Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

26.09.2014 року між ПП «Укртехпром» в особі завідуючого регіональним складом в м. Одесі [PERSON] та [PERSON] був укладений в усній формі договір купівлі-продажу автомобільних шин в кредит на умовах відстрочення платежу. Відповідно до умов вказаного договору ПП «Укртехпром» передало відповідачу автомобільних шин в кількості і асортименті відповідно до специфікації на суму 48 933 гривень на день передачі товару під зобовязання провести розрахунок до 27.10.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою відповідача. На підтвердження укладання договорів купівлі-продажу автомобільних шин між сторонами відповідач склав відповідну розписку. Проте, всупереч умовам зазначеного договору купівлі-продажу відповідач свої зобовязання передав ПП «Укртехпром» не виконав, розрахунок за переданий товар проведений не був. Таким чином, між сторонами у справі мають місце правовідносини, змістом яких є зобов'язання відповідача сплатити грошову суму на виконання умов договору купівлі-продажу в кредит з відстроченням платежу, строк виконання яких настав. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за договором купівлі-продажу товару в кредит від 26.09.2014 року, укладеним між ПП «Укртехпром» та [PERSON], на час звернення до суду складає: Розрахунок суми інфляційного збільшення суми боргу, формула розрахунку інфляційного збільшення суми богу: інфляційне збільшення суми боргу х загальний індекс інфляції за період з 06.11.2014 року по 22.04.2015 року сума боргу. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням інфляційного збільшення боргу складає 70 427,93 грн. (48 933 (основний борг) + 21494,93 (Інфляційне збільшення суми боргу)). Крім того позивач просить, згідно норм ЦК України стягнути з відповідача також три проценти річних від простроченої суми, що становить 860, 68 гривень. Враховуючи, що Відповідачем оплату за товар не виконано до теперішнього часу, а в розписці було зазначено, що Відповідач зобов'язується виконати оплату товару вартість якого може бути відкорегованою у разі її зміни на день оплати, таким чином, станом на 08.04.2015 року, відповідно до довідки Дніпропетровської торгово-примислової палати № 743/07-08 вартість товару, оплату за який Відповідач заборгував, складає - 84831 грн. Таким чином, на момент подачі позовної заяви сума основного боргу Відповідача складає 156 119,61 грн. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). З огляду на наведене, позивач вважаємо за необхідне стягнути з відповідача суму упущеної вигоди, складаючи розрахунок якої виходить з наступного. Щомісячний прибуток Одеського регіонального складу ПП «Укртехпром» складає десять відсотків від вартості проданого товару. Загальна кількість товару, що реалізовує Одеський регіональний склад за місяць перевищує кількість товару, що була продана відповідачу. Таким чином, вартість даного товару є базовою сумою для розрахунок щомісячного прибутку та лущеної вигоди. З урахуванням наведеного сума упущеної вигоди складає: 48933 х 10% х 8 = 39146 (тридцять девять тисяч сто сорок шість) гривень. 05 червня 2015 року, Позивач, з метою належного представлення своїх інтересів в суді уклав з [PERSON] (далі - Представник), що діє на підставі довіреності, Договір про надання правової допомоги та представництво. За вказаним договором Представник зобов'язується зокрема надати Позивачу правову допомогу по стягненню з Відповідача суми боргу та господарські санкції за невиконання зобов'язань та представляти інтереси Позивача у суді в якості представника. Згідно Договору про надання правової допомоги та представництво від 05 червня 2015 року Позивач зобов'язався сплатити послуги Представника в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу товару в кредит від 26.09.2014 року в розмірі 156119,61 гривень, 39146 гривень суму упущеної вигоди та 12000 гривень по оплаті послуг представника, а в загальному 207265 гривень. Представники позивача, [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не було проведено поставку товару, а саме шин відповідачу, про що також вказали в своїх запереченнях проти позову. Допитані в якості свідків в судовому засіданні, директор Одеського регіонального відділення ПП «Укртехпром» [PERSON] та відповідач [PERSON] суду пояснили: [PERSON] відповідач довгий час працював з представництвом позивача в м. Одеса та брав у позивача на реалізацію шини. 26.09.2014 року відповідач отримав від позивача шини на суму 48933 гривні про що склав відповідну розписку. Після того як відповідач отримав шини на вищевказану суму, ним було підписано договір купівлі-продажу від 16.10.2014 року з позивачем на поставку товару. Даний договір був підписаний в присутності колишнього директора ПП «Укртехпром» [PERSON], який через деякий час помер. Шини відповідач отримав в повному обсязі; свідок [PERSON] він був зареєстрований підприємцем та постійно працював з позивачем як клієнт та купував шини різного виду, які в подальшому реалізовував. З колишнім директором ПП «Укртехпром» [PERSON] працювали таким чином, що відповідач писав розписку про отримання товару (шин), розрахунок за які проводив після поставки товару. Договір купівлі-продажу від 16.10.2014 року відповідач з позивачем не підписував, позивачу склав лише відповідну розписку на поставку шин, які так і не отримав. Суд, вислухавши в судовому засіданні представників позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що 26.09.2014 року між ПП «Укртехпром» в особі завідуючого регіональним складом в м. Одесі [PERSON] та [PERSON] був укладений в усній формі договір купівлі-продажу автомобільних шин в кредит на умовах відстрочення платежу на суму 48933 гривні про що відповідач склав відповідну розписку (а.с. 6). Після того, як відповідачем було складено відповідну розписку, 16.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару, який, як стверджує відповідач він не укладав та не підписував ( а.с. 72-73). Згідно умов договору купівлі продажу від 16.10.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, п.1 ( предмет договору) Продавець (позивач) зобовязується поставити та передати у власність Покупцеві (відповідачу) шини нові (Товар), а Покупець в свою чергу зобовязується прийняти Товар та провести оплату на умовах Договору. Кількість, асортимент Товару та його ціна вказані в рахунку на оплату ОДУТП000162 від 14.10.2014 року ( а.с. 83). Згідно п. 2 Договору, загальна вартість Товару за Договором складає 48933 гривні. Згідно п. 3 Договору (умови та порядок поставки), Товар поставляється партіями. Датою поставки Товару є дата на оплату згідно п. 1 Договору. Разом з Товаром Продавець надає Покупцеві всю необхідну товаро-супроводжуючу документацію в тому числі рахунок-фактуру з реквізитами Продавця та Покупця, номер Договору, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю Товару. Згідно п. 5 Договору ( передача товару, особливі умови зберігання та експлуатації), прийомка Товару здійснюється Покупцем за товаро-супроводжуючими документами. Згідно п. 9 Договору ( строк дії Договору), Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2014 року. Згідно п. 10 Договору ( інші умови), п.п. 10.3 Цей Договір відміняє будь-які домовленості по предмету цього договору, які були укладені раніше в усній чи письмові формах. Таким чином, суд приймає до уваги саме договір купівлі продажу від 16.10.2014 року, який був укладений між ПП «Укртехпром» та ПП [PERSON], а не розписку, яку відповідач склав позивачу про отримання шин на суму 48933 гривні, оскільки даний договір згідно ЦК України та інших нормативно-правових актів недійсним не визнавався та сторонами не оспорювався. А доводи відповідача про те, що він не підписував договір купівлі продажу не заслуговують на увагу. Судом відповідачу та його представнику було розяснено, що вони мають право заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, якщо вважають, що підпис в договорі купівлі продажу від 16.10.2014 року відповідачу не належать. Однак таких клопотань до суду не надходило, а отже суд вважає, що відповідач визнав факт укладення вищевказаного договору. Що стосується розписки відповідача, яка міститься в матеріалах справи то суд не приймає її до уваги, оскільки з розписки не вбачається від кого відповідач отримав шини на суму 48933 гривні та не вказано асортимент шин, які відповідач отримав наче б то від позивача. Крім того, згідно п. 10 Договору ( інші умови), п.п. 10.3 Договір відміняє будь-які домовленості по предмету цього договору, які були укладені раніше в усній чи письмові формах. До матеріалів справи позивачем додано Специфікацію з зазначенням найменування, асортименту та кількості Товару та відомість про виявлену недостачу товару на регіональному складі позивача в м. Одеса ( а.с. 14, 99-100), однак суд не приймає даний доказ до уваги, оскільки дана Специфікація та відомість про виявлену недостачу товару є внутрішніми документами в діяльності ПП «Укртехпром» та не мають доказового значення для суду, та не є доказом того, що відповідач мав намір придбати у позивача саме такий товар, який вказаний у Специфікації, а також доказом того, що виявлена на складі недостача товару (шин) відноситься до товару який наче б то мав придбати відповідач. Крім того, представник позивача [PERSON] суду повідомив, що у такий спосіб купівлі-продажу товару, ПП «Укртехпром» здійснювало господарську діяльність не лише з відповідачем [PERSON], а й з іншими покупцями (клієнтами). Так, відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Ст. 11 ЦК визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві. Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд вважає, що позивачем не виконано умови договору купівлі-продажу від 16.10.2014 року укладеного між позивачем та відповідачем, оскільки позивач згідно Договору зобовязується поставити та передати у власність відповідачу шини нові, а відповідач в свою чергу зобовязується прийняти Товар та провести оплату на умовах Договору; датою поставки Товару є дата на оплату згідно п. 1 Договору. Разом з Товаром Продавець надає Покупцеві всю необхідну товаро-супроводжуючу документацію в тому числі рахунок-фактуру з реквізитами Продавця та Покупця, номер Договору, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю Товару, прийомка Товару здійснюється відповідачем за товаро-супроводжуючими документами. Однак в судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями представника ПП «Укртехпром» [PERSON] те, що в позивача відсутні будь-які товаросупроводжуючі документи на товар (шини), які наче б то були поставлені відповідачу на суму 48933 гривні, крім розписки, написаної відповідачем. Купівля-продаж товару є господарською операцією, яка, в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (дія якого відповідно до його ст. 2 поширюється на всіх юридичних осіб), підлягає фіксації (підтвердженню) первинними документами. Відповідно до зазначеної статті Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Одночасно вказана норма права визначає вимоги до первинних документів, відповідно до якої останні повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Одними із найпоширеніших та найбільш застосовуваних первинних документів при укладанні договорів купівлі- продажу Товару є Видаткова товарна накладна або [PERSON] прийому-передачі Товару, підписані обома сторонами договору купівлі-продажу Товару. Однак таких документів як належних, допустимих та, одночасно, беззаперечних доказів підтвердження факту продажу Товару саме відповідачеві позивачем на підтвердження своїх позовних вимог суду надано не було. Отже, для вирішення питання про виникнення у покупця обовязку з оплати вартості товару мають значення належні та допустимі докази - передбачені законом документи, якими стверджується сам факт здійснення господарської операції з передачі товару або товаророзпорядчого документу на товар. До таких доказів в силу чинного законодавства України належать первинні документи. Розписка, на яку посилається позивач не є документом, який підтверджує факт укладення договору купівлі-продажу Товару, тим паче його передачу відповідачеві, оскільки всі попередні усні та письмові домовленості між сторонами були відмінені договором купівлі-продажу від 16.10.2014 року ( п. 10, п.п 10.3 Договору), а розписка була складена 26.09.2014 року. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки обставини, на які посилається позивач в позовній заяві та представники позивача в судовому засіданні, як на підставу своїх вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду та за представництво інтересів в суді у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed