Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

25 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохала стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини, [PERSON] , у розмірі 1000 гривень, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, а саме: до [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 06.06.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 47, від якого мають двох доньок: [PERSON] , дата народження [INFO] , [PERSON] , дата народження: [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Наразі [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд головуючому судді [PERSON] . 12 березня 2021 року до Кобеляцького районного суду надійшла відповідь Кобеляцької міської ради щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою, що зазначена в позовній заяві. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 06 квітня 2021 року. У визначений строк відповідач правом відзиву не скористався, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав. У судове засідання 06 квітня 2021 року сторони не з`явилися. 06 квітня 2021 року, до початку судового засідання, від позивачки до суду надійшла заява, у якій остання прохала справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 17). 06 квітня 2021 року, до початку судового засідання, від відповідача до суду надійшла заява, у якій останній прохав справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 18). Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. Судом встановлено, що 06 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] , та [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.05.2016 та серії [NUMBER] від 08.10.2019 відповідно (а.с. 5,6). [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Кобеляцької міської ради № 274 від 19.02.2021 (а.с. 7) та актом обстеження житлово-побутових умов від 19.02.2021 (а.с. 10). Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина з якою проживає\~ дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років щомісячно в розмірі 1000 гривень з дня подачі позову та досягненням дитиною трьохрічного віку. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 454 гривень 00 копійок, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 454 гривень 00 копійок, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved