Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

25.03.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем булу укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), а саме у п.№2.3 Банк встановлює відповідачу кредитну лінію у сумі 17850,60 грн.. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 38% річних. Позивачем всі забов`язання були виконані належним чином, надавши відповідачу кредит. Відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених договором. У порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 20.02.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 18061,49 грн. з яких: заборгованість за основним боргом(кредитом) 17813,61 грн.; проценти за користування кредитом у сумі 147,54 грн.; комісія у сумі 26,91 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту) у сумі 56,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 11,74 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту) у сумі 5,59 грн., та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02.06.2020 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. 02.07.2020 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд змінити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, у зв`язку з тим, що відповідач частково погасив борг, та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2175,43 грн. з яких: 56,10 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 11,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі, 5,59 грн. втрата від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 2102 грн. 00 коп. - судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила, відзив не надала. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання № 526461306 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу. Згідно заяви на встановлення(збільшення) відновлювальної кредитної лінії(кредиту) відповідач погодився з Умовами користування кредитом відповідно до умов комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п.3.4 вказаної заяви відповідач щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним станом на 16.06.2020 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 2175,43 грн. з яких: 56,10 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 11,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі, 5,59 грн. втрата від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. Згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частинами першою та третьою 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved