Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

24 червня 2021 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві зазначено, що 23 березня 2018 року сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З липня 2020 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Позивач разом із дитиною проживають окремо від відповідача. З моменту народження дитини відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, не надає. Позивач та малолітня дитина позбавлені фінансових можливостей для належного існування і потребують допомоги. Відповідач має постійне місце роботи та має у власності декілька земельних ділянок. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис № 520, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 23 березня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 26 березня 2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). Відповідно до витягу з наказу № 144 по КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» від 24 травня 2021 року, [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 24 травня 2021 року по 12 березня 2024 року включно (а.с. 17). Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250592864 від 30 березня 2021 року, [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки: кадастровий номер 05206889900:04:002:0829, площею 0,15 га, кадастровий номер 0510500000:00:046:0124, площею 2 га (а.с. 13-14). На даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки перебуває у декретній відпустці, а відповідач є людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання необхідно присудити аліменти у розмірі 1 200 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку, тобто, по [INFO] . Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: partial