Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

25 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обгрунтування якого зазначає, що 04.03.2017 року він продав відповідачу з відстрочкою платежу газовий котел марки «ВАХІ» за ціною 425,00 Євро. Відповідач жодних грошових коштів йому не сплачував, а тому, після чергової розмови з відповідачем, останній надав розписку, якою підтвердив свій борг. Однак, після надання розписки відповідач теж жодних коштів йому не сплатив. Він звертався до [PERSON] із письмовою вимогою про сплату боргу, проте ця вимога відповідачем не отримувалась, оскільки відповідне поштове відправлення було повернуто через закінчення встановленого строку зберігання. Просить стягнути із [PERSON] на його користь 13\~588,29 грн., що є еквівалентно сумі боргу 425,00 Євро, станом на день подання позову, а також судові витрати по сплаті судового збору та оплату витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позовні вимоги задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі у випадку чергової неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в судове засідання, розміщене на сайті Золочівського районного суду Львівської області. Відзиву щодо заявлених позовних вимог відповідач не подав. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно розписки від 13.10.2017 року, відповідач зобовязується повернути на користь позивача 425,00 Євро, в рахунок боргу за газовий котел «ВАХІ», який він отримав 04.03.2017 року. Частину боргу в розмірі 100,00 доларів США зобовязується повернути до 27.10.2017 року. Як вбачається із письмової вимоги від 14.02.2018 року та опису вкладення про відправлення цінного листа, позивачем скеровано відповідачу вимогу про повернення коштів. Вказана вимога не вручена відповідачу, оскільки поштовий конверт із наявним у ньому вмістом повернуто позивачу працівниками поштового звязку, за закінченням терміну його зберігання для вручення відповідачу. З доводів позовної заяви вбачається, що відповідачем своїх зобовязань не виконано, заборгованість на користь позивача не сплачена. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст.\~1053\~ЦК України,\~за домовленістю\~сторін борг,\~що виник\~із договорів\~купівлі-продажу,\~найму майна\~або з\~іншої підстави,\~може бути\~замінений позиковим\~зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047\~цього Кодексу). Згідно вимог\~ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1,3\~ст.\~530\~ЦК України,\~якщо у\~зобов'язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.\~525,\~527,\~530,\~625 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Із змісту письмової розписки від 13.10.2017 року вбачається, що перед її наданням, а саме 04.03.2017 року, відповідач отримав у позивача у борг газовий котел, при цьому, що цей котел був саме придбаний у позивача, розписка чітких відомостей не містить. Водночас, як вже було вказано, приписи ч. 1 ст. 1053 ЦК України, передбачають, що позиковим зобовязанням може бути замінений не лише борг за договором купівлі-продажу, але й борг, що виник з іншої підстави. Таким чином, аналізуючи зміст представленої позивачем розписки, суд приходить до висновку, що між сторонами було досягнуто домовленості, що борг відповідача за газовий котел замінений позиковим зобов'язанням. Відомості про те, що вказане позикове зобовязання відповідачем виконано, в матеріалах справи відсутні, такі відповідачем не подавались. Відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Окрім цього, ухвалюючи рішення у справі, суд враховує таке. Згідно приписів ст. 192 ЦК України, законним платіжним\~засобом,\~обов'язковим\~до приймання\~за номінальною\~вартістю на\~всій території\~України,\~є грошова\~одиниця України\~-\~гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.\~524\~ЦК України,\~зобов'язання\~має бути\~виражене у\~грошовій одиниці\~України -\~гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. За змістом ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки грошовий еквівалент зобовязання, згідно розписки від 13.10.2017 року, виражено у іноземній валюті Євро, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 425,00 Євро, яку останній зобовязаний сплатити на користь позивача у гривнях, за офіційним курсом вказаної валюти на день платежу. \~ \~ \~ \~Стягнення суми боргу у валюті, що визначена сторонами у розписці та підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом вказаної валюти на день платежу, відповідає фактично досягнутим між ними домовленостям, дозволить рівним чином та справедливо захистити інтереси, як позивача, так і відповідача, у випадку можливих коливань курсів валют. Окрім цього, в силу вимог ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., понесення яких підтверджується договором про надання правової допомоги та представництва № 09 від 14.02.2018 року, рахунком № 09 від 14.02.2018 року, банківською квитанцією № 48 від 19.04.2018 року та актом виконаних робіт № 1 від 06.07.2018 року. Щодо витрат на правничу допомогу, суд вважає, що такі безпосередньо повязані та понесені позивачем в звязку із захистом своїх прав, з огляду на неправомірну поведінку відповідача, є співмірними із складністю справи, часом та обсягом наданих послуг, а також ціною позову. Підстав для зменшення вказаних витрат суд не вбачає. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved