Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

24 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 4829,92 грн та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. Позов вмотивований тим, що 23 липня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і за цей злочин призначено покарання виді штрафу в розмірі 850 грн. Розмір завданої позивачу злочином матеріальної шкоди становить 6829,92 грн, відповідачем було сплачено тільки 2000,00 грн. Вказував, що моральна шкода полягає у відношенні винного до нього, не бажанні добровільно відшкодувати завдані збитки, внаслідок втрати причепа пережив емоційні страждання. Ухвалою від 11 листопада 2019 року провадження у справі було відкрито. У встановлений судом строку відповідач відзиву на позову не надав. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Вказав, що шкода до даного часу не відшкодована, він тривалий час позбавлений можливості використовувати свій причеп для сільськогосподарських потреб, вимушений докладати зусиль та брати причеп у інших осіб, що створює певні незручності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.07.2019 року у справі № 748/996/8, провадження № 1-кп/748/28/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн (а.с. 3-5). Вироком суду встановлено, що [PERSON] діями [PERSON] спричинено матеріальну шкоду в сумі 6829,92 грн. Позивач зазначає, що відповідачем було добровільно відшкодовано 2000,00 грн матеріальної шкоди. З положень, викладених в ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особини, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що виразились у таємному викраденні причепа, позивачу спричинена шкода, розмір якої встановлений вироком суду, між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того наявна вина відповідача, а тому завдана шкода підлягає стягненню з відповідача. Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За таких обставин суд вважає, що неправомірними діями відповідача за фактом вчинення крадіжки майна, яке належить [PERSON] , останньому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінки щодо нього, оскільки останній позбувся права використовувати свій причеп, вимушений докладати зусиль для відновлення свого порушеного права, у зв`язку з чим переживає певні душевні хвилювання. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи з положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, з урахуванням конкретних обставин по справі і наслідків, що настали, тривалості страждань та вчинених дій щодо його відновлення,

Outcome: approved