overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 21.07.2001 року в Підгорянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала та прохала після розлучення залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалює рішення за наявними обставинами в справі. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в листопаді 2014 року, майновий спір відсутній, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2004 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №113. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають сварки та скандали, а особисто вона перебуває у стані постійного стресу. Протягом останніх п'яти місяців проживають окремо один від одного. Позивачка вважає, що сім'я розпалася і відновлювати стосунки вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи без участі сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.08.2009 року. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та відсутність почуттів, що призвело до поступового погіршення відносин та фактичного припинення шлюбних стосунків. Збереження сім'ї вважає неможливим та суперечить її інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте, від неї надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, проте, від нього надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутність, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та відсутність почуттів, що призвело до поступового погіршення відносин та фактичного припинення шлюбних стосунків. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112, СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), на утримання сина [PERSON] [INFO]. В обгрунтування позову вказує, що з 26 жовтня 2013 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], батьком якого є відповідач. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає, хоча працездатний і зобов'язаний утримувати дитину. Син знаходиться на її утриманні. Справу просить розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, про що подала суду заяву. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку не заперечує. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER]. З довідки Слобідсько-Рихтівської сільської ради № 937 від 24.11.2014 року вбачається, що дитина знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає, позивач потребує такої допомоги. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

26.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення по справі № 127/13380/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, яким позов було задоволено і яке відповідач оскаржив в апеляційному порядку, при цьому судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про прийняття апеляційної скарги було встановлено, що при ухвалені рішення суд першої інстанції не виконав вимоги щодо вирішення питання розподілу судових витрат, в силу чого, дана справа була направлена до Вінницького міського суду Вінницької області для усунення зазначених недоліків, шляхом ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що з огляду на вимоги ч 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Матеріали даної цивільної справи містять докази сплати позивачем судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), а також містять договір № б/н. від 26.04.2014 року про надання юридичних послуг, укладений між позивачем та [PERSON] (а.с. 37) та квитанцію до прибуткового касового ордера № 43 від 26.05.2014 року про сплату [PERSON] згідно договору б/н від 26.05.2014 року про надання юридичних послуг коштів в розмірі 3500 грн. 00 коп. (а.с. 37 на зворотній частині). Суд звертає увагу на те, що зміст договору № б/н. від 26.04.2014 року про надання юридичних послуг, укладеного між позивачем та [PERSON], не містить положення про ціну предмету даного договору та не містить посилань на докази оплати відповідних послуг, при цьому квитанція до прибуткового касового ордера № 43 від 26.05.2014 року про сплату [PERSON] коштів в розмірі 3500 грн. 00 коп. - стосується договору від 26.05.2014 року, якого суду надано не було, що об'єктивно унеможливлює віднести дані докази до доказів понесення позивачем судових витрат в даній справі в частині оплати правової допомоги. За даних обставин, враховуючи, що позивачем документально підтверджуються належними та допустимими доказами понесені ним судові витрати лише в частині оплати судового збору, з огляду на задоволення позовних вимог повністю, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат, за сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

26.11.2014 року в суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що після досягнення повноліття він продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а його батько, відповідач по справі, матеріальної допомоги йому не надає, хоч має можливість надавати таку допомогу. Тому просив стягувати з відповідача на його користь для свого утримання на період навчання аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON]змінив свої позовні вимоги і просив стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 400 грн щомісячно на період свого навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення в розмірі, зазначеному позивачем в судовому засіданні. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає позов підлягаючим до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с.4. Позивач навчається в професійно-технічному училищі №44 м. Миргорода з 01.09.2012 року до 30.06.2015 року.(а.с.2). Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки в судовому засіданні відповідач визнав факт потреби позивачем матеріальної допомоги, визнав факт можливості ним надання такої допомоги, і не заперечував проти розміру аліментів, зазначеного позивачем в судовому засіданні, то за змістом ст. 61 ч.1 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. За змістом ст. 11 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача, таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити позов без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

26.11.2014 року до суду заявлено позов [PERSON] в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 10.09.2009р. року відділом РАЦС Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 169. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи без його присутності, про що до суду повідомив телефонограмою, проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

26.11.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 20.12.1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має повнолітню доньку [PERSON], [INFO], з березня 2013 року вони припинили ведення спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, спору щодо майна не має, прохає розірвати шлюб. 03.12.2014 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], та зняття його з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач з її онукою перебували у цивільному шлюбі. Позивач за проханням онуки прописав у своїй квартирі відповідача. На теперішній час, відповідач більше 10 місяців не підтримує стосунків з онукою та не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з цим, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що відповідач виїхав з житлового приміщення за адресою [ADDRESS] на постійне місце проживання до м.Краматорська. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник зацікавленої особи - Дзержинський міський сектор Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, у судове засідання не з'явився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що товаришує з онукою позивача. Зазначила, що її цивільний чоловік виїхав до м.Краматорська більше 10 місяців потому. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Квартира за адресою [ADDRESS], належить на праві власності позивача (а.с. 12). Так з матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON] ( а.с. 6). Згідно акту, складеного головою вуличного комітету, відповідач з лютого місяця 2014 року за адресою [ADDRESS], не проживає (а.с. 4). Згідно ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 6 місяців. Поважних причин відсутності відповідача в жилому приміщенні понад шість місяців в суді не здобуто. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], про визнання втратившим право користування житловим приміщенням слід задовольнити. Необхідно визнати [PERSON], [INFO], втратившим право користуватися житлом - будинком [ADDRESS] та зобов'язати Дзержинський міський сектор Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №003-13520-211011 від 21.10.2011 року [PERSON] отримала ліміт кредитної лінії у розмірі 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Станом на 08.09.2014 р. заборгованість по кредиту становить 4844 грн, що складається з : тіло кредиту - 384 грн.; прострочене тіло кредиту - 2060 грн.; заборгованість за комісіями - 2400 грн. Представник позивача просить розглядати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно розписки (а.с.19) повідомлена належним чином, а тому, згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечив представник позивача. Дослідивши докази, суд встановив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини, прийшов до наступного. Згідно договору №003-13520-211011 від 21.10.2011 р. (а.с.3-4), анкети позичальника, опитувальника клієнта-фізичної особи, (а.с.5-7) [PERSON] відкрила кредитну лінію у розмірі 100 000 грн. на картковий рахунок [NUMBER], та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. з відсотковою ставкою 0% річних. Так, згідно, розрахунку ціни позову за кредитним договором № 003-13520-211011 заборгованість по кредиту становить 4844 грн. Судом встановлено, що спір витікає з цивільних правовідносин які регулюються виконанням зобов'язань. Неналежне виконання позичальником обов'язків перед Банком порушує право останнього, тобто те, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 1050 ч.1 ЦК України зобов'язує позичальника своєчасно повернути позику, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача 4844 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

26.11.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №008-13012-281011 від 28.11.2011 року [PERSON] отримав ліміт кредитної лінії у розмірі 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6900 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Станом на 08.09.2014 р. заборгованість по кредиту становить 5317 грн, що складається з : тіло кредиту - 1164 грн.; прострочене тіло кредиту - 2070 грн.; заборгованість за комісіями - 2083 грн. Представник позивача просить розглядати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно рекомендованого повідомлення (а.с.22) повідомлений належним чином, а тому, згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечив представник позивача. Дослідивши докази, суд встановив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини, прийшов до наступного. Згідно договору №008-13012-281011 від 28.10.2011 р. (а.с.3-4), анкети позичальника, опитувальника клієнта-фізичної особи, (а.с.5-7) [PERSON] відкрив кредитну лінію у розмірі 100 000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6900 грн. з відсотковою ставкою 0% річних. Так, згідно, розрахунку ціни позову за кредитним договором № 008-13012-281011 (а.с.9) заборгованість по кредиту становить 5317 грн. Судом встановлено, що спір витікає з цивільних правовідносин які регулюються виконанням зобов'язань. Неналежне виконання позичальником обов'язків перед Банком порушує право останнього, тобто те, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 1050 ч.1 ЦК України зобов'язує позичальника своєчасно повернути позику, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача 5317 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved