Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

26.05.2014 року [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «Дзержинськвугілля» про стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. 06.02.2012 року у ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля» через вибух метаноповітряної суміші стався груповий нещасний випадок. Під час даного нещасного випадку був травмований і в наслідок отриманих травм [INFO] року помер її чоловік та батько її дітей- [PERSON], [INFO], який працював забійником на відбійних молотках. До теперішнього часу позивачам було відшкодовано лише матеріальну шкоду, що не може вважатися повним відшкодуванням шкоди в розумінні вимог Конституції України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів України. Загибель [PERSON] стала для позивачів сильним потрясінням, вони залишились без опори, матеріальної підтримки, вважають, що мають право на стягнення з відповідача моральної шкоди. Позивачка просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди по 50 000 грн. на неї та на кожного неповнолітнього сина. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, позивачці та її дітям було заподіяно моральну шкоду, яка відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 Цивільного кодексу України повинна бути відшкодована відповідачем в розмірі, зазначеному в позові. Представник відповідача позов не визнав та суду пояснив, що позивачкою не додано не тільки будь-яких розрахунків, а навіть не вказано жодних міркувань з приводу визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті. Судом на підставі пояснень сторін та письмових доказів по справі встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року [PERSON], чоловік позивачки та батько її дітей, загинув на ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля». Даний нещасний випадок визнаний пов'язаним з виробництвом, унаслідок чого був складений акт форми Н-1 від 07.03.2012 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок смерті [PERSON], яка настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, позивачці та дітям загиблого було спричинено моральну шкоду, загиблий був годувальником родини. Його загибель відобразилась на членах родини, на їх душевному стані. Вони і досі не можуть змиритися з втратою чоловіка та батька. Страждання позивачки та її неповнолітніх дітей викликають певні зміни у їх житті. Сім'я втратила годувальника, що спонукає позивача вирішувати матеріальні проблеми. Діти були позбавлені належного піклування, перенесений стрес через смерть чоловіка негативно вплинув на психічний стан позивачки. Все це примушує позивачку і її дітей докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Смерть [PERSON] є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України, до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничогеологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Виплата членам сім'ї працівника моральної шкоди у зв'язку з його смертю, внаслідок нещасного випадку на виробництві, зазначеним законом не передбачена. Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань кожного з позивачів, те, що ці страждання у них довічні, ступінь вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. за заподіяну їй моральну шкоду та 20 000 грн. за моральну шкоду, заподіяну її синам, кожній дитині.

Outcome: partial