Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

26 вересня 2016 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимоги мотивуються тим, що з відповідачем у справі - [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбу з 25 вересня 2010 року по 21 грудня 2012 року. Однак, фактично подружні стосунки припинені між ними з грудня 2010 року і більше не відновлювались. З цього часу [PERSON] та [PERSON] жили окремо, а відповідач [PERSON] перебувала у цивільних відносинах з іншим чоловіком. [INFO] року відповідач [PERSON] народила доньку [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження дитини, у відповідності до ст. 122 СК України, записаний позивач [PERSON] Позивач зазначає, що батьківство не визнає, тому що фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені на той період, коли вона завагітніла. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність та позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про день і час судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій виявляє згоду з позовом. В судове засідання представник третьої особи - Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не з'явився, про день і час судового розгляду повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, виявив згоду із заявленими вимогами. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму та Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 254. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: «[PERSON]». В актовому записі про народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області №349 від 14 жовтня 2011 року, [PERSON], [INFO], батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2012 року (справа № 2016/4509/2012; провадження № 2/2016/1092/2012). Прізвище після розірвання шлюбу: чоловіка - «[PERSON]», дружини - «[PERSON]». Позивачем [PERSON] позовні вимоги про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини обгрунтовуються тим, що фактичні подружні стосунки між ним та відповідачем [PERSON] припинені з грудня 2010 року і більше не відновлювались, з цього часу вони жили окремо. За цей час відповідач [PERSON] перебувала у цивільних відносинах з іншим чоловіком, прізвище, ім'я та по батькові та адреса якого позивачу [PERSON] не відомі Фактичні шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] були припинені на той період, коли вона завагітніла. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 21 грудня 2012 року за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу встановлено, що «[PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року, у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, шлюб у сторін перший. Із грудня 2011 року шлюбні відносини припинені, сторони не мають порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася.»(а.с.5) Рішення набрало чинності 08.01.2013 року. Вказані обставини підтверджено наявними у справі доказами і не заперечувались сторонами. Тобто, на момент ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу [PERSON] стверджувала, що донька [PERSON], [INFO] року народилась у шлюбі, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2011 року - після народження дитини. [PERSON] не заперечував проти того факту, що шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2011 року - після народження дитини. Що протирічить викладеному у позовній заяві [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, в якій він зазначає, що шлюбні відносини припинені з грудня 2010 року, на той період, коли [PERSON] завагітніла та запереченнях відповідача [PERSON] в яких вона визнає позов. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Втім, позивачем не доведена відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, донькою [PERSON], [INFO], тому суд визнає недостатніми докази, які надані позивачем на доведеність відсутності кровної спорідненості між ними, оскільки вони підтверджуються тільки поясненнями позивача та заявою відповідача у справі про визнання позову, тоді як вирішується питання, пов'язане з долею дитини, її правами, які мають бути охоронювані та належним чином захищені у відповідності до Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ою сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.91 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року та інших міжнародних і вітчизняних нормативних актів. Оскільки позивачем не доведено відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, то суд не приймає визнання відповідачем позову за відсутності для того законних підстав, та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про виключення запису про позивача, [PERSON], як батька з актового запису про народження дитини [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed