Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

24.10.2012р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказала про те , що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина. Після смерті батька, у встановлений законом термін, 03.05.2005 р. через нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу вона подала до Черняхівської держнотконтори заяву про прийняття спадщини, яка нотаріусом була прийнята. Спадщину не оформила. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька також подав її брат [PERSON] та, на підставі її, отримав свідоцтво на право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ще до спливу шестимісячного терміну після смерті його - 01.09.2005 р., про що їй - позивачці було не відомо. [INFO] помер її брат [PERSON] і його донька та дружина - відповідачі по справі, отримали свідоцтва на право власності по 1/2 частині кожна на майно, яке залишилося після смерті її брата в тому числі і на майно, з приводу якого вона подавала заяву до нотконтори, що залишилося після смерті батька, однак на яке, в повному обсязі отримав свідоцтво на право власності її брат. Про це їй стало відомо тоді, коли вона, після смерті брата, померлого у 2010 р. , звернулася до Черняхівської нотконтори для отримання свідоцтва на право власності на майно, яке залишилося після смерті її батька. З цих підстав позивачка вважає те, що вона має право на майно, яке залишилося після смерті її батька, так як вчасно подала заяву про спадкування, а тому, свідоцтва на право власності на майно її брата [PERSON] після смерті батька та свідоцтва на права власності на майно, отримані відповідачами після смерті їх чоловіка та батька по 1/2 частці слід визнати недійсними. В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали з обставин, наведених в ньому та заперечили проти застосування строків давності звернення до суду з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідачі та представники позов не визнали та просили застосувати строки позовної давності пославшись в окремій заяві на те , що вони позивачкою порушені без поважних причин. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши покази свідків, суд приходить до переконання про те , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: -правовідносини регулюються ст. , ст. 1216, 1217,1220, 1223, 1261, 1267, 1270, 1296, 1298, 1301, 156, 257, 267, 261 ЦК України та п.,п. 206,207, 210 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»; -судов ставновлено те, що [INFO] помер батько позивачка [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина / а.с.11/; -після смерті батька, у встановлений законом термін, 03.05.2005 р. через нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу вона подала до Черняхівської держнотконтори заяву про прийняття спадщини, яка нотаріусом була прийнята / а.с.17/. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька також подав її брат [PERSON] та, на підставі її, отримав свідоцтво на право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ще до спливу шестимісячного терміну після смерті його - 01.09.2005 р. / а.с.13, 69/; -[INFO] помер її брат [PERSON]/ а.с.18/ і його донька та дружина - відповідачі по справі, отримали свідоцтва на право власності по 1/2 частині кожна на майно, яке залишилося після смерті її брата в тому числі і на майно, з приводу якого вона подавала заяву до нотконтори, що залишилося після смерті батька, однак на яке, в повному обсязі отримав свідоцтво на право власності її брат / а.с.15, 60/; -допитаний в судовому засіданні нотаріус [PERSON] суду показав про те , що дійсно [PERSON] , помилково, після смерті його батька , було видане свідоцтво на право власності на все майно, яке залишилося після померлого. Не заперечив того, що вказане свідоцтво видане до спливу 6 місяців після смерті спадкодавця. При цьому помилково не було враховане те, що донька померлого також подала заяву про прийняття спадщини / а.с.71/. Просив не викликати його в судове засідання у зв'язку з тим, що він не може бути відповідачем по справі. Аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку про те , що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті їхнього батька були його спадкоємцями по закону та належним чином прийняли спадщину. Кожен з них має право на спадкове майно в розмірі половини. У зв'язку з помилкою нотаріуса, свідоцтво на все спадкове майно було видане тільки одному [PERSON] чим порушено права позивачки. Зазначена помилка безпідставно збільшила долю спадкового майна відповідачів по справі після смерті їх чоловіка та батька - [PERSON] Посилання відповідачів на те , що позивачкою, без поважних причин, пропущено строки звернення до суду за захистом своїх порушених та не визнаних прав суд знаходить безпідставним виходячи з наступного: -особа має право звернутися до суду у випадку порушення своїх прав протягом 3 -х років з того моменту, коли вона дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав - ст. 261 ЦК України; -03.09.2005 р. заявниця звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька; -відповідно до вимог закону, отримати свідоцтва про право власності як спадкоємець вона могла у необмежений час; -посилання відповідачів на те, що позивачка повинна була цікавитися долею успадкованого майна, можливими претендентами на спадкове майно та на те , що якби вона почала оформлювати право власності на успадковане майно то дізналася б про порушення своїх прав є безпідставним; -в судовому засіданні не спростовано того, що тільки після смерті свого брата - 2010 рік, вона, при оформленні своєї частки у спадковому майні після смерті батька, дізналася про те, що все спадкове майно успадкував її брат; -позов позивачкою подано до суду у 2012р., до закінчення строку позовної давності/ а.с.2/. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує, підтверджені фіскальними чеками, судові витрати позивачки з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Суд відмовляє у задоволенні позову щодо Черняхівської держнотконтори з тих підстав, що відповідно до вимог закону, нотконтори та нотаріуси не можуть бути відповідачами по даній категорії справ. На підставі вищенаведеного, ст. , ст. 1216, 1217,1220, 1223, 1261, 1267, 1270, 1296, 1298, 1301, 156, 257, 267, 261 ЦК України та п.,п. 206,207, 210 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,

Outcome: partial