Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

25.06.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк», треті особи, - Кагарлицький РВ ДВС ГТуЮ у Київській області, [PERSON], [PERSON], про зняття арешту з майна, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого: - звільнити позивача від сплати судового збору; - зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], накладеного постановою серії АА № 662191 від 07.09.2007 року Державною виконавчою службою в Кагарлицькому районі та м. Ржищів у виконавчому провадженні № 4697251. 25.06.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В. 17.07.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, та призначення справи до слухання в загальному позовному порядку, призначено справу до підготовчого судового засідання на 11 год. 00 хв. 26.07.2018 року. 26.07.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 17 год. 00 хв. 21.11.2018 року в зв»язку з неявкою сторін. 21.11.2018 року слухання справи було знято з розгляду в зв»язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, призначено підготовче судове засідання на 16 год. 00 хв. 20.12.2018 року. 20.12.2018 року підготовче судове засідання було відкладено на 16 год. 00 хв. 11.01.2019 року в зв»язку з неявкою сторін по справі. 11.01.2019 року проведено піднготовче судове засідання, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого судового провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду на 10 год. 00 хв. 06.02.2019 року. В судове засідання, яке відбулося 06.02.2019 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, з»явився її представник, - адвокат [PERSON] В судовому засіданні, яке відбулося 06.02.2019 року, представник позивачки [PERSON], - адвокат [PERSON] позов підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, вважав за можливе слухати справу без участі інших сторін по справі. В судове засідання, яке відбулося 06.02.2019 року, представник відповідача, - Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк» не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника. В судове засідання, яке відбулося 06.02.2019 року, представник третьої особи, - Кагарлицького РВ ДВС ГТуЮ у Київській області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника. В судове засідання, яке відбулося 06.02.2019 року, третя особа [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання, яке відбулося 06.02.2019 року, третя особа [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення рішення суду, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред»являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній цивільній справі є зняття арешту з нерухомого майна, - квартири, яка розміщена за адресою: [ADDRESS]. Відповідно, враховуючи місцезнаходження нерухомого майна, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, - справи такої категорії розглядаються за місцем розташування майна або основної його частини. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні. Позивачем по даній справі є фізична особа, - [PERSON], [INFO], уродженка місто Бровари Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії [NUMBER], виданий 7 вересня 2001 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], яка є власником 1/4 частини квартири, яка розміщена за адресою: [ADDRESS]. Що стосується правового статусу позивача, то суд зазначає наступне: - згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; - згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно, [PERSON] є належним позивачем у даній справі, так як є власником частини майна, на яке накладено арешт. Відповідачем по даній справі є юридична особа, - Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк», 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, код ЄДРПОУ: 00032129. Що стосується правового статусу відповідача, то суд зазначає наступне: - згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року, в позовах про зняття арешту з майна відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно, Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк» є належним відповідачем по даній справі, оскільки саме в інтересах даної юридичної особи було накладено спірний арешт на майно. Третіми особами у даній справі є: - Юридична особа, - Кагарлицький РВ ДВС ГТуЮ у Київській області, 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, будинок № 19, код ЄДРПОУ 34767228. Що стосується статусу вищевказаної юридичної особи, як третьої особи, то суд зазначає наступне: - згідно п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року, в позовах про зняття арешту з майна як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. - фізична особа, - [PERSON], [ADDRESS]. Дана фізична особа є третьою особою, так як їй належить 1/4 частина права власності квартири, на яку накладено арешт, що судом буде доведено нижче. - фізична особа, - [PERSON], [ADDRESS]. Дана фізична особа є третьою особою, так як їй належить 2/4 частини права власності квартири, на яку накладено арешт, що судом буде доведено нижче. Предметом спору є обмеження права власності позивача шляхом накладення арешту третьою особою арешту на нерухоме майно позивача, - в зв»язку з борговими зобов»язаннями перед відповідачем. Спір виник за наступних обставин. Позивачка [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме, - 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, копія якого міститься в матеріалах справи, - номер інформаціної довідки: 121385592 від 20.04.2018, реєстраційний номер майна: 8937838, дата прийняття рішення про державну реєстрацію майна, - 09.12.2004 р. Іншими співвласниками квартири є: - [PERSON], який належить 1/4 частина квартири; - [PERSON], якому належить 2/4 частина квартири. В той же час, як вбачається із вищевказаної інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомо майна щодо об'єкта нерухомого майна № 121385592 від 20.04.2018 року, квартира станом на даний час перебуває під арештом. Підставою для арешту нерухомого майна послугувало рішення Кагарлицького районного суду в Київській області від 25 жовтня 2007 року в цивільній справі № 2 - 655/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі філії - Кагарлицьке відділення № 3032 до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким вирішено: - позов задовольнити повністю; - розірвати кредитний договір № 1243 від 09.12.2005 року, укладений між ВАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії - Кагарлицького відділення № 3032 та [PERSON]; - Стягнути з [PERSON], згідно Кредитного договору № 1243 від 09.12.2005 року, [PERSON], згідно Договору поруки № 1919 від 29.12.2005 року, [PERSON], згідно Договору поруки № 1920 від 29.12.2005 року в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного Товариства «Державний Ощадний банк України», в особі філії - Кагарлицького відділення № 3032 м. Кагарлик Київської області, вул.. Воровського, 14-а на р/р 39000912 в Кагарлицькому відділенні 3032 Ощадного банку України МФО 320058, код 02760896 борг в сумі 2623 (дві тисячі шістсот двадцять три) грн. 14 коп., з них: основного боргу - 2125 грн.; прострочених платежів - 375 грн.; процентів - 114 грн. 78 коп., пені - 8 грн. 36 коп., та судові витрати в сумі 81 (вісімдесят одну) грн., понесених при подачі заяви до суду, а всього 2704 (дві тисячі сімсот чотири) грн. 14 коп. Рішення набрало законної сили 05.11.2007 року. До винесення рішення Кагарлицьким районним судом 30.08.2007 року в межах цивільної справи № 2 - 655/07 було винесено ухвалу про забезпечення позову, - шакладення арешту на не рухоме майно у виді квартири, згідно з якою: - накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON]. 07.09.2007 року головним державним виконавцем ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у межах ВП № № 4697251 та арешту майна, згідно з якою: - накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON]; - заборонити здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови. 13.09.2007 року головним державним виконавцем ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у межах ВП № № 4697251, згідно з якою: - виконавче провадження з примусового виконання ухвали Кагарлицького районного суду від 30.08.2007 про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], - закінчити. Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент накладення арешту на нерухоме майно, - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вона не належала [PERSON], так як свою частку у власності даної квартири він подарував [PERSON]. Даний факт підтверджується договором дарування від 17.1 2.2004 року, згідно з яким [PERSON] 17.12.2017 подарував [PERSON] ј частину квартири, яка розміщена за адресою: [ADDRESS]. Також даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, копія якого міститься в матеріалах справи, - номер інформаціної довідки: 121385592 від 20.04.2018, реєстраційний номер майна: 8937838, дата прийняття рішення про державну реєстрацію майна, - 09.12.2004 р., в якому зазначено, що власниками квартири є: - [PERSON], яка є власником 1/4 частини вкартири на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 24.03.1999 року, виданого Кагарлицький цукровий завод; - [PERSON], який є власником 1/4 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 24.03.1999 року, виданого Кагарлицький цукровий завод; - [PERSON], яка є власником 1/4 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 24.03.1999 року, виданого Кагарлицький цукровий завод; - [PERSON], який є власником 1/ 4 частини квартири на підставі договору дарування, р. 3813, 17.12.2004, Приватний нотаріус кагарлицького нотаріального округу Кулініченко М.Г. Дата внесення запису, - 19.05.2005. Окрім того, що стосується виконавчого провадження, то згідно відношення № 7084, яке видане Кагарлицьким РВ ДВС України ГтуЮ у Київській області: - згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 46972551 відносно боржника [PERSON], відповідно до п. 8 ст. 37 Закону України про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Станом на 18.05.2018 року вищезазначене виконавче провадження знищене. Що стосується матеріалів цивільної справи № 2 - 655/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі філії - Кагарлицьке відділення № 3032 до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, то згідно Акту № 10 від 02 лютого 2015 року «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду» по Кагарлицькому районному суду Київської області, - дана справа знищена шляхом спалення на підставі наказу «Про затвердження інструкції про порядок передавання до архіву суду, зберігання в ньому, відбору та передавання до державних архівів судових справ та документів діяльності суду від 14.07.2013 року № 277, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 07.03.2003 року № 696/8017. Застосування норм матеріального та процесуального права. Відповідно, в зв'язку з існуванням арешту на нерухоме майно, на даний час порушується право власності Позивача [PERSON], та третіх осіб, - [PERSON], [PERSON] на майно, зокрема Позивач позбавлений можливості відчужити, розпорядитись своєю часткою квартири, що є порушенням як норм Основного Закону України, - Конституції України, так і норм галузевого права, - норм ЦК України, з огляду на наступне. Так, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема, - із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно, існування оспорюваного арешту порушує положення ст. 41 Конституції України, положень ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України, а тому суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права, - права влсності в порядку, та на умовах, які передбачені чинним ЦПК України, з огляду на наступні норми права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в поряд встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушен невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб 'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач, як власник майна, має права безперешкодно користуватись та розпоряджатися своєю власністю, таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме, - усунення перешкод в розпорядженні майном та зняття арешту. З огляду на вищевказані фактичні обставини справи, зокрема, на ті обставини, що цивільну справу знищено, що виключає можливість винесення додаткового рішення, виконавче провадження знищено, - що виключає зняття арешту державним виконавцем, єдиним способом захисту законних прав позивача [PERSON] є винесення судового рішення про зняття арешту з майна. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач [PERSON], - мали місце; - із встановлених обставин випливають відносини права приватної власності, які регулюються нормами Конституції України, та нормами ЦК України; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, ч. 1 ст. 386 ч. 2 ст. 386 ст. 391 ЦК України, ч. 1 ст. 59, ч.ч. 2, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення; - підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 430 ЦПК України, - судом не вбачаються; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved