Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

24 березня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача згідно судового наказу на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/8 частки всіх видів доходу. Позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Наразі сімейні стосунки з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, дочка [PERSON] проживає з батьком, а син [PERSON] з матір`ю. Також з позивачем проживає повнолітня дочка [PERSON] , 2002 року народження. Всі ці обставини не були враховані при винесені судового наказу про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Крім того позивач зазначив, що на його думку відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, але до органу опіки та піклування з цього питання він не звертався. Він подав заяву про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки [PERSON] , однак у якому розмірі не пам`ятає, заяву складав адвокат. Крім того син [PERSON] фактично знаходиться на його утриманні, оскільки половину часу проживає з ним. Також він утримує старшу повнолітню дочку, яка не працює, готується вступати до навчального закладу. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що старші діти [PERSON] та [PERSON] - не її рідні, вони були нею усиновлені і вона вважає, що не зобов`язана їх утримувати. На зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] вона не згодна. У судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що з позивача на користь відповідача згідно судового наказу стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Як передбачено ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При винесенні судового наказу не було враховано сімейних стан позивача, а саме наявність на його утриманні другої неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] також має визначений законом обов`язок по утриманню двох дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває повнолітня дочка, оскільки за змістом статей 198-199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина у разі якщо повнолітні дочка, син є непрацездатними або продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Доказів того що [PERSON] є непрацездатною або продовжує навчання позивачем не надано. Також позивачем не надано будь-яких доказів того, що відповідачем аліменти використовуються не за цільовим призначенням. За таких обставин, виходячи із загальних принципів регулювання сімейних відносин - справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дитини з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку. Рішення суду про зменшення розміру аліментів не входить до переліку рішень, які підлягають негайному виконанню згідно ст.430 ЦПК України. Статтею 192 Сімейного кодексу України не визначено час, з якого аліменти підлягають стягненню у зміненому розмірі. Тому аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак відповідач як стягувач аліментів має пільги стосовно сплати судового збору, тому суд вважає за можливе не покладати на відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial