Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

26.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1\~500 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, однак вони припинили спільне проживання, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, поновлення шлюбних відносин є неможливим. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON]Р, [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на утриманні позивача, а відповідач [PERSON] не приймає участь у вихованні дітей, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.1998 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 511. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін «Лужанська». Судом встановлено, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю, припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачем. Тому, враховуючи згоду обох зі сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 657, а також син - [PERSON]Р, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовій запис № 831. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 Х11\~(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до частини 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує норми\~ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне забезпечення платника аліментів; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання рухомого майна; інші обставини. що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме суд вважає необхідним стягнути на утримання кожної дитини аліменти в розмірі по 1500 гривень. Згідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позовна заява про стягнення аліментів була подана 18.09.2018 року, тому аліменти підлягають сплаті саме з цієї дати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за позовні вимоги щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved