overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

24 жовтня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року вказана цивільна справа повернута до районного суду для ухвалення додаткового рішення у звязку з тим, що судом першої інстанції не вирішене питання про судові витрати. Сторони та треті особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 220 ЦПК, згідно яких їх присутність не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вірно вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2016 року позов [PERSON] до Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири № 5, яка знаходиться на першому поверсі житлового будинку літ. А-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, буд. 5-А. При ухвалені даного рішення, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, тому суд вважає за потрібне винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 551,20 грн., який був сплачений [PERSON] при подачі позову, що передбачено ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №1109. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від грудня 2014 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1 3). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, додатково пояснивши, що відповідач з її неповнолітнім сином від попереднього шлюбу мешкає у його квартири, розташованій за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 77/192. Він не заперечує проти того, аби для забезпечення безперервності навчання дитини до кінця учбового року (до літа 2017 року) вони мешкали за цією адресою. Крім того, позивач пояснив, що спору щодо спільно нажитого майна не існує, і відповідач може забрати будь-яке майно, придбане сторонами спільно. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 05.12.2014 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від липня 2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, а матеріальне становище відповідача, на утриманні якої перебуває неповнолітній син, не дозволяє їй нести такі витрати, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 лютого 2001 року. Шлюб був зареєстрований Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу у них 18 лютого 2001 року народився син - [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально, мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 лютого 2001 року, який зареєстрований Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №11 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є син [PERSON], який народився 18 лютого 2001 року. (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2015 року та з того часу спільне господарство не ведуть, хоча і проживають разом. Спору щодо поділу майна не мають, спір щодо утримання дитини буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2015 році та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис за №\~36 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 16 липня 2011 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2015 році, з того часу спільне господарство вони не ведуть. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного, окрім того відповідач зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини припинили у жовтні 2015 року та з того часу спільне господарство не ведуть, хоча і проживають разом. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 23 квітня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис за №\~53 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 6). 22 червня 2004 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6), 16\~листопада 2008 року народилась донька [PERSON] (а.с. 7) та 07 травня 2013 року народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 18.12.2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №34. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Постійно виникають сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, розірвати шлюб згодний. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.12.2014 року виконавчим комітетом Святогірської міської ради м.Словянськ Донецької області, актовий запис №34, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 370221 (а.с.9). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «Ніколаєнко». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

24 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 12 листопада 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею, позивачем. З самого початку спільне життя з відповідачем склалося, проте на протязі останніх декілька років між ними виникали непорозуміння через несумісність характерів. На цьому підґрунті у них виникають сварки та скандали, бо у них різні погляди на сімейне життя. Все це поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З грудня 2013 року вони проживають окремо. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. Судові витрати, яких вона зазнала, просить віднести на її рахунок. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.9). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.10). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області 12 листопада 2011 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7), від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] народження 22 квітня 2012 року (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують майже три останніх роки і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітній дитині, що має істотне значення.

Outcome: approved