overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

25.06.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 06.06.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 409, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені на протязі останніх трьох років, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Позивачка [PERSON] до судового засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання з'явився, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 06.06.2003 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 409, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2003року /а.с. 4/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження від 12.12.2006 року серія [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження від 05.08.2013 року серія [NUMBER] , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.8,9/. Шлюб у сторін носить формальний характер, неприємні стосунки склались на протязі останніх трьох років, подружні стосунки між ними не підтримуються з квітня 2018 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають за різними адресами, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

25.06.2019 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі з 24.05.2018 в спірному будинку не проживають, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, вона змушена сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, а тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 19.08.2019 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. В підготовче засідання сторони не з`явились. Представник позивача [PERSON] в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надала заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Дана обставина вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно копія якого додана до позовної заяви /а.с. 9/. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 06.06.2019 вбачається, що відповідачі зареєстровані у вищевказаному будинку/а .с. 5/ . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем [PERSON] (яка діє також як законний представник відповідача [PERSON] ) позову, не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

25.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що в 2017 році відповідач добровільно покинув спірну квартиру і з цього часу не проживає в ній та не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сім`ю позивача в скрутне матеріальне становище, через неможливість отримання субсидії. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості показала, що взимку 2017 року відповідач покинув сім`ю і з цього часу не проживає в спірній квартирі; він лише іноді навідується до дітей, але жодного разу не висловив побажання залишитися в квартирі. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, 17.07.2019 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником Ѕ частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.11.2015 (далі - Квартира; а.с. 8); в зазначеній Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача, який до 22.11.2018 перебував із позивачем у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9-12). Як убачається з показань свідка, на початку 2017 року відповідач добровільно покинув Квартиру і з того часу не проживає в ній та не бере участі в утриманні Квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, що свідчить про втрату ним інтересу до цього житла. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв`язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

25.06.2019 [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 02.09.2016, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис - №1. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Відсутні почуття поваги, довіри, а також будь-яких інтересів, які б могли їх поєднувати. Позивач зазначає, що подальше примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив не надав. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 02.09.2016 Виконавчим комітетом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис - №1, Серія [NUMBER] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї. Основна причина розпаду сім`ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Відповідно до норм ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

25.06.2019 [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 16.09.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, з тих підстав, що вони мають різні погляди на сім`ю та ведення спільного господарства, відповідач зловживає алкогольними напоями, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї. На цьому ґрунті у них постійно виникали сварки. Уже близько року, які вони припинили шлюбні відносини. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити за її відсутності, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи ( а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання ( [PERSON] . 19,20). Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 16 вересня 2006 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (а.с. 5 ). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою (а.с. 6,7 8). Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать заява позивачки та відсутність будь-яких заперечень проти розлучення зі сторони відповідача, з огляду на причини розлучення, зважаючи, що відповідно до наявних у справі документів сторони спільно не проживають, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 768,2 грн судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

25.06.2019 [PERSON] у судовому порядку звернувся до [PERSON] з позовом, в якому зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2002 року. У сторін народились діти: син - [PERSON] , 2003р.н., син - [PERSON] , 2006р.н., донька - [PERSON] , 2009р.н., донька - [PERSON] , 2013 р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, з 2017 року фактичні шлюбні відносини припинено, спільне домашнє господарство не ведуть. Вважає даний шлюб таким, що суперечить його інтересам і просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову, просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 31.10.2002 року, зареєстрованому Таврійською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.4) Згідно свідоцтв про народження, сторони мають дітей: сина - [PERSON] , 2003р.н., сина - [PERSON] , 2006р.н., доньку - [PERSON] , 2009р.н., доньку - [PERSON] , 2013 р.н.(а.с.5-6) У судовому засіданні встановлено, що характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить його інтересам, а відповідач визнає позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

25.06.2019 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 30 липня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 925 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час проживають окремим життям та своїми інтересами. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 25.06.2019 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечував проти задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 30 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 925. Сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

25.06.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 04.06.2005 між нею та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу є діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, різні погляди на життя, що породжувало численні конфлікти. Фактичні сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сім`я розпалась остаточно, примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». В судове засідання позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 04.06.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 272. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

25.06.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 23 червня 2015 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось. Через різні погляди на життя між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала дитина, що негативно впливало на її психічний стан. Подружні стосунки припинили. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка у наданій заві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №297 (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.6) Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню понесені нею судові витрати при оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved