Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

25.08.2020 року [PERSON] ,\~ яка проживає в по [ADDRESS] , звернулася з позовом до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 43 в м. Овруч, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,8836 га кадастровий номер 1824286200:19:000:0285, площею 0,7812 га кадастровий номер 1824286200:16:000:0566, які знаходяться на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 11-ЖТ №004118, виданого 05.11.2002 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №1339 загальною вартістю 33047,36 грн.. Мотивуючи тим, що є спадкоємцем померлої [PERSON] , при зверненні\~ в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини,\~ їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий не за життя, а після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати без її участі. Представник\~ відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 квітня 1998 року (а.с.4). З довідки виданої виконавчим комітетом\~ Овруцької міської ради Житомирської області від 26.06.2020 року №765, видно, що [PERSON] , яка померла [INFO] , 1927 року народження, дійсно на день смерті була зареєстрована та проживала в с. Гаєвичі, Овруцького району Житомирської області (а.с.6). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,8836 га кадастровий номер 1824286200:19:000:0285, площею 0,7812 га кадастровий номер 1824286200:16:000:0566, які знаходяться на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 11-ЖТ №004118, виданого 05.11.2002 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №1339 загальною вартістю 33047,36 грн.. Позивач є спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 04 квітня 1998 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 серпня 2008 року (а. с. 5, 7). Постановою нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори №1350/02-31 від 19.08.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий не за життя, а після смерті спадкодавця (а.с.8). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до інформаційних\~ довідок\~ №221244310, №221245702 від 21.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки кадастрові номери 1824286200:19:000:0285, 1824286200:16:000:0566 - відсутні. З повідомлення нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 07.09.2020 року №1450/01-16, видно, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №417/1998 року, у зв`язку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , якій були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок та винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо спадкового майна: земельна ділянка. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» ,\~ від 7.02.91 року.

Outcome: approved