Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

24.12.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яку прийняв батько [PERSON] , проте оформити спадкове право позивач не має можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру . У видачі свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса позивачу відмовлено, що підтверджується постановою державного нотаріуса Восьмої запорізької державної нотаріальної контори від 13.09.2020р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Ухвалою судді від 29.12.2020 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.01.2021 року справа призначена до розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала, просить задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачам визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину законом № 1413, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського пального округу 21.07.2011 року та зареєстрованого ОП ЗМБТІ 05.08.2011 року в книзі 259 за №37378, належить на праві власності 1/2 частина квартири : в буд. [ADDRESS] . [PERSON] , на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1410, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 21.07.2011 року, належала 1/2 частина зазначеної квартири. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина - 1/2 частина зазначеної квартири. Квартира [ADDRESS] складається з жилих двох жилих кімнат. Загальна площа квартири складає - 54,65 кв.м Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями після смерті [PERSON] є донька померлого - позивач [PERSON] , та син померлого від першого шлюбу - відповідач [PERSON] . Кожному з зі спадкоємців у порядку спадкування буде належати по 1/4 частині квартири в порядку спадкування. Родинні відносини позивача з померлим [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Хортицьким районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №38 від 08.03.1998р.. Свідоцтво про право на спадщину, видане на ім`я померлого [PERSON] не збереглося. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину та є власником 1/4 частини кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.05.2017 року по справі № 337/824/17. На час смерті батька позивач була зареєстрована та мешкала з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-07/3/16902 від 15.10.2020 року та відповіді ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Державник нотаріусом Восьмої запорізької нотаріальної контори відкрито спадкову справу №7/2017, постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 1119/02-31 від 30 року у видачі свідоцтва [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно пункту 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності померлого [PERSON] , на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2011 року, виданого приватним нотаріусом Корнієнко Я.С., зареєстрованому в реєстрі за №1413, та витягом про державну реєстрацію права власності ордеру №1046 від 19.12.1988 р., згідно якого [PERSON] є власником 1/2 частини вказаної квартири. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.05.2017 року у справі ЄУН №337/824/17, за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який, оформивши спадщину, не здійснив її державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 2, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими, і, враховуючи фактичні обставини справи, визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту прав позивача.

Outcome: approved