overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між ними. Вимоги мотивує тим, що 30 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Спільне подружнє життя між сторонами припинено з березня 2018 року. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання сторони не з'явилися, проте надали до суду заяви, в яких позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач їх визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 09 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 372. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з грудня 2017 року шлюбні відносини між ними остаточно припинені. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 09 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 372. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 1783. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча має таку можливість, оскільки працює офіційно, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 10 серпня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котра проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує в повному обсязі обовязок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїм малолітнім дітям. Так як відповідач офіційно працевлаштований, через що згідно до ст.183 СК розмір аліментів слід визначити у частці від його заробітку (доходу), який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України на думку суду має становити -\~1/4 частину заробітку відповідача - аліменти. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 16 жовтня 1997 року у виконкомі Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №14. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 16 жовтня 1997 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №14 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] р.н (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 25.10.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 27.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2010 року. Подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю подружжя залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

26 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року, підготовче судове засідання закрито призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року. Подружжя \~має малолітню\~дитину [PERSON],\~[INFO]Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

26 липня 2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], укладений 17.04.2004 р., зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 149. 20 вересня 2018 р. надійшли відомості з ГУ ДМС України в Харківській області про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2018 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 р. проведено підготовче судове засідання за наслідками якого справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала\~\~позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, з позовом про розірвання шлюбу погодився. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 17 квітня 2004 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 216035 (а.с. 11). Після одруження позивач взяла прізвище «Бударна». Подружжя від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2013 року, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Спорів про місцепроживання дитини та поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~26 липня 2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання малолітньої дитини. Зазначала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки та стягнути кошти на утримання малолітньої дитини, оскільки дитина постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні, батько ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 03 вересня 2018 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року було залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання малолітньої дитини в частині позовних вимог про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини у зв'язку з поданням позивачем [PERSON] заяви про залишення позовної заяви без розгляду у цій частині. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позивач наполягала на позбавленні батьківських прав відповідача, а останній погодився з позовом, про що надали письмові заяви. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. \~ \~ \~ \~Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28 травня 2004 року і в якому мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Малолітня дочка сторін по справі постійно проживає з матірю - позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. \~ \~ \~ \~Відповідач вихованням малолітньої доньки не займається, інтересами та станом здоров'я дитини не цікавиться, до дошкільного навчального закладу, який відвідує малолітня донька сторін відповідач не приходив і не цікавився умовами перебування, не сплачує кошти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач не подав належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно дитини, яка оформлена письмовою заявою з посвідченням у нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і за таких обставин необхідно позбавити його батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

26 липня 2018 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому державного акту серії Р2 № 574105 про право приватної власності на земельну ділянку, площею 5,60 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. Вказував, що при написанні його по батькові в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість Яковлевич зазначено Якович. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку він не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просив підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявника, та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявника серії ЕО № 342378, його по батькові Яковлевич. Заявник отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 5,60 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. На підтвердження права власності йому був виданий 28 грудня 2001 року державний акт серії Р2 № 574105. В той же час в ньому його по батькові було записано з помилкою: замість «Яковлевич» зазначено «Якович». Між тим співпадання інформації про заявника (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на його ім'я (свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про укладання шлюбу, тощо) вказують, що цей державний акт оформлений саме на нього. Встановлення факту належності документу необхідно заявнику для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved