Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

24.10.2019 позивач, ВК Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, звернувся до Київського районного суду м. Полтави в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Посилались на те, що малолітній [PERSON] був відібраний у батьків без позбавлення батьківських прав відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2018 та влаштований до Полтавської спеціалізованої мистецької школи-інтернату І-ІІІ ст.. «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради». Підставою відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав стало неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, відсутність виховного впливу на дитину, систематичне зловживання алкогольними напоями, неналежний санітарний стан житла. У зв`язку з ігноруванням та невиконанням батьківських обов`язків, [PERSON] , [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності, але висновків не робили. Після прийняття рішення про відібрання [PERSON] у батьків минув рік. За інформацією школи-інтернату батько та брат відвідували [PERSON] , приносили речі особистого вжитку, цікавилися успішністю та здоров`ям хлопчика. Мати дитину не відвідувала. Просили, позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 07.11.2019 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 02.12.2019 ухвалою суду закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 14.01.2020 розгляд цивільної справи відкладено та визначено повідомити відповідачів про час та місце розгляду справи через веб-портал судової влади України. 04.02.2020 ухвалою суду закрито провадження в частині стягнення аліменти з [PERSON] та [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.. Представник позивача, ВК Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування Світлична А.Г. , в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином через офіційний веб-портал Київського районного суду м.Полтави. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачами до суду не подано. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд установив, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 12). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2018 позов Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено повністю. Відібрано у [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. Передано малолітнього [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування Київської районної в м.Полтаві ради для подальшого влаштування на повне державне забезпечення. ( а.с.4-5). [PERSON] влаштований до Полтавської спеціалізованої мистецької школи-інтернату І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» ім.. Софії Русової, з їх листа убачається, що протягом 2018-2019 навчального року дитину [PERSON] відвідували батько та брат, які приносили речі особистого вжитку, гостинці, цікавилися успішністю та здоров`ям дитини (а.с.13). Мати дитини [PERSON] не цікавиться життям сина [PERSON] . Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З вищезазначеного вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ним освіти. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 08.10.2019 № 262, який затверджений рішенням ВК Київської районної в м.Полтаві ради, визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ( а.с.8-9). Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. У відповідності до ст.. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи. Так як позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав , судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved