Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

26.09.2017 року ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 18490,34 грн. з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS], відповідно до договору № 24/20-7-2/20.10.10 від 20.10.2010 року, укладеного між ним та ТОВ «Мегаполісстрой». При цьому, відповідач є власником квартири № [ADDRESS], якому позивачем, на підставі договору № [ADDRESS]/С5 від 15.07.2013 року, укладеного між ними, надаються житлово-комунальні послуги, а саме з утримання прибудинкової території, постачання електроенергії, централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення. Оскільки у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку він у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2014 року по 31.08.2017 року в сумі 18490,34 грн. з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Ухвалою від 03.11.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 18.01.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» та ТОВ «Мегаполісстрой» укладено договір на утримання житлового будинку, підземного паркінгу і прибудинкової території № 24/20-7-2/20.10.10 від 20.10.2010 року, відповідно до якого, Позивач взяв на себе зобов'язання виступати стороною по договорах з підприємствами та організаціями міста щодо забезпечення будинку енергоресурсами та іншими комунальними послугами, які надаються стороні організації; забезпечити якісне утримання Об'єкту, відповідно до вимог законодавства, нормативних документів та умов Договору; своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлового будинку та його інженерного обладнання; надавати Замовнику потрібну інформацію, безпосередньо пов'язану з питаннями утримання Об'єкту; забезпечити збереження переданого йому майна та обладнання; відшкодувати Замовнику вартість пошкодженого, зруйнованого чи знищеного майна, переданого йому відповідно до акту приймання-передачі; вести облік виконаних робіт з обслуговування та ремонт Об'єкту, а також фінансову та бухгалтерську документацію; здійснювати збір коштів з мешканців будинку за надані послуги і вести своєчасні розрахунки з відповідними організаціями, що надають такі послуги. Відповідно до свідоцтва про право власності від 08.08.2013 року № [NUMBER], відповідач є власником квартири № [ADDRESS]. Згідно з договором про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території № [ADDRESS]/С5, укладеного 15.07.2013 року між ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» та [PERSON], Позивач взяв на себе зобов'язання надавати Відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуги з організації надання електроенергії, централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відносно квартири № [ADDRESS]. При цьому, Відповідач в свою чергу взяв на себе зобов'язання здійснювати оплату за надані послуги на користь Позивача у передбачений умовами договору строк, а саме не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (п.3.2 Договору). Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 31.08.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.08.2014 року по 31.08.2017 року складає 9098,47 грн. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до доданого представником позивача до позовної заяви розрахунку, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з 01.08.2014 року по 31.08.2017 року складають 842,04 грн. та 8549,83 грн. відповідно. Оскільки судом було встановлено, що відповідач є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку [ADDRESS], які були надані відповідачу, що є власником квартири № [ADDRESS] у вказаному будинку, при цьому, останній зобов'язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов в частині позивних вимог про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9098,47 грн. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.08.2014 року по 31.08.2017 року в розмірі 842,04 грн. та 8549,83 грн. відповідно, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., що підтверджуються договором про надання правової допомоги адвокатом № 1/16 від 06.06.2016 року та додатком № 1 до нього, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 24090,34 грн. (9098,47 грн. + 842,04грн. + 8549,83 грн. + 4000,00 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved