Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Донець» (далі - ТОВ «АПК Донець»), у якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12.12.2006, укладений між нею та СТОВ «Агро Бал», та зобов`язати відповідача - ТОВ «АПК Донець» повернути їй земельну ділянку, розташовану на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, загальною площею 3.8133 га. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 12.12.2006 між нею та СТОВ «Агро Бал» (державна реєстрація якого 28.09.2012 припинена та правонаступником якого є відповідач) було укладено Договір оренди земельної ділянки від 12.12.2006, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ХР №105210, розташовану на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, загальною площею 3.8133 га. На даний час відповідач ТОВ «АПК Донець» на підставі зазначеного правочину користується її земельною ділянкою. Ознайомившись із вказаним договором вона виявила, що підписи від її імені у цьому договорі та акті прийому-передачі земельної ділянки до договору виконані не нею, а іншою особою. З договору вбачається, що термін його дії становив 5 років. Примірник вказаного договору СТОВ «Агро Бал» їй не надавав. Вона вважала, що у неї не повинно бути екземпляру договору, а договір повинен зберігатись на підприємстві. На який строк укладено спірний договір позивачеві не було відомо, згоди на встановлення строку оренди на 5 та 15 років вона не надавала. В подальшому СТОВ «Агро Бал» було надано їй екземпляр договору оренди земельної ділянки від 12.12.2006, у якому без її відома було замінено перший аркуш, змінено в пункті 7 договору строк його дії на 15 років. Позивач важає, що було також підроблено акт прийому-передачі земельної ділянки відповідно до Договору, а саме перед цифрою 5 дописано цифру 1, внаслідок чого строк прийняття земельної ділянки в оренду склав 15 років, замість 5. Підроблений текст цього договору було передано на державну реєстрацію, внаслідок чого СТОВ «Агро Бал» отримало право оренди належної позивачеві земельної ділянки на 15 років, що не було узгоджено сторонами. Після виявлення зазначених обставин вона звернулась до Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області, яким у кримінальному провадженні № 12017220190001074 за заявою позивача призначено судово-почеркознавчу експертизу спірного договору оренди від 12.12.2006 та акту прийому-передачі земельної ділянки до нього. Згідно висновку проведеної експертизи № 18175/25789 було встановлено, що підписи позивача у зазначених договорі та акті виконані не нею. Згоди на строк оренди 5 та 15 років позивач не надавала, а вказані строки у договорі внесені без досягнення згоди із нею, про що свідчить та обставина, що спірний договір та акт прийому-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору, позивачем не підписувались. Позивач вважає, що внаслідок порушень вимог законодавства наявні підстави для визнання зазначеного договору недійсним та повернення відповідачем належної їй земельної ділянки. Ухвалою від 29.10.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 27.11.2018 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог зазначив, що суд при розгляді справи та ухваленні рішення має зважати не лише на формальні ознаки договору оренди землі, а і на фактичні відносини, що склалися між позивачем та відповідачем з приводу договору оренди від 12.12.2006. Систематичне отримання [PERSON] орендної плати від ТОВ «АПК Донець» протягом 2006-2017 рр. свідчить про схвалення нею договору оренди від 12.12.2006. Також у позовній заяві позивач визнає, що між нею та СТОВ «Агро Бал» укладався договір оренди належної їй земельної ділянки. Таким чином, усі дії позивача свідчать про визнання нею дійсності договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6320286800:01:000:0113. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що сторони спочатку дійшли згоди на укладення оспорюваного договору оренди строком на 5 років, а потім строк оренди був збільшений. Таке питання не досліджувалося у висновку судово-почеркознавчої експертизи від 20.12.2017 № 18175/25789 у кримінальному провадженні № 12017220190001074. Позивачем не доведено факту зміни строку дії договору оренди поза її волею. Вважає, що спір між сторонами щодо строку дії договору оренди не є підставою для визнання договору оренди недійсним, а лише може бути підставою для встановлення строку дії договору (т. 1 а.с. 27-30). Ухвалою суду від 30.11.2018 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 21.12.2018 представник відповідача подав до суду заяву про застосування позовної давності з тих підстав, що перебіг позовної давності почався з 05.07.2013, тобто після закінчення п`ятирічного строку з моменту державної реєстрації спірного договору - 04.07.2008, коли позивач могла довідатися про порушення свого права. З позовною заявою до суду [PERSON] звернулася лише 16.10.2018, тобто після спливу строку загальної позовної давності. Тому просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності (т. 1 а.с. 90). Ухвалою суду від 28.08.2019 за клопотанням позивача витребувано у ТОВ «АПК Донець» оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 12.12.2006 між [PERSON] і СТОВ «Агро Бал» з додатками. Ухвалою від 05.12.2019 за клопотанням представника позивача - адвоката Стрельченка О.В. витребувано з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса для огляду в судовому засіданні матеріали комплексної почеркознавчої експертизи № 18175/25789 та технічної експертизи документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 12017220190001074 від 20.12.2017. Ухвалою від 16.01.2020 за клопотанням представника позивача - адвоката Стрельченка О.В. витребувано з Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області для огляду в судовому засіданні матеріали комплексної почеркознавчої експертизи № 18175/25789, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 12017220190001074 від 20.12.2017. Ухвалою суду від 05.03.2020 провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «АПК Донець» про визнання правочину недійсним та повернення земельної ділянки зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верхового Суду рішення у справі № 145/2047/16-ц за позовом [PERSON] до селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. Ухвалою від 11.09.2020 за клопотанням представника відповідача відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «АПК Донець» про визнання правочину недійсним та повернення земельної ділянки. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов повністю, посилаючись на доводи позовної заяви. Позивач зазначила, що їй стало відомо про порушення її прав у 2018 році, коли у ТОВ «АПК Донець» їй надали примірник зазначеного договору. Вона з`ясувала, що не підписувала його і було змінено строк дії договору оренди. Вона зверталася до відповідача щодо повернення їй земельної ділянки, однак їй земельну ділянку не повернули. Орендну плату отримувала протягом десяти років, останній раз у 2016 році. Представник позивача вказав, що відповідач користується належною позивачу земельною ділянкою незаконно. Спірний договір не містить підпису позивача, замінено аркуш договору, у договорі містяться закреслення і дописування, договір не зареєстрований. Відсутність волевиявлення позивача на укладення зазначеного договору, про що свідчить відсутність її підпису у договорі, є підставою для визнання його недійсним. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Пояснив, що позивач отримувала орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою, що свідчить про схвалення нею договору. У 2017-2018 рр. орендну плату було направлено позивачу поштою. Дописування цифри у договорі не є підставою для визнання недійсним договору. Позовна давність має обчислюватися з 2007 року, коли позивач вперше отримала орендну плату. ТОВ «АПК Донець» є правонаступником СТОВ «Агро Бал» з 2012 року. Державна реєстрація договору стала обов`язковою після внесення у 2016 році відповідних змін до законодавства. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР №105210 від 25.06.2003, позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 3.8133 га, розташована на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, КСП ім.Чкалова, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 12). Згідно договору оренди земельної ділянки від 12.12.2006 між [PERSON] (орендодавцем) та СТОВ «Агро Бал» в особі [PERSON] (орендарем), орендодавець зобов`язався передати орендарю, а орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування для ведення сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 3,6910 га, розташовану на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Розділом «Строк дії договору» передбачено, що він укладений на 15 років. Відповідно до розділу «Прикінцеві положення» договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (т. 1 а.с. 8, 9). Договір зареєстрований в Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.07.2008 за № 040868300032. З акту прийому-передачі земельної ділянки (дата не зазначена) вбачається, що цей акт складено про те, що [PERSON] передала в натурі земельну ділянку загальною площею 3,6910 га, а СТОВ «Агро Бал» прийняв в оренду строком на 15 років видану земельну ділянку в натурі, земельну ділянку прийняв директор СТОВ «Агро Бал» [PERSON] (т. 1 а.с. 13). Згідно довідки, виданої 27.11.2018 ТОВ «АПК Донець», [PERSON] згідно договору оренди від 12.12.2006 було нараховано і виплачено орендну плату за 2007-2017 рр. Орендну плату за 2017 рік було перераховано поштою, від отримання відмовилась, кошти повернуто на рахунок. Орендну плату за 2018 рік перераховано поштою, відомості про отримання чи відмову відсутні (т. 1 а.с. 44). На підтвердження виплати ТОВ «АПК Донець» орендної плати [PERSON] відповідачем надано копії відомостей на виплату грошей № 335 за вересень 2014 року - на суму 2 255,66 грн, № 336 за вересень 2014 року - 1,66 грн, № 337 за вересень 2014 року - 1,16 грн, № 562 за вересень 2015 року - 3 689,56 грн, № 145 за вересень 2016 року - 4 268,40 грн (т. 1 а.с. 59-67). Згідно копій відомостей на видачу продукції, [PERSON] у вересні 2010 року, серпні 2011 року, жовтні 2011 року, жовтні 2012 року та серпні 2013 року видавалася продукція в рахунок орендної плати ( т. 1 а.с. 51, 58). Відповідно до копії висновку судово-почеркознавчої екчспертизи № 18175/25789 від 20.12.2017, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у кримінальному провадженні № 12017220190001074, підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2006, розташований у графі «Орендодавець» та у акті прийому-передачі земельної ділянки без дати, розташований у графі «Земельну ділянку передав» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою особою (т. 1 а.с. 75-78). За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У справі, що розглядається, позивач звернулася з вимогою про визнання недійсним договору оренди, посилаюсь на те, що цей договір не підписувала, умови його не погоджувала, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваної земельної ділянки позивачу як власнику цієї земельної ділянки, покликаючись до умов договору, підписаного невстановленою особою замість позивача. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, а також заперечення відповідача, позивач у цій справі наполягає на поверненні їй земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача - ТОВ «АПК Донець» повернути позивачу [PERSON] належну їй земельну ділянку загальною площею 3.8133 га, розташовану на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним спірного договору оренди, у її задоволенні слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, а не з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності, позаяк суд розглядає питання про застосування позовної давності лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду позовної заяви сплатив 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позовної вимоги про повернення земельної ділянки суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: partial