Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

25 вересня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом, в якому просив: виділити для неї в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме, нежитлове одноповерхове приміщення, що складається із двох складських приміщень загальною площею 500 м. кв., що становить 1024/10000 комплексу приміщень, які розташовані за адресою [ADDRESS] та припинити його право спільної часткової власності на вказане нежитлове приміщення.\~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначав, що на підставі договору дарування від 10.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Бондар С.М., набув права власності на 1098/10000 частини комплексу приміщень що по [ADDRESS] , що складалось 79/100 частини будівлі складу готової продукції, зазначеної в інвентарній справі літерою «Г», загальною площею 609,8 м. кв., а саме склад 7,6 кв. м., коридор 5,2 м. кв., кабінету 23.1 м. кв., коридору 4,7 м. кв., складу 68,8 м. кв., складу 90,5 м. кв., цеху 214,1 м. кв., складу 65,3 м. кв., складу 130,5 м. кв. \~ \~ \~ \~23.12.2010 року 3/10000 частини вказаного комплексу позивач подарував для [PERSON] , 05.05.2015 року 71/10000 частини цього комплексу приміщень (359 м. кв.) також подарував [PERSON] . На день подання позову до суду позивачу належить 1024/10000 цього комплексу приміщень, загальною площею 500,4 м. кв. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний об`єкт, знаходиться в комунальній власності. 24 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса для вчинення договору купівлі-продажу належної йому частини майна. Однак, для нього було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду за виділом в натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності, оскільки частки співвласників різні і не становлять 100 % нежилого приміщення. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.\~\~ Ухвалою суду від 22.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом. Встановлено, що на підставі договору дарування від 10.12.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Бондар С.М. (а.с.8), для нього належить на праві власності нежитлове одноповерхове приміщення, що складається із двох складських приміщень загальною площею 500 м. кв., що становить 1024/10000 комплексу приміщень, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Дані обставини також стверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права за № 36701901 від 23.04.2015 року (а.с.14-15), технічним паспортом на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.10-12), витягом про державну реєстрацію прав БТІ № 28470996 від 23.12.2010 року (а.с.9), листом приватного нотаріуса Гаврилюк Т.В. від 24.09.2020 року №151/01-16 (а.с.13). В даний час у позивача виникла потреба у виділенні для нього в натурі його частки нежитлового приміщення та припиненні права спільної часткової власності. Згідно ч.2 ст.355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. Згідно ч.ч.1, 2 ст.367 цього Кодексу майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що між співвласниками не існує спору, щодо їх часток, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved