Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

25 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 409 від 23 грудня 2014 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, 26 травня 2016 року на адресу суду нею надіслано письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.52/. У позовній заяві зазначено, що 25 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 145521/30/к, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 11500 гривень, на строк до 25 листопада 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 28 % річних щомісячно в період оплати. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 18.02.2016 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17291,47 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 7486,69 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3749,99 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 2614,93 грн., пеня за прострочення сплати процентів 807,75 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту 1482,11 грн., штраф 1150,00 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей\~526, 527, 530, 1054 ЦК України, статей 3, 32, 15, 107 ЦПК України\~та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 17291,47 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрати у сумі 420,00 грн., пов?язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача /а.с.54/. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідача /а.с.13/ було надіслано повідомлення про виклик до суду на 28.04.2016 р., копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано листи про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 10.05.2016 р. та 16.05.2016 р. та 26.05.2016 р., з роз?ясненням положення ч.4ст.169 ЦПК України. Але відповідач навмисно не з?являвся до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відмітки на повернутих конвертах /а.с.48,49/. Відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.51/. Окрім того, виклик у судове засідання відповідача було здійснено за допомогою публікації оголошення на офіційній веб-сторінці суду /а.с.50/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи\~\~\~\~наведені\~\~\~\~обставини,\~\~\~\~суд\~\~ приходить\~\~ до\~\~переконання,\~\~що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст.\~169,\~224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1\~статті 224 ЦПК України\~розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 25 листопада 2013 року юридична особа - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експрес-Банк», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 145521/30/к, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 11500 гривень, на строк до 25 листопада 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 28 % річних, щомісячно в період оплати. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.6-8/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ АБ «Експрес-Банк», та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 11500 грн. двома траншами у сумі 10637,50 грн. та 862,50 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 145521/30/к від 25.11.2013 року, він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженим представником кредитодавця і позичальником та скріплення печаткою кредитодавця та діє по 25.11.2015 р. У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов?язань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами зобовязань по цьому договору /а.с.6-8/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 145521/30/к від 25.11.2013 року вбачається, що станом на 18.02.2016 року позичальник має заборгованість за кредитом у сумі 7486,69 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 28 % річних. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ АБ «Експрес-Банк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 18 лютого 2016 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3749,99 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до п.6.3 кредитного договору № 145521/30/к від 25.11.2013 року за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобов?язання за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 2614,93 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до п.6.2 кредитного договору № 145521/30/к від 25.11.2013 року за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобов?язання за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано пеню за прострочення сплати процентів у сумі 807,75 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до п.6.4 кредитного договору № 145521/30/к від 25.11.2013 року за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання або неналежного виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано штраф у сумі 1150,00 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого входило м. Слов?янськ Донецької області. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р. Згідно із підпунктом 23 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Слов?янськ Донецької області. Згідно положення ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Відповідно до наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на публічний розгляд його справи. Згідно з положенням ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до п. 3.4 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 ЦПК України (справа № 1-10/2004) виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об?єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Таким чином, відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов?язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами і договорами позики за весь період проведення антитерористичної операції, тобто з 14 квітня 2014 року і до дня набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Враховуючи те, що [PERSON] з 2005 року і по даний час зареєстрований у [INFO], суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р., тобто Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню та штраф, оскільки заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту нарахована починаючи з 17 лютого 2015 р., а заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом нарахована починаючи з 02 березня 2015 року. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають. Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ АБ «Експрес-Банк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 18 лютого 2016 року нараховані втрати від інфляційних процесів на суму простроченого кредиту в сумі 1482,11 грн. /а.с.9-11/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Суд визнає правильним представлений ПАТ АБ «Експрес-Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості за кредитом, по заборгованості по процентами за користування кредитом, по інфляційним нарахуванням на суму простроченого кредиту та відсотків за кредитним договором № 145521/30/к від 25.11.2013 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «АБ «Експрес-Банк» про стягнення заборгованості за кредитом, стягнення заборгованості за відсотками та інфляційних нарахувань договором підлягають задоволенню, а позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків і штрафу задоволенню не підлягають. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1013,59 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial