Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

26.08.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 19 березня 2013 року відділом ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис 310, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 26.08.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, в заяві також зазначила, що дитина, [PERSON] , [INFO] залишиться проживати разом з нею, після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін. Відповідач [PERSON] надав до судового засідання заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю, також зазначив, що їх спільна дочка після розірвання шлюбу, залишиться проживати разом з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №310, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.03.2013. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин з 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Суд приймає до уваги той факт, що сторони визначилися щодо місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , 2013 року народження разом з матір`ю. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved