Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

24 березня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки, будучи спадкоємцем його майна, через хворобу пропустив відведений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що він не мав можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк через життєві складнощі, а також через хворобу в жовтні 2005 року. Крім того зазначив, що не знав яке саме майно залишилося після смерті його батька, оскільки у нього не було будь-яких правовстановлюючих документів. З батьком на час його смерті він не проживав. Представник відповідача Леляківської сільської ради Кашуба П.М. позов визнав та пояснив, що мати позивача з його батьком не проживала (були розлучені). Проте позивач завжди допомагав батькові у всьому. Як трапилося, що правовстановлюючі документи після смерті [PERSON] потрапили до інших людей та чому позивач не прийняв своєчасно спадщину, пояснити не може. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача Кашуби П.М. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не може бути задоволений з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 5). Після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,91 га на території Леляківської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 6) та майновий пай члена КСП «Україна» (а.с. 7). Позивач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняв. Як вбачається з інформаційної довідки Варвинської районної державної нотаріальної контори від 18 березня 2014 року, йому було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки він звернувся з заявою після того, як минув 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с. 9). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Встановлено, що граничний строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] року. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 20). У відповідності з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина третя статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (абз. 6 п. 24) орієнтує суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджувати поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] не навів суду причин, які б суд міг визнати поважними. Посилання позивача на ту обставину, що він в період з 8 жовтня 2005 року по 18 жовтня 2005 року знаходився на амбулаторному лікування (а.с. 10) не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних на те причин. Визнання позову представником відповідача не може бути підставою для задоволення позову, оскільки це суперечить громадським інтересам. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed