overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.11.2011 року, мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, спору про її місце проживання немає. Сім'я з відповідачем розпалась, на протязі останнього року сімейні відносини не підтримують, оскільки за час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, постійні непорозуміння призводили до конфліктів та сварок, в результаті було втрачено почуття любові та поваги один до одного. На даний час мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюбу (а.с. 13), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 листопада 2011 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3513. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 12), яка проживає разом з позивачем. Спір щодо місця проживання дитини, між сторонами відсутній. Як убачається з матеріалів справи, сімейні відносини подружжя не підтримують, на протязі останнього року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, постійні непорозуміння приводили до конфліктів та суперечок, в результаті було втрачено почуття любові та поваги один до одного. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, а тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. В них різні характери та погляди на життя. На даний час між ними наявні труднощі у спілкуванні. Часто виникають конфлікти та сварки. Відповідач не турбується про сім'ю і не бажає спільно проживати з позивачем. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і пояснила, що підозрює чоловіка в подружній зраді. Останнім часом між ними постійно виникають сварки. Наданий судом термін для примирення не покращив їхніх стосунків. Миритися з відповідачем не бажає. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений про дату і час розгляду справи рекомендованими листами з рекомендованими повідомленнями. Клопотань про розгляд справи без його участі від нього не надходило. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружнє життя сторін не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння і повага. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки і вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, отже, необхідно ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 січня 1997 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить не стягувати на її користь з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 січня 1997 року, актовий запис № 106 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

26 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, з врахуванням уточнень, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1983 року, актовий запис № 1112, від якого неповнолітніх дітей не мають. Впродовж одного року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце його проведення (а.с. 32, 34). За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 24 грудня 1983 року зареєстрували шлюб (а.с. 14), від якого неповнолітніх дітей не мають. Понад рік шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

26 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року, актовий запис № 130, від якого дітей не мають. З січня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та через це постійно виникаючими сварками. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с.22).З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 14 червня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого дітей не мають. З січня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін у справі суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

26 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті 09.11.2015 року її матері [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що строк звернення до нотаріальної контори пропустила з поважних причин. Сторони до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка свій позов підтримала повністю, представник відповідача та треті особи проти задоволення возову не заперечували. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 листопада 2005 року померла мати позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-БП №023129, виданим Виконавчим комітетом Смілівської сільської ради 14 листопада 2005 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки площею 3,47 га, яка належала останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ 0249765 (а.с.13). Позивачка та її брат є спадкоємцями першої черги, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії IV-УР №805897, виданим Смілівською сільрадою 21 липня 1962 року та серії І-УР№014302, виданим Смілівським райбюро РАГС 16 жовтня 1959 року та свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0626609, згідно з яким позивачка змінила прізвище з Рудич на [PERSON](а.с.10,11, 12). З довідки-характеристики №335 від 12.10.2015 року, що видається в звязку з оформленням спадкових прав вбачається, що спадкоємцями на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців на території Смілівської сільської ради не має. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Смілівської сільської ради не посвідчувався (а.с.14). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців. Судом встановлено, що позивачка строк звернення до нотаріальної контори пропустила у звязку з тим, що до жовтня 2015 року їй не було відомо про наявність Сертифікату на право на земельну частку (пай). Її брат [PERSON] від оформлення спадщини відмовився. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском нею строку звернення до нотаріальної контори, що підтверджується письмовими розясненнями завідувача державної нотаріальної контори (а.с.15). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з причин, які суд визнає поважними. Продовження строку прийняття спадщини не порушує будь-чиїх прав, не суперечить суспільним інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

26 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 04 квітня 2009 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 04 квітня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 165487 (а.с.3), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25 вересня 2009 року відділом РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.4). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

26 листопада 2015 року позивач пред`явив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1819. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є донька: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла до суду заява в якій представник позивача справу просив слухати без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, що підтверджується долученою до матеріалів справи газетою «Високий замок» № 2-3 (5402-5403) від 7-13 січня 2016 року з оголошенням про виклик відповідача в судове засідання, причин неявки в судове засідання відповідачем суду повідомлено не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

26 листопада 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,0553 га в адміністративних межах Пастирської сільської ради Смілянського району. Спадкоємцем по заповіту на майно померлого є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], так як постійно проживав з нею до дня її смерті, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право власності в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 26 листопада 2015 року, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,0553 га в адміністративних межах Пастирської сільської ради Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 квітня 2013 року. За свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла вказану земельну ділянку [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час її відкриття, що підтверджується довідками виконкому Пастирської сільської ради Смілянського району від 1 червня 2016 року № 357 та квартального комітету № 15 від 4 червня 2016 року. Відповідно до повідомлення нотаріуса від 9 червня 2016 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

26 листопада 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 19.05.2006 р. Запитівською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Свої вимоги з врахуванням уточненої позовної заяви обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак сімю зберегти їм не вдалось. Зазначає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнала. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 19 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Запитівською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 033506 від 19.05.2006 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сторони не виявили бажання примиритись та наполягали на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву відповідачки, в якій вона просила повернути їй дошлюбну прізвище, то після розірвання шлюбу, відповідачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved