Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

25 лютого2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 4-391, видане 19.03.2012 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] в частині 1/4 частки приватної спільної часткової власності, недійсним; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] її батько - [PERSON] помер, про що 10 січня 2011 року зроблено запис у Томі 00089, сторінка у Книзі реєстрації 241 в Управлінні 3а Відділу записів актів цивільного стану міста Онтеньєнте, Валенсія, держава Іспанія, що підтверджується копією витягу завіреною апостилем. [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 04 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції Серія [NUMBER] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка, крім іншого майна, складається з 1/2 частки трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири: 69.5 кв.м, житлова площа: 39,4 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 123969 грн., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152564138. Спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є позивач та її баба [PERSON] . На день смерті батька позивачеві було дев`ять років, вона була неповнолітньою, тому автоматично прийняла спадщину, що складається з 1/4 частки всього спадкового майна вартістю 30992,25 грн. В серпні 2018 року вона звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] Листом від 12 листопада 2018 року № 3759/02-14 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована 17 червня 2011 року на підставі заяви мами померлого [PERSON] , в якій вказано, що інших спадкоємців за законом немає. Згідно вищевказаної заяви спадковим майном є 1/2 частина квартири [ADDRESS] . 19 березня 2012 року Стефанишин М.В. держаний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-391 видав Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому 1/2 частину квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Хоча з 1/2 частки спадкового майна, спадкоємці першої черги: позивач та її баба, повинні успадкувати по 1/4 частці кожна. Як вбачається з відповіді нотаріальної контори, спадкоємець [PERSON] приховала від нотаріуса відомості про те, що вона, [PERSON] - її онука є спадкоємцем першої черги та на рівні з нею повинна прийняти спадщину. Як вбачається з інформаційної довідки № 152564138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 14.01.2019 року, [PERSON] маючи 1/2 спільну часткову власність в спірному майні, зареєструвала за собою 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р.№ 4-391 , 19.03.2012 року, яке видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Відомості про інші речові права відсутні. Листом від 12 листопада 2018 року № 3760/02-14 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. повідомила її, що [INFO] [PERSON] померла і своє майно заповіла не позивачеві, а іншій особі. Від відповідача [PERSON] позивачеві стало відомо, що її мати [PERSON] склала заповіт на неї, що вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що після смерті матері, вона подала заяву до Третьої львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. При відкритті спадкової справи вона дізналась, що на частину спадку претендує, [PERSON] , яка є донькою її померлого, у 2010 році брата [PERSON] , який помер в Іспанії. Всі витрати оплатила [PERSON] Після озвучення витрат [PERSON] , [PERSON] мама позивача [PERSON] заявила, що вона із донькою не претендує на спадок, відповідно немає бажання брати участі у відшкодуванні будь-яких витрат, пов`язаних із похороном. Через деякий час [PERSON] дізналася від своєї мами, що спадщину, після смерті сина вона прийняла, після того, як [PERSON] , яка діяла в інтересах доньки, [PERSON] написала заяву (у нотаріальній формі) про відмову від прийняття спадщини. 12 березня 2012 року її мама, [PERSON] , отримала в Третій нотаріальній конторі м. Львова Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого 02 квітня 2012 року зареєструвала частку у розмірі 1/2 квартири на своє ім`я. Те, що [PERSON] спадкувала частку в квартирі померлого сина [PERSON] , позивачці було достеменно відомо, оскільки ця інформація не приховувалася нею та її мамою. Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 04 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції Серія [NUMBER] . [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, про що 10 січня 2011 року зроблено запис у Томі 00089, сторінка у Книзі реєстрації 241 в Управлінні 3а Відділу записів актів цивільного стану міста Онтеньєнте, Валенсія, держава Іспанія, що підтверджується копією витягу завіреною апостилем. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка, крім іншого майна, складається з 1/2 частки трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири: 69.5 кв.м, житлова площа: 39,4 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 123969 грн., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152564138. Відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру від 09 липня 2004 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної вартості гр. [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.12.2006 року власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] у формі приватної спільної сумісної власності в частці 1/1. 17.06.2011 року гр. [PERSON] звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. 19.03.2012 року [PERSON] , яка є мамою померлого [PERSON] звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також [PERSON] вказує, що крім неї більше спадкодавців за законом немає та була заведена спадкова справа № 421/2011. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.03.2012 року державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Стефанишин М.В., [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS] . В серпні 2018 року позивач звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] Листом від 12 листопада 2018 року № 3759/02-14 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована 17 червня 2011 року на підставі заяви мами померлого [PERSON] , в якій вказано, що інших спадкоємців за законом немає. Згідно вищевказаної заяви спадковим майном є 1/2 частина квартири [ADDRESS] . 19 березня 2012 року Стефанишин М.В. держаний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-391 видав Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому 1/2 частину квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки № 152564138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 14.01.2019 року, [PERSON] маючи 1/2 спільну часткову власність в спірному майні, зареєструвала за собою 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р.№ 4-391 , 19.03.2012 року, яке видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Відомості про інші речові права відсутні. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть від 28 травня 2018 року серія [NUMBER] , відповідний актовий запис 848 та своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] . 06.07.2018 року гр. [PERSON] звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом та заведено спадкову справу №393/2018. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його донька - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як передбачено статтею 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач [PERSON] виходячи із поданих нею свідоцтва про народження є донькою померлого [PERSON] , тобто спадкоємицею першої черги. Також спадкоємицею першої черги була мати [PERSON] - [PERSON] , яка прийнявши спадщину за законом не повідомила державного нотаріуса, що крім неї право на спадщину має ще донька померлого [PERSON] , позбавивши позивача права на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , яка після смерті батька була неповнолітньою особою та відповідно до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, що складається з 1/4 квартири [ADDRESS] . Відтак, в силу дії ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права. Оцінюючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на: у разі задоволення позову на - відповідача, а саме судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Outcome: approved