Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

26.11.2013 р. [PERSON] подала до суду позов до КП «Ритуальні послуги» Жовтоводської міської ради» (далі - Підприємство) про стягнення невиплаченої за період її роботи на підприємстві з 12.07.2013 р. по 02.10.2013 р. заробітної плати у сумі 8751,21 грн., компенсації за невикористану відпустку у розмірі 769,67 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 8960,66 грн. і 1000 грн. моральної шкоди, обгрунтовуючи вимоги тим, що з 12.07.2013 р. працювала на Підприємстві на посаді головного економіста з окладом згідно штатного розпису 3716 грн.. Розпорядженням Жовтоводського міського голови від 28.08.2013 р. № 170/01-08р-13 на неї покладено обов'язки директора підприємства з 29.08.2013 р. з виплатою різниці у посадових окладах. За штатним розписом, затвердженим 15.03.2013 р., оклад директора підприємства становить 6056 грн.. Наказом від 02.10.2013 р. № 22-лс її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін з 02.10.2013 р., але суми, які підлягають виплаті при звільненні, їй не були виплачені. Загальна сума заборгованості по заробітній платі складає 8751,21 грн., 769,67 грн. - компенсація за невикористану відпустку. При цьому, середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні становить 8960,66 грн.. 15.10.2013 р. подала директору Підприємства заяву про виплату зарплати та проведення розрахунку, але 28.10.2013 р. отримала письмову відмову з вказівкою на те, що начебто з її вини на Підприємстві виникла заборгованість із зарплати. Невиплата зарплати призвела до порушення нормальних життєвих зв'язків, необхідності прикладати додаткові зусилля для виживання, на утриманні має неповнолітню дитину, яку утримує самостійно, тому оцінює моральну шкоду у 1000 грн.. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові і додала, що штатний розпис Підприємства затверджений попереднім керівником [PERSON] 15.03.2013 р., а вона працювала на Підприємстві з 12.07.2013 р. і їй невідомо про обставини його затвердження, тому керувалася саме цим розписом. Розмір окладів, визначених у штатному розписі, відповідає вимогам Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Профспілкою працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 роки. За період роботи вона частково отримувала заробітну плату на загальну суму 3717,26 грн.. Представник відповідача Бердичевський С.П. позов визнав частково і пояснив, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Підприємством, а 02.10.2013 р. звільнена за згодою сторін. Заробітна плата їй не виплачувалася у зв'язку з тим, що посадові оклади були незаконно підвищені з 15.03.2013 р., про що до правоохоронних органів ним подано заяву для перевірки законності дій бувших керівників Підприємства [PERSON] і [PERSON]. За його розрахунками незаконно перераховано і частково виплачено зарплати на 22900 грн., єдиного внеску 8443 грн., і діями цих керівників нанесено збитків на суму більше 30000 грн.. За час роботи [PERSON] керівником нею було взято кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» 30.08.2013 р. у сумі 6700 грн. без дозволу засновника Жовтоводської міськради. 01.11.2013 р. прокурором м. Жовті Води порушено кримінальне провадження за ст. 175 ч. 1 КК України, у тому числі щодо законності підвищення посадових окладів. У разі виплати позивачу нарахованих сум Підприємство понесе збитки на суму 4176,26 грн.. На даний час провести виплати [PERSON] не надається можливим через хворобу головного бухгалтера Підприємства. Просить задовольнити позов частково в сумі 2762,08 грн., а врешті вимог відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Підприємством, будучи призначеною на посаду головного економіста з 12 липня 2013 р. з окладом згідно штатного розкладу (а.с. 8). Відповідно до штатного розпису працівників Жовтоводського комунального підприємства «Ритуальні послуги», затвердженого директором [PERSON], з 15 березня 2013 р. оклад головного економіста становить 3716 грн., директора - 6056 грн. (а.с. 9). З листа-роз'яснення начальника управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради Комолікової А.О. від 24.07.2013 р. № 356/01-05 вбачається, що відповідно до п. 3.17, 3.4 територіальної галузевої угоди між управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації, обласною організацією роботодавців житлово-комунального господарства Дніпропетровської області і обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення на 2013 рік Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, умови формування фондів оплати праці на підприємствах визначаються у колективному договорі. Посадовий оклад керівника Підприємства визначається контрактом. Розпорядженням Жовтоводського міського голови № 170/01-08р-13 від 28.08.2013 р. покладено тимчасове виконання обов'язків директора Підприємства на головного економіста [PERSON] з 29.08.2013 р. з виплатою різниці у посадових окладах та правом підпису на фінансово-розпорядчих документах підприємства (а.с. 10). Згідно наказу № 22лс від 02.10.2013 р. [PERSON] звільнено з посади головного економіста з 02 жовтня 2013 р. за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на посаді головного економіста Підприємства відпрацювала у липні 2013 р. 14 днів з 23 робочих днів. Оклад головного економіста за штатним розписом складає 3716 грн., а середньоденна заробітна плата - 161,56 грн., до виплати підлягає 2261,91 грн. з розрахунку: 3716 грн. : 23 робочих дні = 161,56 грн. х 14 відпрацьованих днів = 2261,91 грн.. Розраховуючи суму заборгованої заробітної плати у серпні 2013 р. суд встановив, що [PERSON] у серпні місяці 2013 р. на посаді головного економіста працювала з 01 по 28 серпня 2013 р. включно, відпрацювавши 19 днів з 21 робочих днів (виключено святковий день 24.08.2013 р., вихідний день припав на 26.08.2013 р.). Середньоденна зарплата при окладі 3716 грн. складає 176,95 грн., до виплати підлягає 3362,09 грн. з наступного розрахунку: 3716 грн. : 21 днів = 176,95 грн. х 19 днів = 3362,09 грн.. Крім того, у серпні 2013 р. [PERSON] працювала головним економістом і тимчасово виконувала обов'язки директора Підприємства з виплатою різниці у посадових окладах, а оклад директора за штатним розписом складає 6056 грн.. Середньоденна зарплата керівника у серпні становить 288,38 грн. з розрахунку: 6056 грн. : 21 робочих дні у серпні = 288,38 грн., тому до виплати підлягає 576,76 грн. (288,38 грн. х 2 дні = 576,76 грн.). У вересні 2013 р. [PERSON] також працювала т.в.о. директора Підприємства з окладом 6056 грн. повний робочий місяць, тому до стягнення підлягає 6056 грн.. У жовтні 2013 р. позивач працювала головний економістом 2 дні з 23 робочих днів і заробітна плата, яка їй заборгована підприємством, становить 323,13 грн. з розрахунку: 3716 грн. : 23 дні = 161,56 грн. середньоденна зарплата х 2 відпрацьованих дні = 323,13 грн.. За розрахований період до стягнення на користь [PERSON] підлягало б 12579,89 грн., але за період роботи позивачу частково виплачено зарплату, а саме: 16.08.2013 р. - 500 грн., 20.08.2013 р. - 700 грн., 21.08.2013 р. - 500 грн., 10.09.2013 р. - 667,26 грн., 19.09.2013 р. - 450 грн., 24.09.2013 р. - 200 грн., 26.09.2013 р. - 400 грн. і 30.09.2013 р. - 300 грн. на загальну суму 3717,26 грн., що підтверджується довідкою Підприємства (а.с. 45), не спростовується позивачем у судовому засіданні, тому до стягнення належить 8751,21 грн. (12579,89 - 3717,26 = 8862,63) в межах заявленої [PERSON] до стягнення суми, оскільки позивач не скористалася правом збільшення розміру позовних вимог, їх не уточнювала. Крім того, до стягнення підлягають компенсаційні виплати за невикористану позивачем відпустку, з чим погодився і представник відповідача, навів свій розрахунок (а.с. 46). Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Виходячи з розрахунку: 12579,89 грн. (сума заробітної плати за період з 12.07.2013 р. по 02.10.2013 р.) : 81 (відпрацьованих днів за період з 12.07.2013 р. по 02.10.2013 р.) х 5 (днів відпустки) = 776,53 грн., але суд вважає, що до стягнення за невикористані [PERSON] дні відпустки підлягає 769,67 грн. в межах заявленої [PERSON] до стягнення суми, оскільки позивач знову не скористалася правом збільшення розміру позовних вимог в цій частині, їх не уточнювала. Вирішуючи спір в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати суд виходить з наступного. В період роботи [PERSON] на Підприємстві з 12.07.2013 р. по 02.10.2013 р. нею відпрацьовано 2 повні календарні місяці (серпень, вересень). У серпні 2013 р. заробітна плата склала 3938,85 грн. (3362,09 + 576,76 = 3938,85), а у вересні 2013 р. - 6056,00 грн., що в сукупності складає 9994,85 грн.. [PERSON] за ці 2 місяці відпрацьовано 42 дні. Середньоденна заробітна плата позивача за вказаний період роботи становить 237,97 грн. (9994,85 : 42 = 237,97), що обчислено відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (далі - Порядок) виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 5 Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат проведено відповідно до п. 8 Порядку за період з 12 липня по 02 жовтня 2013 р. включно (75 робочих дні - 1 святковий день (День незалежності України) = 74) з розрахунку 74 х 237,97 = 17609,78 грн. - 3717,26 грн. (виплачена сума заробітної плати) = 13892,52 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд враховує порядок визначення середнього заробітку згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Посилаючись на вимоги ст. 237-1 КЗпП України, роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовних вимогах в частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє, оскільки в діях відповідача хоч і вбачаються ознаки неправомірності, але позивач, посилаючись на порушення її права та наводячи певну аргументацію на його обґрунтування, не підтвердила доказами наявність в неї втрат нематеріального характеру, з якими закон пов'язує виникнення права на відшкодування такої шкоди. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Матеріалами справи підтверджено наявні порушення прав працівника у сфері трудових відносин, оскільки відповідач незаконно утримав належні позивачці грошові кошти, однак це не призвело до її душевних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагання від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а характер втрат не є тривалим, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, що не суперечить п. 13 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.. При цьому суд враховує і фінансову неспроможність підприємства. Оскільки спір, що виник між сторонами, є трудовим, тому, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Посилання у запереченні проти позову представника відповідача Бердичевського С.П. на те, що попереднім керівником підприємства [PERSON] незаконно підвищено посадові оклади працівникам підприємства, у тому числі директору і головному спеціалісту 15.03.2013 р., оформлення [PERSON] 30.08.2013 р. кредиту у ПАТ КБ «ПриватБанк» без дозволу засновника Жовтоводської міської ради, проведення досудового розслідування Жовтоводським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, є хибними, оскільки факт невиплати позивачу підприємством заробітної плати у повному обсязі визнано Бердичевським С.П., підтверджено належним чином дослідженими письмовими доказами, а викладене у запереченні ніяким чином не впливає на вирішення спору. Слід зазначити, що штатний розпис, затверджений 15.03.2013 р. керівником [PERSON], на момент розгляду справи ніким не скасований і не визнаний таким, що не відповідає галузевій угоді. До того ж, згідно вищезгаданого листа-роз'яснення начальника управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради Комолікової А.О. від 24.07.2013 р. штатний розпис затверджений відповідно до п. 3.17, 3.4 територіальної галузевої угоди між управлінням житлово-комунального господарства облдержадміністрації, обласною організацією роботодавців житлово-комунального господарства Дніпропетровської області і обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення на 2013 рік. При цьому слід звернути увагу, що трудовий контракт при призначенні [PERSON] т.в.о. директора підприємства міською радою не укладався, а нарахування відбулися згідно розпорядження міського голови № 170/01-08р-13 від 28.08.2013 р.. На підставі ст.ст. 47, 116, 117, 2371, 238 КЗпП України,

Outcome: partial