Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

24.12.2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 18.03.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2017 року було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 182/7107/16-ц, виданого 14.02.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , на його користь до повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів кожного місяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2016 року в особі матері [PERSON] . Відповідач виплати по аліментам здійснював нерегулярно, без поважної на це причини. Ніякої іншої матеріальної допомоги відповідач також не надавав. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів, станом на 01.10.2019 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 46\~855, 30 грн. що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На даний час заборгованість відповідачем по аліментам не погашена, відповідачу відомо про існування заборгованості по сплаті аліментів, однак він ухиляється від їх сплати. Нею, у відповідності до правової позиції палати Верховного суду від 12.09.2018 року по справі № 759/9457/15-ц здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 182/7107/16-ц, розмір якої складає 234 086,40 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 234 086,40 грн.\~ Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 02.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 05.06.2020 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, згідно її заяви, наданої на адресу суду 08.09.2020 року просить слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 63). У судове засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с. 17), згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач 15.06.2020 року отримав повістку з викликом до суду на 08.09.2020 року о 10-00 год. (а.с. 62). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи, чи про розгляд справи за відсутності суду не надано. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяви, дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження № АСВП 54617678, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 18.03.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2017 року було розірвано (а.с. 5,12). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 182/7107/16-ц, виданого 14.02.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , на його користь до повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів кожного місяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2016 року в особі матері [PERSON] (а.с. 7). Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам проведеним державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області А. А. Бганка, згідно якого станом на 01.10.2019 року загальна заборгованість [PERSON] по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/934/2017, виданого 14.02.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області становить 46855,30 грн. (а.с. 52). Матеріали виконавчого провадження № АСВП 54617678 не містять доказів щодо поважних причин несплати аліментів відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання свого зобов`язання у відповідача [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 234 086,40 грн. у відповідності до наданого нею розрахунку. За ч.1 ст.196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2)+ ………. (An?1 %?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідна правова позиція міститься у висновку Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Як вбачається з наведеного позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, здійсненого нею у відповідності до висновку Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, за період з 22.12.2016 року по 01.10.2019 року, який відповідачем не спростовано, розмір неустойки (пені) складає 234 086,40 грн. Однак у відповідності до ч.ч.1,2 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості по аліментам складає 46\~855, 30 грн., а розрахована позивачем пеня значно перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 100% заборгованості, що складає суму 46\~855, 30 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial