Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

26 квітня 2019 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неї. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] , а батько [PERSON] з 2017 року почав зловживати спиртними напоями, постійно влаштовував вдома застілля, вів себе неадекватно. У зв`язку з цим, позивач переселилась до друзів своєї матері - [PERSON]. З того часу відповідач, нехтуючи батьківськими обов`язками, не піклується про неї, не цікавиться її здоров`ям, не дбає про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Опікунство над нею хоче встановити її тітка [PERSON] . У зв`язку з наведеним, [PERSON] просила позбавити батьківських прав її батька [PERSON] відносно неї. Ухвалою суду від 14.05.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження (а.с. 15). Ухвалою від 02.07.2019 було закрито підготовче засідання та призначено справу до заочного судового розгляду на 17.07.2019. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав у ньому зазначених. Проти стягнення з відповідача аліментів на її користь заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Жодних клопотань чи заяв від нього не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації позов підтримала, вважаючи доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Просила стягнути з відповідача аліменти на користь дитини у відповідності до вимог СК України. Також підтвердила, що [PERSON] знає про розгляд справи судом. Також він зловживає алкоголем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Правовідносини, які виникли між сторонами витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пуктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2002 (а.с. 5). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2012, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). З характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Волочиською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 слідує, що вона є дисциплінована учениця, має навчальні досягнення високого рівня, має добрий загальний та фізичний розвиток. Навчанням і вихованням [PERSON] займається тітка. Батько не бере участі у навчанні та вихованні дочки, не підтримує зв`язку з класним керівником, батьківські збори не відвідує, не цікавиться її шкільним життям (а.с. 8). Згідно з копії акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян від 10.03.2019, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно з висновком органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації від 25.06.2019 № 20-22-868/19, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] є можливим та доцільним (а.с. 32-33). Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач ще за життя її покійної сестри (матері позивача) зловживав алкогольними напоями. Сестра неодноразово возила його на кодування. Після її смерті [INFO] , він також зловживав алкоголем. Зараз він ніде не працює. Веде аморальний спосіб життя. З донькою не спілкується, її вихованням не займається, не цікавиться нею взагалі. Коли [PERSON] переїхала жити від батька до друзів її матері, які проживають у м. Волочиськ, то він забрав у неї ключі та неодноразово блокував її банківську картку для виплат допомоги по втраті годувальника. На канікулах дитина приїждала до неї, а потім їхала назад, тому що навчалась у школі. Матеріально відповідач не допомагає [PERSON] . Вона живе за рахунок пенсії по втраті годувальника та за її фінансової підтримки (свідка). З липня 2019 року [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до неї. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до дочки належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дочки, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Крім того, відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дочки і не працює, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2019 і до досягнення дочкою повноліття. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позов задоволено, а ухвалою суду від 02.07.2019 позивачу розстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 768 грн. 40 коп. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved