Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

26.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» про розірвання кредитного договору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/62497, згідно якого позивачці було надано 9920 доларів США з виплатою 9,75 % річних. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалася повернути вищевказану суму до 06.04.2017 року. Проте у зв'язку із тим, що курс долара з 2007 року істотно змінився, а саме станом на 2007 рік становив 505 грн. за 100 доларів США, а станом на 24.03.2014 року становить 1019,65 грн. за 100 доларів США, позивач не має можливості у повному обсязі виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Посилаючись на порушення кредитором Закону України «Про захист прав споживачів», просила розірвати кредитний договір №014/08-112/62497 від 06.04.2007 року. В подальшому уточнивши позовні вимоги, просила застосувати наслідки розірвання вищезазначеного кредитного договору, виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали у повному обсязі, обставини, викладені у позовній заяві підтвердили. Просили розірвати кредитний договір №014/08-112/62497 від 06.04.2007 року в зв'язку з істотною зміною обставин, а саме погіршенням політичної, економічної ситуації в країні, що призвело до зниження рівня доходів позивача та в зв'язку із цим виникла реальна неможливість виконати взяті на себе зобов'язання перед відповідачем. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на необґрунтованість позову, при цьому зазначила, що Банком на заяву позивачки було прийнято рішення про рефінансування її боргу, однак умови вищезазначеного рішення [PERSON] виконано не було. Також посилалася, на недоведеністю [PERSON] наявності сукупності чотирьох умов, які слугують підставою для розірвання кредитного договору, як того вимагають положення ст..652 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі-кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/62497, згідно якого позивачці було надано 9920 доларів США з виплатою 9,75 % річних. Згідно п.1.2 строк дії договору сторонами визначено до 06 квітня 2017 року включно. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт укладення кредитного договору позивачем не оспорюється, а отже під час укладення договору кредитор та позичальник досягли згоди з усіх істотних умов, що визначені даним договором. Згідно п.8.3 кредитного договору№014/08-112/62497 від 06.04.2007 року у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник. Позичальник свідчить, що йому розтлумачено та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану позичальника. Своїм підписом у кредитному договорі [PERSON] засвідчила, що її було попереджено стосовно того, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Розірвання (зміна) договору у зв'язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій ст. 651 ЦК України. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] посилалася на те, що на теперішній час відбулась істотна зміна обставин, якою вона керувалася, укладаючи кредитний договір, а саме суттєво змінилася політична та економічна ситуація в країні, що призвело до зменшення рівня її доходів, що потягло за собою порушення нею умов договору за відсутністю. Однак, частиною другою ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення ч. 2 ст. 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявності істотної зміни обставин, а за наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 цієї статті, при істотній зміні обставин. Вимагаючи розірвання договору на підставі істотної зміни обставин, позивач в силу положень процесуального законодавства щодо обставин доказування повинна довести, що зміна обставини була саме істотною, а також впевненість у момент укладання договору, що така зміна обставин не настане, та наявність одночасно чотирьох умов, перелічених у ч. 2 ст. 652 ЦК та яким чином співвідношення майнових інтересів сторін порушується і позбавляє позивачів того, на що вони розраховували. Посилання [PERSON] на складну політичну та економічну ситуацію, яка слалася в країні, та призвела до зменшення її доходів та можливості належним чином виконувати зобов'язання, не є підставою для розірвання кредитного договору, оскільки у позивача в момент укладання договору існувала можливість передбачити фінансові зміни, а також те, що позивач укладала договір з банком на підставі вільного волевиявлення, і ставлячи підпис, вважала їх справедливими. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Оскільки позивачем не наведено переконливих доказів того, що обставини, на які вона посилається є істотними в розумінні вимог ст. 651 ЦК України та зміну цих обставин неможливо було передбачити при укладанні договору, суд вважає такі обставини не доведеними. Також, судом не приймаються до уваги посилання позивачки щодо відмови відповідача урегулювати спір шляхом рефінансування боргу, адже це твердження спростовується письмовими доказами, що було надано відповідачем, а саме протоколом засідання Комітету з проблемних кредитів роздрібного бізнесу ЦО від 04 грудня 2013 року №114-0-0-00/9-1848, витягом з рішення банку за результатами розгляду заяви позичальника про проведення рефінансування боргу за кредитними договорами №014/08-112/56758 від 06.10.2006 року (кр.рах.№22334999039613) та №014/08-112/62497 від 06.04.2007 року (кр.рах.22032999019968). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, щодо безпідставності заявлених [PERSON] вимог щодо розірвання кредитного договору №014/08-112/62497 від 06.04.2007 року та застосування наслідків розірвання кредитного договору слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed