Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

26 вересня 2014року позивач звернулася до Новоодеського районного суду з позовом до [PERSON] та Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок , розташований за адресою: [ADDRESS]. В своїх вимогах позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного та зареєстрованого на Універсальній товарній біржі «РІКО-Альянс» за №2-59 від 12.03.2002 року купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. У березні 2002 року батько позивачки вселився у вищевказаний житловий будинок і мешкав в ньому до моменту своєї смерті, тобто до [INFO]. За весь час перебування у будинку він ніс необхідні витрати по його утриманню і догляду, сплачував комунальні послуги, підтримував його житловий стан, робив в ньому поточний ремонт тощо. Після смерті батька, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини після його смерті, але нотаріус роз'яснила позивачу, що вищевказаний біржовий договір купівлі-продажу згідно вимог ст.227 ЦК України (1963 року) не був нотаріально посвідчений. Крім того всупереч п.8 Договору, спадкодавець за життя не провів його необхідну реєстрацію в Бюро технічної інвентаризації. Через наведені недоліки позивач не може тепер оформити спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим нотаріусом рекомендовано було звернутися із відповідною заявою до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач вказує, [PERSON] з 2003 року і до моменту смерті -[INFO] проживав за адресою: [ADDRESS], здійснював обслуговування будинку, проводив необхідні ремонтні роботи, сплачував комунальні послуги, а після його смерті - [INFO] - це продовжила робити вона. Посилаючись на вищевикладене, враховуючи, що батько позивачки - [PERSON], починаючи з 2003 року добросовісно володів житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS], відкрито, безперервно здійснюючи його обслуговування, доглядаючи за ним, добросовісно і відкрито користувався ним протягом більше ніж 10 років, а отже мав право на визнання за ним права власності на названий житловий будинок в порядку набувальної давності, позивач просила визнати за нею в порядку в порядку спадкування за законом право власності на зазначений будинок. Представник позивача в судове засідання в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в її відсутність. Від Себинської сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим виконкомом Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 04.03.2013року. Родинні відносини покійного та позивача підтверджуються свідоцтвом про народження та шлюб останньої. 12 березня 2002року на універсальній товарній біржі «РІКО-Альянс» [PERSON] та [PERSON] сторони уклали договір купівлі-продажу №2-59 за яким відповідач продав, а [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами що знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається з: з житлового будинку, позначеному на плані літ. А-І, житловою площею 18,2 кв.м., розташований на присадибній земельній ділянці, підвалу кам'яному літ. Б-І, огорожі №№1-2 і водопроводу №3. Коли позивач звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріус роз'яснила позивачу (роз'яснення № 1659/02-14 від 17.09.2014 року), що вищевказаний біржовий договір купівлі-продажу №2-59 від 12.03.2002 року згідно вимог ст.227 ЦК України (1963 року) не був нотаріально посвідчений також всупереч п.8 Договору, спадкодавець за життя не провів його необхідну реєстрацію в Бюро технічної інвентаризації. У в'язку з вищевикладеним нотаріус рекомендувала звернутися із відповідною заявою до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом. Згідно вказаного роз'яснення також вбачається, що жодні інші спадкоємці не зверталися для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи після укладення вищевказаного договору [PERSON] вселився у спірний житловий будинок і мешкав в ньому до моменту своєї смерті, тобто до [INFO]. За весь час перебування у будинку він ніс необхідні витрати по його утриманню і догляду, сплачував комунальні послуги, підтримував його житловий стан, робив в ньому поточний ремонт, що підтверджується довідкою Себинської сільської ради №838 від 05.09.2014 року, а після його смерті - все це продовжує здійснювати його донька - позивачка [PERSON] На день смерті [PERSON] з ним ніхто не був зареєстрований. Також як вбачається вищевказаної довідки сільської ради продавець [PERSON] на виконання вимог біржового договору №2-59 від 12.03.2002 року звільнив житловий будинок, здійснив виселення і виписку усіх проживаючих в ньому в строк до 14.03.2002 року (п.5 Договору). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вочевидь, згідно згаданої норми, усі витрати по утриманню та догляду за житловим будинком, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, [ADDRESS], з 2002 року і по 2013 рік, тобто на протязі 11 років, здійснював самостійно батько позивачки - спадкодавець [PERSON]. Тобто [PERSON] фактично відкрито та безперервно володів цим нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб, в тому числі і продавця [PERSON], який свідомо відчужив його за біржовим договором купівлі-продажу №2-59 від 12.03.2002 року. Окрім того, протягом всього цього часу [PERSON] здійснював обслуговування будинку, проводив необхідні ремонтні роботи, сплачував комунальні послуги, а після його смерті - [INFO] - це продовжила робити його донька, яка з 2013 року разом зі своєю сім'єю постійно мешкає у цьому будинку і підтримує його належний стан (хоча формально зареєстрована у [ADDRESS]). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за надувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно з ч.2 цієї ж статті, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно частини 4 зазначеної статті право власності за надувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери надувається за рішенням суду. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004р., то норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України позивач фактично прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі до державної нотаріальної контори у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини Зважаючи на вищевикладене суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. За таких обставин, на підставі ст.ст.344, 1218 ЦК України, позов слід задовольнити в повному об'ємі.

Outcome: approved