свого постійного місця проживання та постійного місця проживання своєї матері, з вимушених обставин, які могли б продовжуватися на визначений період часу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті матері, оскільки хоч і нетривалий час, але постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, а тому вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved