overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

26.02.2016 [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору позики недійсним. Поданий позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 04.10.2013 між її чоловіком [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики з порушенням вимог ч. 2 ст. 65 СК України, зокрема вказує на те, що не давала згоди на укладення вказаного договору. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. При цьому, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій щодо задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 28). З урахуванням, заяв позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд, встановив наступне. 04.10.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2015 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 04.10.2013 задоволено у повному обсязі (15-17). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Виходячи із змісту ст.1047 ЦК України форма договору позики не передбачає нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації. Крім того, предметом договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] не є цінне майно. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки подання письмової згоди останньої на укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] є необов'язковим, а доказів, що позивачу не було відомо про укладення вказаного договору суду не надано Окрім цього, як встановлено в ході розгляду справи між сторонами взагалі відсутній спір про право по даному договору позики.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

26.02.2016 р. [PERSON]звернулася до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.1), в якому позивач просить стягнути з [PERSON]аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка надала заяву, в якій\~ підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її\~ \~ відсутності (а.с. 21). Відповідач\~ надав заяву, в якій визнав позовні вимоги, та заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 20). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходилися у шлюбі до 10.02.2010 р. (а.с. 4), мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 20). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

26.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ яе територіальної громади, про визначення додаткового двохмісячного строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [INFO]. сина [PERSON]. В обґрунтування вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, інших спадкоємців немає, спадщина відкрилася спадщина на частину квартири по [ADDRESS]. В лютому 2016 р. вона звернулася до нотаріуса, який відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, за пропуском строку, який вона пропустила з за хвороб, стресового стану після смерті сина, та юридичної необізнаності. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач Виконком направив суду листа про згоду з позовом та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наявність родинних відносин, смерть спадкодавця, відмова нотаріуса за пропуском строку для прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України згідно норм якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим визначити позивачу додатковий двохмісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлого спадкодавця. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

26.02.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок та на квартиру звернулися [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], у якому просили суд: 1. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS]. 2. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на квартиру [ADDRESS] 30.05.2016р. [PERSON] та [PERSON] уточнили свої позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] та просили суд: 1. Визнати недійсною угоду, вчиненою 29 травня 2008 року за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS], на земельній ділянці земель Слов'янської міської ради Донецької області, укладений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., зареєстровану в реєстрі за №3779. 2. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований у [ADDRESS]. 3. Визнати недійсною угоду, вчиненою 27 березня 2002 року за договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] на двокімнатну квартиру під [ADDRESS], укладений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстровану в реєстрі за №1040. 4. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,6 кв.м., житловою 27,8 кв.м. 07.07.2016р. [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою про уточнення своїх позовних вимог, вказавши відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

26.02. 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просив про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що 10.11.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ПАТ «СК «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Разом з тим, при постановленні Рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказана обставина є підставою для постановлення додаткового рішення. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи № 2/489/3190/2015, суд встановив наступне. 10.09.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 8\~177 грн. 42 коп.. а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. 28.09.2015 р. відповідач звернувся з заявою про перегляд заочного рішення та за подання даної заяви сплатив судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. 12.10.2015 р. відповідно до Ухвали суду вказане заочне рішення скасовано. 10.11.2015 р. представником відповідача було заявлено клопотання про витребування доказів, на підтвердження заперечень щодо позову, та, відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. 10.11.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення даній справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, яким в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Разом з тим судом, при постановленні даного рішення, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України\~\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про перегляд заочного сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, заяви про забезпечення доказів в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин та приймаючи до уваги, що рішення по вищезазначеній справі було постановлено на користь відповідача, з позивача необхідно стягнути\~ понесені ним судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп. (за подання заяви про перегляд заочного рішення - 243 грн. 60 коп., заяви про витребування доказів 243 грн. 60 коп.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різність поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів любові. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені і тривалий час вони проживають роздільно. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася. Подала заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. При цьому просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 24.06.2011 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили і біля чотирьох місяців проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 10 листопада 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину- Танель [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив змінити йому прізвище на дошлюбне. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 10 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 565 (а.с.8). Від шлюбу мають дитину- Танель [PERSON], [INFO] (а.с.9). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 11 грудня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину- [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив змінити йому прізвище на дошлюбне. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 321 (а.с.3). Від шлюбу мають дитину- [PERSON], [INFO] (а.с.5). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, щомісячно. Зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають дитину, яка перебуває на її утриманні. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, ухиляється від виконання своїх обовязків. Їй самій утримувати дочку самостійно дуже складно. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] В»ячеславівни, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №157006. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 26.02.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

26.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 29.11.2003 року по 27.09.2006 рів вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 19 - оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я»). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 18 - заява). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 29.11.2003 року по 27.09.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6 - копія рішення, а.с. 7 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу ). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved