Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

26.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай). Вимоги до суду мотивував тим, що він в 1995 році був прийнятий у члени колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка, де з 20.07.1995 року працював помічником комбайнера. У 2000 році КСП ім. Шевченка було реорганізовано в сільськогосподарський кооператив імені Шевченка, в якому він працював трактористом з 25.02.2000 року по 21.03.2001 року та був звільнений за власним бажанням. 06 грудня 1995 року рішенням Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, КСП імені Шевченка було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 0010, про що в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю було здійснено реєстрацію під № 1 від 19.12.1995 року. Розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації «Про затвердження розмірів земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та вартісному виразі КСП імені Шевченка» № 522 від 13 грудня 1996 року було затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП мені Шевченка, а саме визначено, що вартість земельної частки (паю) становить 17719,00грн., а його розмір становить 4,13 умовних кадастрових гектарів. При отриманні Держаного акту на право колективної власності був складений список осіб, які мають право на земельну частку (пай), але його не включили до зазначеного списку помилково, так як на час розпаювання з членів КСП він не виходив. Про той факт, що він не був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), дізнався тільки 16.04.2019 року з повідомлення виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, а тому вважає, що строк позовної давності звернення до суду потрібно рахувати з 16.04.2019 року. На даний час [PERSON] бажає визнати право на земельну частку (пай), що і змусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав заяву № 01-18/277 від 21.11.2019 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Представник відповідача - Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що відповідно до витягу із протоколу звітно-виборчих зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка від 03.02.1995 року затверджено рішення правління КСП про прийняття в члени КСП [PERSON] (а.с. 10). З відомостей про роботу у трудовій книжці [PERSON] вбачається, що з 20.07.1995 року його прийнято в КСП ім. Шевченка помічником комбайнера. 25.02.2000 року членство в КСП ім. Шевченка припинено у зв`язку з реорганізацією підприємства в сільськогосподарський кооператив ім. Шевченка та 26.02.2000 року його прийнято на роботу до цього кооперативу на посаду тракториста, де він працював до 21.03.2001 року та був звільнений за власним бажанням (а.с. 9). Відповідно до рішення Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 06.12.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Шевченка було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 0010, про що в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю було здійснено реєстрацію під № 1 від 19.12.1995 року, що підтверджується довідкою виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-3/341 віл 16.04.2019 року (а.с. 11). З довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/342 віл 16.04.2019 року вбачається, що розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах у межах розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка становить 4,13 кадастрових гектара (а.с. 12). В довідці виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/340 віл 16.04.2019 року зазначено, що [PERSON] в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка не числиться (додаток до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка серії ПЛ 0010, зареєстрованого 19.12.1995 року за № 1) (а.с. 13). Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами заснованого підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У відповідності до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі на (місцевості). Крім того, як передбачено п.п. 2 та 4 зазначеного Указу Президента при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. У зв`язку з цим здійснено паювання землі, яка належала КСП ім. Шевченка на праві колективної власності, визначено розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельної ділянки в натурі. Складено список громадян, які на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю були членами колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка для одержання земельного паю. У відповідності до абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи в сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94, який набрав чинності на час проведення паювання землі, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства, видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначення у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», постанови Верховної Ради України від 14.02.1992 року «Про введення в дію Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» на зборах уповноважених колгоспу ім. Шевченка Соколово-Балківської сільської ради було прийнято рішення про реорганізацію господарства в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка, яке було правонаступником колгоспу з усіма його правами і обов`язками. Відповідно до рішення сільської ради було передано безоплатно у колективну власність КСП земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективну власність на землю кожного члена колективного сільськогосподарського без виділення земельної ділянки в натурі. Таким чином основним актом, який визначає засади виникнення права на земельну частку (пай) є Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95. У правовій доктрині не має однозначного вирішення питання, на який момент особа має бути членом відповідного господарства, щоб набути право на земельну частку (пай). Із Указу Президента випливає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчуюче значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства, з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Такий висновок підтверджується також і положеннями ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка передбачає, що сертифікат не є єдиним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Тому саме закріплена колективна власність паювання цих земель розпочалася після прийняття 13 березня 1992 року нової редакції ЗК України, яким була законодавчо закріплена колективна власність на землю. Указом Президента «Про порядок розпаювання земель переданих у колективну власність...» від 08.08.1995 року № 3720/95 при паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (пай) у колективній власності на землю кожного члена колективної власності без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 53 ЗК України в редакції 1992 року земля належала громадянам на праві колективної власності, суб`єктом права колективної власності на землю були колективи сільського підприємства. У цьому кодифікованому акті також зазначалось, що землі у колективну власність передавались безоплатно. Провівши системний аналіз законодавства, перевіривши обставини, зазначені в позові, встановивши, що [PERSON] перебував в членах КСП на час одержання КСП Державного акту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання за позивачем права на цю земельну частку (пай) із земель запасу сільськогосподарського призначення, які були на час розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на території Нехворощанської (колишньої Соколово-Балківської) сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Стосовно поновлення строків позовної давності звернення до суду, про яке просив позивач, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою та п`ятою ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. В матеріалах справи наявне повідомлення виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 16.04.2019 року, з якого позивач дізнався про те, що він до списків членів бувшого КСП ім. Шевченка в Державному акті на право колективної власності на землю серії ПЛ 0010, не був включений (а.с. 13). Таким чином, суд вважає, що строк позовної давності звернення до суду позивачу слід поновити, починаючи саме з цієї дати, - 16.04.2019 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial