Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

26.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позов мотивований тим, що після розірвання шлюбу між батьками позивача [PERSON] та Вернигора ([PERSON], [PERSON]) С.В. позивач та його сестра [PERSON] залишися проживати разом з матірю. Після досягнення ними повноліття вони продовжили навчатися у вищих навчальних закладах та потребували матеріальної допомоги, тому [PERSON], згідно відповідних рішень Ленінського районного суду м. Вінниці по червень 2015 року сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), після чого сплата аліментів припинилася. На час подання позову до суду сестра позивача [PERSON] закінчила навчання у вищому навчальному закладі та матеріальної допомоги у звязку з навчанням від свого батька не потребує. Позивач продовжує навчання і з 03.08.2015 року в інтернатурі Вінницького національного медичного університету ім.М.І.Пирогова, стипендію та заробітну плату не отримує, потребує від батька матеріальної допомоги. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, в якому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 03.08.2015 року до закінчення позивачем навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. У заяві також вказав, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про дату, час тат місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів\~ст. 224 ЦПК України,\~суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №212/9770/2012 від 09.10.2012 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.07.2012 року до 01.07.2015 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. На час винесення зазначеного рішення позивач був студентом 2 курсу стоматфакультету Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, строк навчання: з 01.09.2010 року по 01.07.2015 року (а.с.24-27). Згідно виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 09.10.2012 року, здійснювалося примусове виконання вищевказаного рішення суду (а.с.6). Після 01.07.2015 року стягнення аліментів з [PERSON] на утримання позивача на час навчання припинено. Однак, як вбачається з довідки №06/1-1930, виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова 08.10.2015 року, [PERSON] продовжив навчання в інтернатурі зазначеного ВУЗу на контрактній формі навчання за спеціальністю «Стоматологія», строк навчання: з 03.08.2015 року по 30.06.2017 року (а.с.7). Стипендії та заробітної плати не отримує. Станом на час розгляду справи позивач не досяг 23 річного віку. Згідно\~ст. 199 ч. 1 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні судом перевірено та встановлено наявність вказаних юридичних фактів, а також враховано, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти), оскільки працює в СДЮШОР з легкої атлетики, отримує офіційний, регулярний дохід. Розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача на рівні ? доходу (заробітку) є розумним, справедливим та помірним для нього. Не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення аліментів з 03.08.2015 року, оскільки, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим позивачем доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та його ухилення від їх сплати не представлено. Враховуючи матеріальне становище позивача як повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, і платника аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача, як дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно з 26.10.2015 року до закінчення навчання або до досягнення позивачем 23-річного віку в залежності від того яка подія станеться раніше. Судові витрати у справі слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved