overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23.12.1995 року, Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 57. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини та сумісне проживання з відповідачем припинені у 2010 році, через різні погляди на життя та характери. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Станом на теперішній час у неї виникла потреба узаконити свої відносини з іншим чоловіком, через що вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась надавши суду заяву про розгляд страви за її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та визнання позову. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 23.12.1995 року, Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №57. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.8/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у 2010 році та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало зловживання ним алкоголем, та недбале ставлення до сім'ї. На її прохання змінити поведінку відповідач не реагував, внаслідок чого вони близько трьох років спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. За цей час відповідач жодного разу дитину не навідав. На даний час їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позов підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 01.12.2007 р. зареєстрували шлюб у Чижиківській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.12.2007 року. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, близько трьох років вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 640,00 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало зловживання ним алкоголем, недбале ставлення до сім'ї та у часті в утриманні та вихованні дитини. На її неодноразові прохання змінити поведінку відповідач не реагував, внаслідок чого вони припинили спільне проживання та не підтримують подружніх відносин. На даний час їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позов підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 01.11.2011 р. зареєстрували шлюб у Оброшинській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2011 року. Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141,136 ЦПК України, слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплата якого була відстрочена позивачу до ухвалення рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

24.11.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 25.08.2006 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

24.11.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 10.02.2001 року був укладений шлюб з останнім, у якому народилася донька [INFO] Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, з 2011 р. сімя існує лише формально, тому просить позов задовольнити, розірвавши шлюб та залишивши дочку проживати з нею. 12.01.2018 р. сторони у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач зазначила, що позов підтримує, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 096787, виданого 10.02.2001 р. відділом РАГС м. Червоноград Львівській області. Як видно з копії свідоцтва про народження, 28.05.2001 р. у сторін народилася донька [PERSON]. Сімейне життя в сторін не склалося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, сторони не підтримують жодних стосунків. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

24.11.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог послалася на те, що 18.10.2007 року був укладений шлюб з останнім, у якому народилося двоє дітей 2009 і [INFO] Зазначила, що у 2017 р. наразі спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, сімя існує лише формально, тому просить позов задовольнити. 12.01.2018 р. торони у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач зазначила, що позов підтримує, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 217308, виданого 18.10.2007 р. відділом ДРАЦС РС Червоноградського МУЮ у Львівській області. Як видно з копій свідоцтв про народження, 04.10.2015 р. та 17.11.2009 р.у сторін народилося двоє дітей донька Катерина і син [PERSON] відповідно. Сімейне життя в сторін не склалося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, сторони не підтримують жодних стосунків. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

24.11.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з уточненим позовом, просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною свого повноліття. Позов мотивується тим, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною свого повноліття. 08.07.2017 р. набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено стягнення мінімального розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони просять розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви. Позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково та стягувати аліменти в розмірі 900,00 грн. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Дослідивши надані докази суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із досліджених поданих доказів, а саме: копії постанови про відкриття виконавчого провадження відділу державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції від 15.07.2011 р. № 27616928 (а.с. 12), вбачається що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500,00 грн. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним приведення розміру аліментів у відповідність до ч. 2 ст. 182 СК, та стягнути аліменти в межах заявлених позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

24.11.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 10 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області. З відповідачем мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності між ними спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Вказує, що з квітня 2020 року вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу (а.с.21). У підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.3). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 420,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

24.11.2020 прокурор Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області І.С.Сагайдачний звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь Полтавської обласної прокуратури понесених 42288,00\~грн витрат зі сплати судового збору. 03.12.2020 судове засідання не відбулося через тимчасову непрацездатність головуючого судді. 23.12.2020 у судовому засіданні прокурор Я.М.Курченко вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримала повністю. Зауважила, що Лубенська місцева прокуратура не є юридичною особою. Первинно судовий збір сплатила Прокуратура Полтавської області, яка потім була перейменована на Полтавську обласну прокуратуру. Судовий збір слід стягувати у рівних частинах із Наріжанської сільської ради і кожної окремої фізичної особи-відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників у засідання не направили, про причини неявки суд не повідомляли. Про судове засідання повідомлені належним чином. Їх неприбуття у судове засідання 23.12.2020 відповідно до ч. 1 ст. 223 і ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17.11.2020, справа № 547/1186/18, позов задоволено повністю (т. 7 а.с. 165-183). Під час звернення з позовом до суду Прокуратура Полтавської області, ідентифікаційний код 02910060, платіжними дорученнями сплатила судовий збір 7048,00 грн (т. 1 а.с. 1), 7048,00 грн (т. 2 а.с. 1), 7048,00 грн (т. 3 а.с. 1), 7048,00 грн (т. 4 а.с. 1), 7048,00 грн (т. 5 а.с. 1), 7048,00 грн (т. 6 а.с. 1), а всього 42288,00 грн Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій Наріжанської сільської ради, у складі якої щонайменше були фахівці із земельних питань, суд відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на неї усі судові витрати у справі зі сплати судового збору у сумі 42288,00 грн. Доказів реорганізації або ліквідації Наріжанської сільської ради як юридичної особи після місцевих виборів 25 жовтня 2020 року на дату ухвалення цього додаткового рішення судові не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

24.11.2020р. [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 23.05.1986 р. Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львова), актовий запис №1175. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є троє дітей. Діти на даний час повнолітні. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, часті суперечки. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалась 20 років тому. Цей шлюб для позивача другий. На даний час він хворіє онкологічним захворюванням, догляд за ним здійснюють діти від першого шлюбу та колишня дружина. Вважає, що за таких обставин примирення та збереження шлюбу з [PERSON] є неможливим, шлюб носить формальний характер. Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.12.2020 року за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що дійсно близько 25 років вони проживають окремо. Їх шлюб є формальністю. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 23 травня 1986 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львова), актовий запис №1175.Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 23.09.2020р. Від подружнього життя у них є троє дітей. Діти повнолітні. В судовому засіданні встановлено, що сторони більше 20 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу не бажають. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання позову відповідачкою та вважає, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінюється. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved