Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

26.09.2014 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна належного останній з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03.03.2008 року він уклав із відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в розмірі 87468,44 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 03.03.2008 року уклали договір застави рухомого майна, за яким відповідач передав в заставу належний останньому автомобіль LENDMARK, модель BQ6473SG, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: LTA6GJ3P072002996, реєстраційний номер: ВЕ6780АК. Посилаючись на те, що зазначений транспортний засіб знаходиться в заставі, позивач зазначив, що третя особа безпідставно наклав арешт на це майно. У зв'язку з цим позивач просить звільнити вище зазначений автомобіль з-під арешту та заборонити третій особі вчиняти будь-які дії пов'язані з обмеженням права розпоряджатися цим автомобілем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Заперечень/пояснень на позов не подав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. При цьому надіслав письмове клопотання про розгляд цивільної справи за його відсутності, не висловивши суду свого ставлення до позовних вимог. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 03.03.2008 року позивач уклав із відповідачем кредитно-заставний договір, за яким видав останньому кредит в розмірі 87468,44 грн. За умовами цього ж договору відповідач передав позивачу в заставу належний йому автомобіль LENDMARK, модель BQ6473SG, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: LTA6GJ3P072002996, реєстраційний номер: ВЕ6780АК. (а.с. 7-17) Судом також встановлено, що згідно постанови ст. державного виконавця Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ ВП № 30735960 від 20.01.2012 р. на все майно належне відповідачу [PERSON], яка є боржником, накладений арешт. Стягувачем у зазначеному виконавчому провадженні є позивач ПАТ КБ Приватбанк. (а.с. 18) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Згідно ст. 16 Закону України Про заставу право застави виникає з моменту укладення договору застави. У відповідності до ст. 14 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Ст.ст. 54, 60 Закону України Про виконавче провадження позивачу, як зазставодержателю, надано право на звернення з вимогою про звільнення заставленого майна з-під арешту. Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 20.01.2012 р. на вище зазначений транспортний засіб накладений арешт та оголошена заборона його відчуження поряд з іншим майном відповідача. (а.с. 22-29) Виносячи зазначену постанову державний виконавець не врахував, що до моменту прийняття ним такого рішення в порядку виконавчого провадження, транспортний засіб вже знадився в заставі у позивача, перед яким відповідач має несплачену заборгованість за кредитним договором. (а.с. 30) З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Що стосується покладення зобов'язань на Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ і заборони останньому вчиняти дії пов'язанні з обмеженням ПАТ КБ Приватбанк права розпоряджатися спірним автомобілем, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Так зазначений орган не є відповідачем у справі. В силу ст. 35 ЦПК України його права і обовязки, як третьої особи без самостійних вимог, не можуть бути вирішені судовим рішенням у справі де він не є відповідачем. З відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial