Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

25.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 28.02.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті позивач, як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу. Крім іншого спадкового майна до складу спадщини входить земельна ділянка (пай), що знаходиться у землях КСП «Явір» с.Заболоть Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.07.2003 року, яке він отримав після смерті своєї матері [PERSON], яка померла в 2001 році. Проте набути зазначене майно позивач не має можливості. Так як її покійний батько не зробив заміну власника земельної частки (паю) і не зареєстрував даний перехід права на себе, а відповідно відсутній правовстановлюючий документ на право власності спадкодавця на цю земельну частку (пай). Нотаріус відмовляє позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва на право власності, так як у померлого [PERSON] були відсутні документи на право власності на земельну частку (пай) та рекомендує звернутися із зазначеним питанням до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON] направила суду заяву, в якій просить розглянути справу без неї, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Явір» розміром 3,02 га, яка згідно Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ №0030802 належала його матері [PERSON], померлої 19.04.2001 року (а.с.9,10,11). Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть серії І-БК №327617, виданого 02.03.2015 року, [PERSON] помер 28.02.2015 року (а.с.7). Згідно інформації, наданої 15.10.2015 року приватним нотаріусом [PERSON], після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася його донька [PERSON], яка прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкодавцеві [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Явір» розміром 3,02 га, нотаріус не має законних підстав для видачі Свідоцтва про право власності на зазначену земельну частку (пай) (а.с. 12). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину і має бажання визнати право власності на спадкове майно являється позивач [PERSON], отже, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved