Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

26.01.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30.12.2011 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що після народження дитини в них з чоловіком погіршились стосунки, оскільки відповідач ніде не працює, самоусунувся від виконання своїх чоловічих та батьківських обов'язків, перестав бувати вдома, приходив лише ночувати, став зловживати спиртними напоями. З січня 2015 року вона винайняла іншу квартиру, де проживає з дитиною, а відповідач на протязі цього часу не намагався надати їм допомогу, або забезпечити продуктами харчування. Позивач стверджує, що шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки, якої в неї на даний час не має. Позивач стверджує, що їх з чоловіком сім'я розпалась майже рік тому, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не піклуються про одне одного та не підтримують подружніх стосунків, а також вважає, що кожен з них має право на створення іншої повноцінної сім'ї, в зв'язку з чим на її думку даний шлюб підлягає розірванню в судовому порядку. В судому засідання позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина з позивачем визнав повністю, пояснив, що вважає збереження сім'ї не можливим, а також, що він згоден з рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо визначення місця проживання сина та визначеним йому порядком у спілкуванні з сином, проти прийняття судом визнання ним позову не заперечує. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала надані суду висновок Служби в справах дітей та сім'ї, а також рішення виконавчого комітету Бориспільського міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], 2013 року народження, проти прийняття судом визнання позову відповідачем не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши висновок органу опіки та піклування та надані до висновку матеріали, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 30 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 784, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 30 грудня 2011 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно з висновком «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], та встановлення годин спілкування батька з дитиною» Служби в справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області від 17.03.2015 №01-14-196 та рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 23 березня 2015 року №158, органом опіки та піклування визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON]. З дослідженого висновку від 17.03.2015 №01-14-196 та акту обстеження умов проживання громадянки [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, від 13 березня 2015 року встановлено, що позивачем створено усі необхідні умови проживання, розвитку та відпочинку сина [PERSON] за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS], де позивач разом із сином та її матір'ю тимчасово проживають на період ремонту у власній двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За змістом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, судом встановлено, що сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді, відповідачем визнається позовні вимоги позивача щодо визначенням місця проживання дитини з нею, а також враховуючи, що згідно з висновком органу опіки та піклування це не суперечить інтересам малолітньої дитини, суд прийшов до переконання, що прийняття визнання позиву відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів малолітнього [PERSON], 2013 року народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved