Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

25 жовтня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява та була розподілена судді Піхур О.В. В зв`язку зі звільненням судді [PERSON] на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.01.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.01.2020 року справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 54 886,58 грн. відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку ст.1194 ЦК України. Вимоги обгрунтовані тим, що 26.06.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який порушив ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина [PERSON] в порушенні ПДР України встановлена постановою суду. Як зазначає позивач, згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] становить 89 363,38 грн., за проведення експертизи позивач сплатив 1 300,00 грн.; 1 200,00 грн. за евакуацію пошкодженого автомобіля та 850,00 грн. вартість паркування, а загальний розмір збитків становить 92 713,38 грн. На день дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №АО/3248716 яким визначено ліміт відповідальності 100 000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн. На підставі Звіту, який був наданий позивачем, страхова компанія сплатила на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 37 826,78 грн. Проте позивач зазначає, що вказаної суми недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди, а тому на підставі статті 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою, яка була виплачена страховою компанією. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що сума, яку просить стягнути позивач має бути сплачена страховою компанією, так як вона не виходить за межі ліміту відповідальності, встановленого полісом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 26.06.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 року (справа №361/4962/19) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як зазначено в постанові, 26.06.2019 року близько 09 год. 10 хв. [PERSON] на автодорозі М-01 16 км., Броварського району, керуючи автомобілем «Мазда», державний номер [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, швидкості руху та безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем«Мазда», державний номер [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.3 «б», 13.1, 12.1 ПДР України. Як вбачається з постанови, в судовому засіданні, [PERSON] свою вину в порушенні ПДР України визнав. Постанова набрала законної сили. На день дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом №АО/3248716 яким встановлено ліміт відповідальності за спричинення матеріальної шкоди в сумі 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. На замовлення позивача - згідно з договором від 02.07.2019 року, ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» склало Звіт про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] , згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить - 89 363,38 грн., вартість матеріального збитку - 38 181,23 грн. ПрАТ «СК «Княжа ВієннаІншуранс груп» за страховим випадком, який відбувся 26.06.2019 року сплатила позивачу 37 826,78 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача. Стаття 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 28 зазначеного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із статтею 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Так як вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує сплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що з відповідача як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням. Зазначений висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 18 лютого 2020 року, справа № 522/1251/15-ц, провадження № 61-9573св18. Як встановлено в судовому засіданні, страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд приходить до висновку, що страховою компанією в цій частині в повному обсязі виконані власні зобов`язання. Стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач в судовому засіданні не заперечував розмір шкоди, спричинений внаслідок пошкодження автомобіля позивача. Оскільки фактичний розмір шкоди, спричинений позивачу становить 89 363,38 грн., страхова компанія відшкодувала 38 181,23 грн., тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 51 536,60 грн. В позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача 1 300,00 грн., сплачені згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №С19-302 за складання Звіту. Стаття 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (стаття 34.3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 26.06.2019 року, 02.07.2019 року позивач уклав договір про проведення оцінки пошкоджень його автомобіля, суду не надано доказів на підтвердження тієї обставини що була необхідність в замовленні звіту позивачем особисто, не надано доказів. що страхова компанія відмовила у виплаті витрат за складання звіту для визначення розміру шкоди, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за складання звіту. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача за транспортування автомобіля 1 200,00 грн., сплачені згідно з квитанцією №470503 від 26.06.2019 року та 850,00 грн. за паркування, що підтверджується товарним чеком від 26.06.2019 року. Позивач не надав суду доказів, що він звертався до страхової компанії на підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування витрат за евакуацію автомобіля та плату за послуги стоянки та в цьому йому було відмовлено так як саме на страхову компанію покладається обов`язок сплачувати зазначені витрати, а тому відсутні законом передбачені підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, судом не встановлено, що саме позивачем сплачено витрати за паркування автомобіля, не вказано в товарному чеку і автомобіль за який сплачено за паркування, місце паркування, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 850,00 грн. за паркування автомобіля. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищев икладеного та

Outcome: partial