Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

24.11.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав суд, у зв'язку з порушенням адвокатом [PERSON] Закону України «Про безоплатну правову допомогу» винести рішення про заміну адвоката [PERSON] та направити запит до Регіонального центру про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу; притягнути адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності; винести окрему ухвалу щодо відсторонення від обов'язків адвоката [PERSON] за позовом [PERSON] до ПАТ «Тепловозоремонтний завод». В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у справі за його позовом до ПАТ «Тепловозоремонтний завод» щодо непроведення розрахунку при звільнені, Регіональним Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Полтавській області (надалі - Відповідач) позивачу було призначено адвоката [PERSON] для надання адвокатських послуг. Позивач вважає, що адвокатом неналежно виконано свої обов'язки за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги, а саме: адвокатом неповно складено позовну заяву, без зазначення фактичних обставин справи; неявка адвоката в судові засідання по справі та ненадання суду жодних повідомлень щодо своєї неявки; ненадання до суду пояснень на заперечення відповідача ПАТ «Тепловозоремонтний завод» по справі; невнесення доповнень до позовної заяви та доказів на підтвердження позовних вимог; невнесення до позовної заяви додаткових вимог та доказів на їх підтвердження; ігнорування телефонних дзвінків позивача. Позивач вважає, що вказаною бездіяльністю відповідач порушив п. 2 та п. 3 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. 19.12.2017 року представником відповідача О.І. Черчатим до суду надано відзив на позов, відповідно до якого прохав суд закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю предмета спору. В обґрунтування зазначено, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі та вважає позовні вимоги необґрунтованими з огляду на наступне. Представником відповідача зазначено, що за заявою позивача [PERSON] 26.09.2016 року відповідним наказом Другого полтавського місцевого центру № 164 позивачу було призначено адвоката [PERSON] (доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.09.16 р. № 167). 29.11.17 року Другий полтавський місцевий центр здійснив заміну адвоката [PERSON], у зв'язку з хворобою адвоката (наказ Другого полтавського місцевого центру про заміну адвоката від 29.11.17 р. № 15) та призначено адвоката [PERSON] (доручення від 29.11.17 № 512). Другим полтавським місцевим центром було організовано першу зустріч позивача з адвокатом [PERSON], який надає [PERSON] безоплатну вторинну правову допомогу. Відповідач вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, не відповідають вимогам ст. ст. 36, 50 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», оскільки вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів відноситься до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. 29.12.2017 року позивачем подано до суду заперечення на відзив, відповідно до якого останній вказував, що у відзиві відповідач не зазначив про жодне порушення адвокатом своїх обов'язків, на які наполягає позивач; рішення про заміну адвоката внаслідок його хвороби вказує на упередженість центру, оскільки не зазначено діагноз, номера документа, назви медичного закладу. 17.01.2018 року позивачем подано до суду додаткові письмові пояснення до позову, відповідно до яких позивач вказує, що рішення відповідача про заміну призначених йому адвокатів [PERSON] та [PERSON] є незаконними; прохав суд винести рішення, яким припинити корупційні дії відповідача, винести окрему ухвалу щодо повернення позивачу адвокатом [PERSON] документів. Позивач в судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити. Представник відповідача Бурба Д.Ю. проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, прохав суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані сторонами докази, встановив наступне. Судом встановлено, що позивачем 21.07.17 р. [PERSON] до Ленінського районного суду м. Полтави подано позовну заяву до відповідача ВАТ «Тепловозоремонтний завод» (на сьогодні ПАТ «Тепловозоремонтний завод»), треті особи: Державна податкова інспекція у м. Полтаві, ГУ ПФУ в Полтавській області про стягнення заборгованості за затримку розрахунку при звільнені (а.с. 3). 26.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Другого полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якій проохав надати йому допомогу, що передбачає складання документів процесуального характеру, представництво його інтересів в суді в справі щодо перегляду рішення суду по стягненню заробітної плати за виняткових обставин (а.с. 20). Наказом директора Другого полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.09.2016 року № 164 вирішено надати позивачу безоплатну вторинну правову допомогу, призначити адвоката та видату адвокату відповідне доручення (а.с. 21). Згідно з дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.09.16 р. № 167 позивачу призначено адвоката [PERSON] (а.с. 22). Судом також встановлено, що позивач 09.10.2017 року звертався з письмової заявою до Регіонального Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Полтавській області з вимогою винести рішення про заміну адвоката [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням адвокатом своїх зобов'язань та недотриманням порядку надання безоплатної правової допомоги (а.с. 25). Листом від 13.10.2017 року за вих. № 035-01/П-18/852/1 Регіонального Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Полтавській області позивача було повідомлено, що підстави для припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також для заміни адвоката відсутні згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» (а.с. 26). Також, судом встановлено, що наказом директора Другого полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.11.2017 року № 15 вирішено здійснити заміну адвоката [PERSON] з підстави п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», припинити дію доручення № 167 від 29.09.2016 р. та призначити іншого адвоката (а.с. 23). Згідно з дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29.11.17 р. № 512 позивачу призначено адвоката [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.09 р. «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або ос порені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідач по справі - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, відповідно до Положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, затвердженого наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 10.04.15 р. № 138 (зі змінами від 03.01.17 р. № 12) Регіональний центр утворюється, реорганізовується та ліквідується Міністерством юстиції України за пропозицією Координаційного центру з надання правової допомоги з урахування потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної правової допомоги і є його територіальним відділенням. Регіональному центру підпорядковується, серед інших, передбачених Законом, Другий полтавський місцевий центр. По даній справі, уповноваженою особою Другого полтавського місцевого центру позивачу було призначено адвоката [PERSON], а тому, відповідно до Положення про Другий полтавський місцевий центр, затвердженого наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 16.04.15 р. № 148 (зі змінами від 03.01.17 р. № 85), саме на нього покладено завдання приймати рішення про заміну адвоката, у випадках передбачених Законом. Оскільки уповноваженим органом (Другим полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги) здійснено заміну адвоката з метою надання позивачу безоплатної вторинної правової допомоги, що підтверджено матеріалами справи, суд вважає вимогу позивача щодо заміни адвоката безпідставною. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що спосіб захисту, обраний позивачем у вказаній позовній заяві не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. ст. 30, 31 вказаного Закону до суду можуть бути оскаржені рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, а також дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду звернень про надання безоплатної правової допомоги, надання неякісної правової допомоги. Суд не має права фактично виконувати функції органу, на якого законом покладено обов'язок здійснювати відповідні функції. Суд, в силу завдань цивільного судочинства, встановлює наявність або відсутність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів та визначає в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, відповідає Закону або умовам договору. Також, позивач прохав суд притягнути адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з порушенням ним Закону України «Про безоплатну правову допомогу». По-перше, слід зазначити, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам Закону, з підстав, викладених вище. По-друге, слід зазначити, що порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до ч. 3 ст. 33 якого передбачено, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України. Рішення вказаної комісії, відповідно до ч. 1 ст. 42 зазначеного закону, може бути оскаржене до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Позивачем в даному позові не оскаржується жодного рішення кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, разом з тим, у прохальній частині позову позивачем не вимагається визнання дій, бездіяльності адвоката [PERSON] незаконними. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.09 р. «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має право вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Стосовно вимоги позивача, про винесення судом окремої ухвали щодо відсторонення від обов'язків адвоката за позовом [PERSON] до ПАТ «Тепловозоремонтний завод» суд дійшов висновку про наступне. Процесуальні питання, пов'язані з винесенням судом окремої ухвали, передбачені ст. 262 ЦПК України. Вказаною нормою права, а також згідно з завданнями та основними засадами цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) не передбачено можливості позиватися до суду з позовною вимогою щодо винесення окремої ухвали, а тому вказана позовна вимога є безпідставною, та задоволенню не підлягає. Також, слід зазначити, що в силу ч. 4 ст. 265 ЦПК України, судом не надавалась мотивована оцінка іншим аргументам, викладеним позивачем у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, оскільки аргументи не відносились до предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до пенсійного посвідчення позивача (а.с. 2) останній є інвалідом другої групи, а тому, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed