Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

26.02.2015 року комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі по тексту - КП «Житло-сервіс») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні та утриманні КП «Житло-сервіс». У порушення умов договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», що укладений 13.03.2006 року між КП «Житло-сервіс» та [PERSON], останній не вчасно та не у повному обсязі сплачує отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 3 420, 33 грн. 13.02.2013 року на адресу [PERSON] направлялося попередження про необхідність сплати заборгованості, яке не було виконане відповідачем у добровільному порядку. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні 13.05.2015 року представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. У зв»язку з тим, що відповідач [PERSON] продовжує не сплачувати житлово-комунальні послуги, просили стягнути 6 923, 41 грн. заборгованості, що утворилася за період з 01.02.2013 року по 01.05.2015 року, а також, з підстав порушення строків сплати вартості отриманих послуг, інфляційні втрати у розмірі 3 070, 86 грн., 3 % річних за весь час прострочення у розмірі 466, 05 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання 13.08.2015 року не з»явився, подав до суду клопотання про закінчення розгляду справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов у редакції від 12.05.2015 року підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив на адресу суду письмові заперечення. Відповідно до змісту заперечень, відповідач стверджує, що заявлений до нього позов є безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач не виконує умови укладеного між ними 13.03.2006 року договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», не реагує на акти-претензії та листи направлені на його адресу. Зазначив, що у зв»язку із тим, що послуги з утримання будинку і прибудинкової території фактично не надавались або надавались неналежним чином, оплата за надання таких послуг також не повинна нараховуватись. Щодо розміру штрафних санкцій, а саме 3 % річних, зазначив, що їх розрахунок є невірним, оскільки сума боргу збільшувалася щомісячно, тому і кількість днів прострочення боргу у розмірі 6 923, 41 грн. не може становити аж 819 днів. Крім цього, комунальні послуги не належать до грошових зобов»язань у розумінні ст. 625 ЦК України, а тому нарахування індексу інфляції та 3 % річних у даному випадку не повинне застосовуватися. З огляду на викладене, врахувавши думку сторін, суд ухвалив - розглянути справу за їх відсутності, ухваливши рішення на підставі наявних у справі даних. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] введений в експлуатацію 26.03.2005 року, що підтверджується даними акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта, який зареєстрований в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва за № 070 (а.с. 17-19). Відповідно до наказу № 264 Головного управління Житлового забезпечення Виконавчого органу Київської Міської Ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.12.2005 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» передало на обслуговування житловий будинок по [ADDRESS] КП «Житло-сервіс» (а.с. 16). За даними договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2005 року, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та [PERSON], останній є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 22-23). 13.03.2006 року КП «Житло-сервіс» та [PERSON] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 24-25). Як видно зі змісту пунктів 2.1.1., 2.2.2., 3.1.2. зазначеного вище договору: «підприємство» зобов»язується забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території у відповідності до правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій; «власник квартири» зобов»язується не пізніше 20 чсила поточного місяця вносити плату на рахунок «підприємства» за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку, ремонт, комунальні та інші послуги передбачені цим договором; «підприємство» має право стягувати прострочену заборгованість по платежах, що передбачені пунктом 2.2.2., а в разі виникнення заборгованості більше трьох місяців порушувати в судовому порядку питання про погашення заборгованості. Відповідно до довідки по формі № 3, виданої 14.04.2014 року юридичний відділом КП «Житло-Сервіс», власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] у зазначеній квартирі ніхто не зареєстрований (а.с. 39). За даними акту від 16.09.2013 року затвердженого в.о. начальника відділення № 4 КП «Житло-Сервіс» Новікова І.Ю., комісія у складі старшого майстра відділення № 4 [PERSON]., майстра відділення № 4 [PERSON]., робітника з комплексного прибирання [PERSON] склали дійсний акт про те, що за адресою: [ADDRESS] дійсно фактично проживає разом зі своєю сім»єю [PERSON], але не зареєстрований (а.с. 26). За правилами статей 317, 322 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до змісту ст. ст. 151, 179 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію; користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5. ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач у справі стверджує, що відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] не своєчасно та не у повному обсязі виконує свої зобов»язання щодо сплати житлово-комунальних послуг. Як видно зі змісту наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, за [PERSON] рахується заборгованість за надані КП «Житло-Сервіс» послуги в розмірі 6 923, 41 грн., яка утворилася за період з лютого 2013 року по квітень 2015 року. Крім того, звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що заборгованість відповідача складається з неоплачених ним послуг центрального опалення в розмірі 1 756, 46 грн. та послуг на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 5 166, 95 грн. Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що зазначена заборгованість виникла з тих підстав, що позивач неналежним чином утримує будинок та прибудинкову територію, що призвело до зайвих витрат тепла та забруднення прибудинкової території. На підтвердження своїх заперечень, відповідач посилався на акти-претензії мешканців будинку від 08.04., 08.09.2011 року та 17.01.2013 року. Однак, зазначені заперечення відповідача та надані ним докази не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивач заявляє до [PERSON] вимоги про стягнення вартості неоплачених послуг за період з лютого 2013 року по квітень 2015 року, що виходить за межі зафіксованих мешканцями будинку порушень виконання КП «Житло-Сервіс» зобов»язань за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 13.03.2006 року. Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач повідомив суд та надав належні докази на підтвердження того, що ним у добровільному порядку сплачено позивачу отримані житлово-комунальні послуги за лютий і квітень 2015 року на загальну суму 795, 46 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості підлягають задоволенню, однак з урахуванням виконаних відповідачем зобов»язань щодо сплати боргу за житлово-комунальні послуги за лютий та квітень 2015 року, які були включені позивачем до суми боргу, то визначена позивачем сума боргу у розмірі 6 923, 41 грн. підлягає зменшенню на 795, 46 грн., а відтак до примусового стягнення підлягає сума заборгованості у розмірі 6 127, 95 грн. З підстав порушення строків виконання зобов»язань щодо оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних, розмір яких за наведеним позивачем розрахунком складає 466, 05 грн. та втрати від інфляції у розмірі 3 070, 86 грн. За правилами ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі сплачує позивачу вартість отриманих послуг, що свідчить про порушення строків виконання зобов»язань за договором, однак, наведений позивачем розрахунок щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій з підстав порушення строків оплати отриманих комунальних послуг не може бути прийнятий судом до уваги. Заявляючи вимоги, про стягнення з [PERSON] штрафних санкцій, з підстав неналежного виконання зобов»язань за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 13.03.2006 року, КП «Житло-Сервіс» просить притягнути відповідача до цивільно-правової відповідальності, що передбачена законом з моменту несплати чергового платежу, однак наведений розрахунок суперечить умовам зазначеного договору у частині, що стосується часу, коли у підприємства, яке надає ці послуги, виникаєправо на звернення до суду з позовом у випадку їх невиконання власником квартири. Відтак, заявлені КП «Житло-Сервіс» до [PERSON] позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на висновку суду про часткове задоволення вимог КП «Житло-Сервіс» понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial