Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

26 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу, який розірвали 25 липня 2017 року, мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею, перебувають на її вихованні та утриманні. Син [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми Економіко-правового коледжу Київського кооперативного інституту бізнесу і права, вартість навчання за 2018 рік склала 12974,00 грн, щомісячна плата за проживання в гуртожитку - 700,00 грн. Вона працює, її щомісячний дохід становить 6000,00 грн, але цих коштів не вистачає на належне забезпечення достатнього життєвого рівня дітей, їх повноцінне харчування та придбання сезонного одягу. Вона також сплачує комунальні послуги. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює по вільному найму, займається будівельними роботами, з його слів отримує щомісячний прибуток не менше 15000,00 грн. Будь-яких стягнень не має, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на кожну дитину у розмірі по 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення неповнолітньою дочкою повноліття, а повнолітнім сином - на період навчання, однак не пізніше досягнення ним 23 років. Під час підготовки справи до судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, зменшивши їх у частині стягнення аліментів на повнолітнього сина, та просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягненням нею повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що, заявляючи позов про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 2000,00 грн щомісячно, виходила з того, що щомісячні витрати на дочку складаються із витрат на придбання продуктів харчування приблизно на 1000,00 грн, засобів гігієни - на 200,00 грн, поповнення рахунку на телефон - 100,00 грн, харчування у школі - 200,00 грн, кишенькові витрати - 100,00 грн та придбання одягу. Їй невідомо про те, що відповідач давав дочці гроші, як у гривнях, так і у доларах. Разом з дітьми вона проживає в будинку своєї матері. Позивач відомо про незадовільний стан здоров'я відповідача, тому вона вбачає за можливе, щоб суд призначив аліменти у меншому розмірі. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він визнає позов у розмірі, мінімально встановленому на дитину, приблизно 1000,00 грн, оскільки має незадовільний стан здоров'я, у зв'язку з чим не має постійного місця роботи. Працює сезонно, у 2018 році працював приблизно три місяці та заробив приблизно 30000,00 грн. Інвалідності не має, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, власного житла не має та проживає з батьками. Щомісячно він витрачає на лікування приблизно 300,00 грн, на компослуги - 400,00-500,00 грн. Має у користуванні автомобіль «ВАЗ 2106», приблизно 1986 року випуску, який не є його власністю. Після розлучення він залишив позивачу та дітям все спільно придбане майно. Він надає безпосередньо дітям грошову допомогу, приблизно 500,00 грн, проте не контролює їхні витрати. Дочці придбав черевики та куртку. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірвано рішення Згурівського районного суду Київської області 25 липня 2017 року, мають дочку [PERSON], [INFO], яка має задовільний стан здоров'я (а.с.6, 7, 8, 9 - копії рішення суду, свідоцтва про народження, довідка). Відповідач має незадовільний стан здоров'я (а.с.34 - виписка з історії хвороби), інвалідності не має, є особою працездатного віку, працює по вільному найму, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців не має. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дитини, зважаючи на матеріальний стан платника аліментів, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі вищезазначені істотні обставини справи, тому вбачає за необхідне визначити аліменти на дитину у розмірі 1100,00 грн щомісячно. При цьому суд враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році: з 1 липня - 1944,00 гривні, з 1 грудня - 2027,00 гривень. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за доцільне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. Підлягає до стягнення із відповідача в дохід держави судовий збір, так як позивач звільнена від його сплати. У задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити, оскільки задоволення їх в повному обсязі може спричинити порушення прав відповідача в частині погіршення його матеріального становища. На підставі викладеного,

Outcome: partial