Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

24 липня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області (далі відповідачі) з вимогою про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки. Позов обґрунтувала тим, що 12 січня 2009 року померла прабабуся позивача - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, в обсяг якої входять спірні земельні ділянки, а позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої, у звязку із чим вона звернулася до Бахмацької державної нотаріальної контори та прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Позивачу було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий померлій [PERSON] втрачений. Крім того, маються розбіжності в тому, що в державному акті зазначено дві земельні ділянки розміром 0,52 га та 0,03 га, а в технічній документації три земельні ділянки розміром 0,25 га, 0,27 га та 0,03 га. Зазначені обставини на думку позивача порушують її право на землю та можливо виправити лише в судовому порядку. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 106964 (а.с.5) [PERSON] померла 12 січня 2009 року. Померла [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії VІ-ЧН 026757 (а.с.6) мала у власності земельну ділянку для обслуговування будинку і ведення особистого селянського господарства, площею 0,55 га, що підтверджується витягами з технічної нормативно-грошової оцінки земельної ділянки № 2, 3, 4 від 06 липня 2015 року (а.с.10-15). Відповідно до інформації Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.28 ) та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача (а.с.29). Їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що зазначений вище державний акт був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у друкованому засобі масової інформації, а саме в газеті „Порадник від 03-09 липня 2015 року (а.с.16). Позивач не має можливості отримати дублікат державного акту, що підтверджується листом Відділу Держкомзему в Бахмацькому районі Чернігівської області від 10 липня 2015 року № К-1051/10-1075/6-15 (а.с.9). З встановленого випливають наступні висновки. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожній особі гарантовано право на захист цивільних прав та інтересів, а відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту „г статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що при обробці земельно-кадастрових даних, щодо спірної земельної ділянки було уточнено кількість земельних ділянок, зокрема в державному акті зазначено дві земельні ділянки розміром 0,52 га та 0,03 га, а в технічній документації три земельні ділянки розміром 0,25 га, 0,27 га та 0,03 га. За змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку повязується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набула його після смерті померлої [PERSON] Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої прабабусі, але реалізувати своє право власності на вказані вище земельні ділянки не може, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved