Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~24.1.2018 року [PERSON] (далі позивач), звернуласть до суду з позовом до Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), відповідно до якого просить суд визнати за\~ним право\~приватної власності\~на нежитлову\~будівлю «Критий\~тік»,\~розташованою за\~адресою:\~вул.\~Комплекс будівель\~та споруд\~№9,\~Катерино-\~Платонівська сільська\~рада,\~Ширяївський район,\~Одеська область,\~дійсною інвентаризаційною\~вартістю 423210\~грн.,\~у тому\~числі:\~літера «А-осн.»\~на плані\~-\~критий тік,\~№ 1-2\~огорожа. Мотивуючи його тим, що він купив майнові паї де знаходиться вищевказаний Комплекс будівель відповідно до договорів купівлі продажу майнових паїв, які додаються до матеріалів справи. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву де просить суд справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився надав письмову заяву де просить суд справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] з жовтня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу фактично та відкрито володіє та користується єдиним майновим комплексом нежитловою будівлею «Критий тік», розташованою за адресою: вул. Комплекс будівель та споруд №9, Катерино-Платонівська сільська рада, Ширяївський район, Одеська область. На сьогоднішній день з метою захисту своїх прав останній звернувся з вищевказаним позовом до суду обґрунтовуючи свої вимоги наступними документами: копією технічного паспорту (а.с.8-12), копіями актів прийому-передачі (а.с.13-20), копіями договорів купівлі-продажу майнових паїв (а.с.21-64), копіями свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.65-89), копіями паспортів (а.с.90-114), копіями протоколів №4, №5 (а.с. 126-145), копією паспорта (а.с.146-148). Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про таке. Суд розглядає\~цивільні справи\~не інакше\~як за\~зверненням фізичних\~чи юридичних\~осіб,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених ними\~вимог і\~на підставі\~доказів сторін\~та інших\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі. Так, відповідно до положень ст. 202 ЦК України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та двох - чи багатосторонніми (договори). Двох - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочин, встановлені у ст. 203 ЦК України. Згідно з\~приписами ст.\~207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах/якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: ... правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (ст. 209 ЦК України). Так, відповідно до коментованої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 коментованої статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору (ст. 316 ЦК України). Згідно з ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. ст. 328.\~334\~ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 2 ст.\~331\~ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначені ст.\~19 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію прав\~на нерухоме\~майно і\~їх обтяжень», відповідно до п. 2 та 5 ч. 1 якої встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону так і на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати в місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, на підставі частини другої статті 4 Закону за подання цієї заяви належить сплатити судовий збір у сумі 4232,10 грн. (виходячи з розрахунку, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 423210 грн. х 1% = 4232,10 грн.).

Outcome: approved