Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

24.11.2016 року Кредитна спілка звернулася поштою до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №057-153-08 від 27.11.2008 року у розмірі 125173,02 грн., судовий збір 1877,60 грн. В своїх доводах посилається на те, що 27.11.2008 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 53100 грн. строком до 27.11.2013 року зі сплатою 60% річних. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов кредитного договору належним чином не виконує. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Кредитною спілкою та [PERSON] , та між Кредитною спілкою та [PERSON] укладені договори поруки від 27.11.2008 року, за яким останні зобов`язалися відповідати за кредитними зобов`язаннями позичальника у повному обсязі. До теперішнього часу боржниками умови договору не виконані, кредитні кошти не сплачені. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2017 року позовні вимоги були задоволені, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №057-153-08 від 27.11.2008 року у розмірі 125173,02 грн., судовий збір 1877,60 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення суду була задоволена, заочне рішення скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 26.03.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача [PERSON] , в якому останній просив у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №287-153-08 від 27.11.2008 року відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач втратив право вимоги стягнення з нього заборгованості, як з поручителя у зв`язку із спливом строку, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України. Рішенням Вищої Ради правосуддя №924/0/15-20 від 09.04.2020 року [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 14.04.2020 року справу №640/18539/16-ц передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В. В судове засідання сторони не з`явились, про день та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістили. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог до [PERSON] просив суд відмовити. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами,вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №057-153-08 від 27.11.2008 року укладеного між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] , Кредитна спілка надала позичальнику грошові кошти у сумі 53100 грн. зі сплатою 60% річних строком до 27.11.2013 року (а.с.8-10). Надання позичальнику кредитних коштів 27.11.2008 року у сумі 53100 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 27.11.2008 року (а.с.13). Відповідно до п.п. 3.1.2.2 договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в поряду визначеному розділом 4 цього договору. Сума фактично нарахованих процентів підлягає сплаті в термін до «10» числа місяця, наступного за періодом нарахування відсотків, а також в момент кінцевого повернення кредиту (п.4.2.2, п. 4.6). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23.11.2016 року наявна загальна заборгованість у сумі 125 173 грн., що включає заборгованість за кредитом - 49 855 грн. 14 коп., відсотками - 75 317 грн. 88 корп. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 559 ЦК України). Матеріали справи не містять у собі відомостей про погашення суми позичальником [PERSON] заборгованості на час розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача [PERSON] , як особи, яка не виконала умови кредитного договору, є такими, що підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №057-153-08 від 27.11.2008 року, між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено договір поруки №057-153-08-П від 27.11.2008 року, за яким поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №057-153-08 від 27.11.2008 року, між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено договір поруки №057-153-08-П/1 від 27.11.2008 року, за яким поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. В укладених з відповідачами договорах поруки від 27.11.2008 року було визначено строк дії договорів, а саме до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України (п.п. 4.1 п. 4 Договорів поруки №057-153-08-П від 27.11.2008 року). Вирішуючи вимоги позивача до поручителів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виходячи з аналізу правової норми ст. 554 ЦК України, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання частина 3 статті 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право пред`явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. При цьому за загальним правилом порука припиняється саме після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, і лише у разі, якщо такий строк не визначено в договорі, то застосовується шестимісячний строк для припинення поруки. Судом встановлено, що строк дії Основного договору, тобто кредитного договору №057-153-08 від 27.11.2008 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , складає 60 місяців, тобто 5 років (п.п. 2.2 п. 2 Договорів поруки №057-153-08-П від 27.11.2008 року). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього Кодексу (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах, зокрема від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18), від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц (провадження № 14-644цс18). Ураховуючи зазначене, Договорами поруки від 27.11.2008 року не встановлено чіткого строку, після якого порука припиняється, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до п.п. 4.2 п.4 Кредитного договору, кінцевим терміном погашення кредиту та процентів за цим договором є 27 листопада 2013 року. Отже, боржник (а відтак і поручителі) взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 27 листопада 2013 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами). Тому,

Outcome: partial