Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

26.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання. У своєму позові позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача, аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial