Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

26.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №398/1397/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення частки у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язати вчинити певні дії. Мотивує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2018 року частково задоволено його позовні вимоги до [PERSON] про виділення частки у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язати вчинити певні дії. Судовим рішенням з відповідача стягнуто на його користь судові витрати за проведення судово-технічної будівельної експертизи згідно ухвали суду від 19.01.2017 року (висновок від 25.04.2017 року №17-365,366) в розмірі 3564,00 грн. Але судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат за проведення судово-технічної будівельної експертизи згідно ухвали суду від 19.10.2015 року (висновок від 23.03.2016 року №2058,2059) в розмірі 5529,60 грн. Відповідно до ч.4 ст.270 сторони у судове засідання не викликались. При цьому в силу вказаної вище статті ЦПК України присутність сторін у справі не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2018 року №398/1397/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про виділення частки у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язати вчинити певні дії, задоволено частково. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення в зазначеній цивільній справі не вирішено питання про судові витрати, що в силу п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення суду. На підставі ухвали суду від 19 жовтня 2015 року №398/1397/15-ц у зазначеній справі проведено судово-технічну будівельну експертизу. За висновком експерта від 23 березня 2016 року №2058,2059, встановлено наступне: 1. Власниками сараю літ.«б2,б1,Б,б» загальною площею 43,05 кв.м., що належить до квартир [ADDRESS], в умовних частках у спільній сумісній власності, є: квартира [NUMBER] ([PERSON]) - 8/25; квартира [NUMBER] ([PERSON]) - 29/100; квартира [NUMBER] ([PERSON]) - 39/100. 2,5. Ідеально, по площі сараю літ.«Б», що належить до квартир [ADDRESS], співвласникам умовних часток у спільній сумісній власності, припадає: -квартира [NUMBER] ([PERSON]), з часткою 8/25 - 5,15 кв.м.; -квартира [NUMBER] ([PERSON]), з часткою 29/100 - 4,67 кв.м.; -квартира [NUMBER] ([PERSON]), з часткою 39/100 - 6,28кв.м. Варіант порядку користування сараєм літ.«Б», що належить до квартир [ADDRESS], з відступом від ідеальних умовних розмірів часток в одиницях площі, з перенесення внутрішньої перегородної стінки сараю літ.«Б», між квартирами [NUMBER] та [NUMBER] на 0,59м, детально викладено в дослідницькій частині висновку та схематично зображено в додатку№3, до висновку. 3,6. Загальна площа сараю літ.«Б», що належить до квартир [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, за внутрішнім обміром складає - 16,1кв.м. Зіставляючи вимоги нормативних документів з результатами візуально-інструментального обстеження слід зазначити що сарай літ.«Б» побудований у 1964 році, та прибудовані до нього тимчасові споруди, а саме сараї літ. «б2,б 1,6» не належить до самочинного будівництва. 4. За результатами візуально-інструментального обстеження, слід зазначити що внутрішня перегородка сараю літ.«Б», між власниками квартир [NUMBER] та [NUMBER], може бути перенесена без завдання шкоди цілісності будівлі сараю. Таким чином, взявши до уваги вказаний висновок, за вказаним рішенням суду усунуто перешкоди в користуванні належною [PERSON] частиною надвірноїбудівлі сараю літ. «Б» по [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] перенести внутрішню перегородку сараю зі свого боку на відстань 0,59 м. Положеннями ч.1,2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до зазначеної норми процесуального закону, на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем за проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23.03.2016 року (за ухвалою суду від 19.10.2015 року) в сумі 5529,60 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що необхідно ухвалити по вищевказаній цивільній справі додаткове рішення в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, тобто вирішити питання про судові витрати.

Outcome: approved