Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

26.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу за договором позики у розмірі 342\~090 грн., три відсотки річних від простроченої суми за весь час користування коштами 2\~270,35 грн. При цьому позивач посилається на те, що 06.07.2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у борг кошти у розмірі 13\~500 дол. США, зі строком повернення до 06.02.2016 року, про що відповідачем було складено особисту розписку. Однак, кошти за договором позики відповідачем не повернуті у повному обсязі, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06.07.2015 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 13\~500 дол. США, які зобовязався повернути до 06.02.2016 року, у випадку несвоєчасного повернення коштів зобовязався виплатити 3 % річних, про що було складено особисту розписку відповідачем /а.с. 11/. Вказана розписка написана у присутності [PERSON], [PERSON], про що свідчить відповідні відмітки на розписці. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача [PERSON], яка підлягає стягненню відповідно до особистої розписки від 06.07.2015 року становить 344\~225,35 грн., з яких: сума боргу - 13\~500 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 341\~955 грн.; та 3 % річних 2\~270,35 грн. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved