Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа- Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 16.06.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/ 4 належить квартира [ADDRESS]. Дані особи зареєстровані в [ADDRESS] Відповідачі у 2001 році забрали свої речі та виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і отримали громадянство та мають постійне проживання. В Російській Федерації [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON]. Таким чином відповідачі фактично не проживають в [ADDRESS] вже більше 17 років. [PERSON], [PERSON] є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію. Комунальні послуги за квартиру нараховуються відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, і позивачам доводиться сплачувати надмірні кошти за відповідачів, що значно ускладнює їхнє матеріальне становище. Відповідачі не заперечують проти зняття їх з місця реєстрації. В позасудовому порядку позивачі не мають змоги врегулювати дане питання, тому змушені звернутися до суду з позовною заявою. Прохали визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме-квартирою [ADDRESS] 27.11.2018 р. судом відкрито спрощене провадження по справі. В судовому засіданні позивачі підтримали позов та прохали його задовольнити. Від відповідачів надійшла нотаріально посвідчена заява, в якій вони не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 16.06.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках, а саме по 1/ 4 належить квартира [ADDRESS]. Дані особи зареєстровані в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у 2001 році забрали свої речі з квартири [ADDRESS], виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і отримали громадянство та мають постійне проживання. В Російській Федерації [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON]. Відповідачі фактично не проживають в [ADDRESS] вже більше 17 років, хоча там і зареєстровані. [PERSON], [PERSON] є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію. Комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] нараховуються відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у квартирі , а саме на чотирьох чоловік, і позивачам доводиться сплачувати надмірні кошти за відповідачів, що значно ускладнює їхнє матеріальне становище. [PERSON], [PERSON], в нотаріально засвідченій заяві, зазначили, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved