Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

24.11.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, згідно якої позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1435. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.09.2009 року між сторонами укладено шлюб, у якому [INFO] народилася дочка - [PERSON] , а [INFO] дочка [PERSON] . Під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, прояви насилля з боку чоловіка, внаслідок чого вони зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне та спільне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки, вони перестали бути родиною. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з червня 2019 року. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не згоден з причинами, зазначеними в позові, також зазначив, що з 2018 року по теперішній час позивач мешкає з іншим чоловіком, вона добровільно покинула його та дітей, забравши усі свої речі. Доводи щодо застосування до позивача насильства нічим не підтверджені. На даний час шлюбно сімейні відносини припинені та відновлені бути не можуть, діти проживають з ним. Як встановлено матеріалами справи, 17.09.2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №1435, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 17.09.2009 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а. с. 12). Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 06.11.2020 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 06.11.2020 року (а. с. 5-6). Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам обох сторін. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що сторони категорично заперечують проти збереження їхньої сім`ї та наполягають на розлученні, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на сторін при наявності їх категоричного заперечення цього. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд встановив справжнє прагнення сторін до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, окрім того збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved