Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

25 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального закладу «Охтирська центральна районна лікарня» за № 275 від 26.06.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-ортопеда-травматолога консультативно-діагностичної поліклініки [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що працює лікарем-ортопедом-травматологом КЗ «Охтирська ЦРЛ» та 02.02.2018 року до нього на прийом зявилася [PERSON]. Зазначеного пацієнта він оглянув, встановив відповідний діагноз, в звязку з чим ним було прийнято рішення про відкриття їй лікарняного до 06.02.2018 року. В подальшому лікарняний було продовжено до 09.02.2018 року та до 14.02.2018 року після огляду хворої через відео звязок, так як остання не могла самостійно зявитися на прийом до нього через фізичний стан. Однак головним лікарем КЗ «Охтирська ЦРЛ» на нього накладеного дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення: п.5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189, яке полягає у відсутності страхового анамнезу в медичній карті амбулаторного хворого; п.5.1.5 Положення та вимог локального протоколу надання медичної допомоги хворим із захворюваннями ОРА КЗ «Охтирська ЦРЛ», яке полягає у відсутності повного клініко-лабораторного обстеження хворої (біохімічний аналіз крові, УЗД колінного суглобу, ЕКГ) та відсутності обєктивного огляду хворої; п.1.7 Інструкції, яке полягає у не проведенні особистого огляду хворої лікарем, так як [PERSON] не могла бути оглянута лікарем 06.02.2018 року та 09.02.2018 року, так як із 04.02.2018 року по 13.02.2018 року перебувала за межами України. Вважає, що при відкритті та продовженні лікарняного він діяв у межах своїх повноважень, ним було дотримано відповідні правила і інструкції, а тому вважає, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно у порушення вимог діючого законодавства. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що лікарняний [PERSON] 02.02.2018 року був відкритий правомірно, після особистого огляду хворої та за результатами висновку рентгенологічного обстеження було встановлено діагноз: гострий препателярний бурсит справа, больовий синдром. Того ж дня [PERSON] було зроблено пункцію правого колінного суглобу та введено внутрісуглобово флостерон. Позивач вважає, що для встановлення зазначеного діагнозу було достатньо рентгенівського знімку, так як біохімічний аналіз крові призначається при наявності пошкоджень інших суглобів, крім того, керівництво лікарні завжди попереджає їх про обмаль хімічних реактивів, а проведення УЗД в умовах КЗ «Охтирська ЦРЛ» є неможливим з причин відсутності відповідного спеціаліста. Позивач повідомив [PERSON], що він їй відкриває лікарняний лист з 02.02.2018 року по 06.02.2018 року та попередив про обовязок зявитися до нього на амбулаторний прийом 06.02.2018 року. Однак, 06.02.2018 року [PERSON] на прийом до лікаря не зявилася з причин поганого самопочуття та несприятливих погодних умов. Він визнав поважними причини неявки хворої, в звязку з чим [PERSON], в порядку виключення, була оглянута ним за допомогою відео звязку, що і стало причиною продовження лікарняного з 06.02.2018 року по 09.02.2018 року, про що повідомив [PERSON] 09.02.2018 року хвора не зявилася до нього на прийом з тих самих підстав, знову вона була оглянута за допомогою відео звязку та з урахуванням долучених до її медичної карти результатів клінічних аналізів, з дозволу ЛКК, ним було прийнято рішення про продовження лікарняного [PERSON] до 14.02.2018 року. 14.02.2018 року хвора [PERSON] зявилася до нього на амбулаторний прийом, була ретельно оглянута, в результаті чого ним було прийнято рішення про припинення подальшого лікування та закриття лікарняного. Лікарняний [PERSON] отримала особисто. Про те, що [PERSON] в період перебування на лікарняному знаходилася за межами території України йому нічого не було відомо. Позивач погодився, що при продовженні лікарняного з 5 по 10 день ним були допущені певні порушення, але відкрито та закрито лікарняний було з додержанням відповідних правил та інструкцій, лікування хворої [PERSON] проведено відповідно до протоколів по його спеціалізації, про що зазначено і в Акті про результати проведення службового розслідування, тому просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та пояснила, що [PERSON] правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, так як ним було допущено ряд порушень при видачі лікарняного листа [PERSON], яка в період перебування на лікарняному знаходилася за межами України. 06.02.2018 року та 09.02.2018 року для продовження лікарняного на прийом до лікаря не зявлялася, хоча згідно запису в журналі маніпуляцій зазначено, що була присутня на процедурах. Разом з тим, позивачем допущено перевищення службових повноважень в звязку з самостійним продовженням лікарняного [PERSON] понад 10 днів, так як це питання повинно бути узгоджене з завідувачем відділення, а надалі з ЛКК після комісійного огляду хворого. Крім того, при відкритті лікарняного позивачем не вказано анамнез хворої. Допущені позивачем порушення зафіксовані в акті про результати проведення службового розслідування. Про виявлені порушення повідомлено позивача та запропоновано надати письмові пояснення з даного приводу, на що останній відмовився. Таким чином, вважає позов необґрунтованим та безпідставним, просила відмовити у його задоволенні. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що працює завідувачем ортопедичного відділення КЗ «Охтирська ЦРЛ», є лікарем-ортопедом вищої категорії. Зазначив, що при зверненні хворого зі скаргами на біль лікар зобовязаний відкрити лікарняний, для цього він призначає повне клініко-лабораторне обстеження хворої, але у їх відділенні таке обстеження зробити проблематично, так як відсутні спеціалісти, які б могли зробити офіційний висновок з УЗД колінного суглобу, біохімічний аналіз крові також недоречний, так як не має відношення до хвороби суглобів, крім того керівництво лікарні постійно наголошує, щоб в разі відсутності гострої необхідності не направляли хворих на здачу аналізів, в звязку з відсутністю фінансування. Рішення щодо продовження лікарняного до 10 днів приймається лікуючим лікарем одноособово, а більше 10 днів завідувачем поліклініки, який на власний розсуд вирішує чи доречний для цього огляд хворого, чи достатньо інформації у амбулаторній картці хворого та рекомендації лікаря. Якщо у хворого зникає біль, скарги на самопочуття відсутні, то лікарняний закривається. Тобто лікар при огляді хворого самостійно визначає, які аналізи необхідно призначати для встановлення діагнозу та приймає рішення про доцільність відкриття лікарняного. Крім того, на даний час Фонд соціального страхування зобовязав їх вписувати в лікарняний лист страховий анамнез, хоча він не має ніякого відношення до призначеного лікування та до відкриття лікарняного. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що працює лікарем-педіатром клініко-діагностичної поліклініки КЗ «Охтирська ЦРЛ» та на час згаданих вище подій виконувала обовязки завідувача поліклініки, але не памятає як підписувала листок непрацездатності та хто до неї звертався з даного приводу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 02.02.2018 року звернулася до лікаря-ортопеда з болем у коліні, була ним оглянута. Їй призначили аналізи, рентген, зробили пункцію у коліно, після цього був відкритий лікарняний. 06.02.2018 року та 09.02.2018 року вона не приходила до лікаря, так як знаходилася за межами території України, про що лікаря не повідомляла. В ці дні вона була оглянута лікарем через відео звязок, який забезпечила її сестра. Її було повідомлено, що лікарняний продовжено, 14.02.2018 року вона зявилася до [PERSON], який її оглянув і закрив лікарняний. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює заступником головного лікаря з медичної частини КЗ «Охтирська ЦРЛ». 06.06.2018 року до лікарні приїхали спеціалісти із Фонду соціального страхування з позаплановою перевіркою з приводу видачі листка непрацездатності [PERSON], в результаті проведеної перевірки були виявлені недоліки в амбулаторній картці хворої, а саме: відсутній страховий анамнез, неповний огляд хворої, відсутнє клініко-лабораторне обстеження та наданий висновок про те, що лікарняний виданий неправомірно. В звязку з цим головним лікарем була створена комісія для проведення службової перевірки, в ході якої була вивчена вся медична документація і виявлено ряд порушень допущених лікарем [PERSON] при відкритті та продовженні лікарняного [PERSON], а саме: при відкритті лікарняного лікарем не було призначено необхідне клініко-лабораторне обстеження, УЗД колінного суглоба. Крім того, [PERSON] 06.02.2018 року та 09.02.2018 року знаходилася за межами території України, а в медичній документації вказано, що вона була на прийомі у лікаря і їй робилися інєкції. У випадку, якщо хворий не зявляється для продовження лікарняного, то лікарняний закривається. З приводу даних порушень складено відповідний акт та запропоновано [PERSON] надати пояснення по даному факту, але позивач від дачі пояснень відмовився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює головним спеціалістом сектору експертизи тимчасової непрацездатності відділу фінансового контролю та обліку Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування. На підставі звернення в.о. начальника НГВУ та начальника Охтирського відділення Фонду соціального страхування, який надав довідку про перетин кордону хворої [PERSON], нею 06.06.2018 року проведена перевірка амбулаторної карти [PERSON], при вивченні якої нею було виявлено відсутність підстав для видачі листка тимчасової непрацездатності, так як лікарем при відкритті лікарняного не було призначено відповідних клініко-лабораторних обстежень хворої, ЕКГ, УЗД хворого суглоба, не зясовано причини захворювання, натомість рентген колінного суглоба показав, що результати відповідають нормі. В карті хворої лікарем не вказано, що вона є тимчасово непрацездатною, тому не можна було відкривати лікарняний спираючись лише на скарги хворої без відповідного документального підтвердження. Для відкриття та закриття лікарняного лікар зобовязаний безпосередньо оглянути хворого, огляд хворого по відео звязку нічим не передбачений. Крім того, лікарняний продовжено понад 10 днів лікарем самостійно, що є перевищенням його повноважень, так як це відноситься до повноважень голови ЛКК. При закритті лікарняного також не був проведений огляд хворої, тому закрито лікарняний також безпідставно. Те що хвора отримувала лікування згідно протоколів МОЗ не стосується обґрунтованості видачі листка непрацездатності. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно журналу амбулаторного прийому лікаря-ортопеда-травматолога [PERSON] 02.02.2018 року до нього на амбулаторний прийом звернулася [PERSON] за медичною допомогою, яка скаржилася на біль в правому підколінні та після обєктивного огляду хворої їй був встановлений діагноз: гострий препателярний бурсит справа, больовий синдром (а.с. 31-34). [PERSON] було відкрито лікарняний № 540637 із 02.02.2018 року по 06.02.2018 року та призначено зявитися до лікаря 06.02.2018 року. Наступний огляд хворої був проведений 06.02.2018 року та лікарняний № 54063 продовжений до 09.02.2018 року. В наступному хвора була оглянута 09.02.2018 року та лікарняний № 540637 було продовжено з 10.02.2018 року по 14.02.2018 року, що підтверджується копією амбулаторної картки [PERSON] та копією листка непрацездатності Серії АДЕ №540637 (а.с.30, 39-43). Згідно із записами в журналі реєстрації амбулаторних хворих лікаря-ортопеда [PERSON], хвора [PERSON] зявлялася на амбулаторний прийом також 06.02.2018 року, 09.02.2018 року та 14.02.2018 року. Згідно із записами у журналі реєстрації маніпуляцій ортопедичного кабінету [PERSON] проводили пункцію правого колінного суглобу 06.02.2018 року та 09.02.2018 року, а також вводили внутрісуглобово флостерон (а.с. 35-37). Згідно довідки про результати позапланової перевірки від 06.06.2018 року в журналі запису рентгенологічних досліджень [PERSON] проведене флюорографічне обстеження легенів під № 69 від 08.02.2018 року. Хворій проводилось лікування відповідно протоколу надання медичної допомоги за спеціальністю. В медичній карті амбулаторного хворого [PERSON] наявні результати обстеження за період з 02.02.2018 року по 12.02.2018 року включно, за результатами рентгенологічного обстеження правого колінного суглобу від 02.02.2018 року мається висновок: патологічних змін немає (а.с. 28-29). Однак, згідно витягу з бази даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.04.2018 року [PERSON] в період перебування на лікарняному із 04.02.2018 року по 13.02.2018 року знаходилась за межами території України, що не узгоджується з інформацією, яка міститься у медичних документах [PERSON] (а.с. 38). Згідно п. 1.6 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом МОЗ України від 13.11.2001 року за № 455 (далі Інструкція) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред'явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного і не може бути платною послугою в закладах охорони здоровя незалежно від форми власності. Пунктом 1.7. Інструкції передбачено, що видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. Відповідно до п. 5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189 (далі-Положення) лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т.ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК. Пунктом 5.1.5 Положення передбачено, що лікуючий лікар при чергових оглядах хворого в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого відображає динаміку захворювання, обґрунтовує корекцію лікування та призначення додаткових обстежень з урахуванням стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, визначає термін тимчасової непрацездатності та його продовження із зазначенням номера документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, дати, з якої до якої він продовжується, та дати наступного огляду. При відновленні працездатності вносить дані клінічного огляду пацієнта, що є підставою для закриття документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, із зазначенням його номера та дати, з якої пацієнт має стати до роботи. Однак, лікарем-ортопедом [PERSON] всупереч вимог зазначеного вище Положення та локального протоколу надання медичної допомоги хворим із захворюваннями опорно-рухового апарату КЗ «Охтирська ЦРЛ» не призначено повне клініко-лабораторне обстеження хворої [PERSON] з метою встановлення вірного діагнозу та доцільності відкриття лікарняного. Крім того, в медичній карті амбулаторного хворого [PERSON] не вказаний страховий анамнез, що не спростовано позивачем в ході судового розгляду. Незважаючи на вимоги Інструкції, Положення та фактичну відсутність [PERSON] на території України лікар-ортопед [PERSON] продовжив [PERSON] лікарняний з 06.02.2018 року по 09.02.2018 року та з 10.02.2018 року по 14.02.2018 року. Відповідно до записів в медичній карті амбулаторної хворої [PERSON] 14.02.2018 року скарг на момент огляду не має, листок непрацездатності № 540637 закритий 14.02.2018 року із зазначенням: стати до праці 15.02.2018 року, хоча обєктивний огляд хворої не проведений, що є порушенням вимог Інструкції і Положення. Також, відповідно до п.2.2 Інструкції при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів. Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК. Відповідно до п. 5.1.11 Положення лікуючий лікар представляє пацієнта завідувачу відділення у складних випадках з питань діагностики та лікування, видачі, продовження та оформлення листків непрацездатності, направлення на ЛКК. Як вбачається зі змісту довідки про результати позапланової перевірки обґрунтованості видачі листка непрацездатності № 540637, застрахованій особі [PERSON] від 06.06.2018 року в журналі запису висновків лікарсько-консультативної комісії (ф.035/о) наявний протокол № 2 від 09.02.2018 року, який свідчить про дозвіл на продовження лікування [PERSON] більше 10 днів, а саме з 10.02.2018 року по 14.02.2018 року (а.с. 28-29). Однак, судом встановлено, що у період з 03.02.2018 року по 13.02.2018 року включно [PERSON] знаходилася за межами території України, про що остання підтвердила в судовому засіданні. З наведеного суд вбачає наявність порушень норм зазначених вище підзаконних актів при продовженні листка непрацездатності [PERSON], що свідчить про відсутність законних підстав у його продовженні. Відповідно до п.8.3 Інструкції за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. До працівників, які несумлінно виконують свої трудові обовязки застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, передбачені ст. 147 КЗпП України, у вигляді догани або звільнення. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обовязків, закріплених нормами трудового законодавства, такими як: КЗпП України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України право застосування дисциплінарного стягнення, а отже, і догани, надається тому органові, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) цього працівника. Зі змісту ст. 148 КЗпП України вбачається, що дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та шести місяців з дня вчинення проступку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачений ст.149 КЗпП України, відповідно до якої, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В звязку з цим та на виконання наказу головного лікаря КЗ «Охтирська ЦРЛ» № 257 від 06.06.2018 року «Про проведення службового розслідування» у період з 07.06.2018 року по 08.06.2018 року була проведена комісійна перевірка по факту відкриття та продовження листка непрацездатності № 540637 [PERSON] лікарем-ортопедом-травматологом [PERSON], При перевірці первинної медичної документації встановлено, що [PERSON] видавався листок непрацездатності серії АДЕ №540637 з 02.02.2018 року по 14.02.2018 року з порушенням п. 5.1.4, п.5.1.5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189 та п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом МОЗ України від 13.11.2001 року за № 455, в звязку з чим лікарю-ортопеду-травматологу консультативно-діагностичної поліклініки [PERSON] запропоновано надати пояснення щодо виявлених порушень, а головному лікарю КЗ «Охтирська ЦРЛ» запропоновано розглянути питання про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Від будь-яких пояснень з приводу даного інциденту [PERSON] відмовився, про що складено відповідний акт. За результатами перевірки був складений відповідний акт від 11.06.2018 року (а.с. 8-9). Суд не бере до уваги доводи сторони позивача про те, що висновок є неправильним така як комісія не досліджувала оригінал амбулаторної картки хворої, що була вилучена працівниками поліції, адже наявної первинної медичної документації було достатньо для повного зясування всіх обставин події та прийняття обґрунтованого рішення по суті. Згідно наказу головного лікаря КЗ «Охтирська ЦРЛ» [PERSON] про накладення дисциплінарного стягнення № 275 від 26.06.2018 року, лікарю-ортопеду-травматологу консультативно-діагностичної поліклініки [PERSON] оголошено догану та попереджено про недопустимість подібних порушень з його сторони (а.с. 6-7). Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Надаючи правову оцінку доказам відповідача суд приходить до висновку, що наказ головного лікаря про застосування дисциплінарного стягнення щодо [PERSON] узгоджується з нормами діючого законодавства, в тому числі у сфері охорони здоровя, винесений за результатом проведеної позапланової перевірки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та службового розслідування КЗ «Охтирська ЦРЛ», що свідчить про дотримання визначеного законом порядку накладення дисциплінарних стягнень, а тому у суду немає підстав сумніватися у його законності та обґрунтованості. Разом з тим, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, його посилання на те, що доцільність призначення повного клініко-лабораторного обстеження хворих визначається лікуючим лікарем, у кожному конкретному випадку, самостійно, а огляд хворої, у виключних випадках, може бути проведений через відео звязок суд оцінює критично і вважає їх субєктивним ставленням позивача з метою уникнути відповідальності. Таким чином, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON], в звязку з його необґрунтованістю. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed