Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

25.01.17 р. позивач ТОВ «ПЕНСІОН-ЮА» звернулось до суду з заявою, в якій просить постановити рішення про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 362/36. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 22.11.2016 р. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої ЛКП «Рясне-402» № 3521 від 21.11.2016 р., власником вказаної квартири зазначена [PERSON], яка володіла квартирою на підставі договору довічного утримання від 23.02.15р. Однак, за рішенням суду даний договір було розірвано та квартиру повернуто у власність гр-на [PERSON], з яким ТОВ «ПЕНСІОН-ЮА» уклало договір довічного утримання від 22.11.16р. [PERSON] помер 25.11.16р. Крім нього, в спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] котрі в квартирі не проживали і не проживають на теперішній час. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось, місце їх перебування невідоме. Усе це створює позивачу незручності в користуванні квартирою, відтак змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Додатково просила стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 9239,22 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а також оголошенням в газеті «Високий Замок» № 47 (5596) від 25.04.17р., заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено, ТОВ «ПЕНСІОН-ЮА» є власником квартири [ADDRESS] Т. на підставі договору довічного утримання від 22 листопада 2016 р., зареєстрованого в реєстрі за № 905 та посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої ЛКП «Рясне-402» № 3521 від 21.11.2016 р., у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.10.2016р., що набрало законної сили, даний договір було розірвано та квартиру повернуто у власність гр-ну [PERSON]. Відтак, відсутня правова підстава, що дає право відповідачам користуватись та проживати за адресою спірного житла. 22.11.2016 р. між [PERSON] та ТОВ «ПЕНСІОН-ЮА» було укладено договір довічного утримання, що підтверджується інформаційною довідкою. [PERSON] помер 25.11.2016 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть,що міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що відповідачі в квартирі не проживали і не проживають на теперішній час, їх місцезнаходження невідоме. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не повязані з позбавленням його володінням майном. Статтею 163 ЖК України врегульовано, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч. 1, 3 п. 1,5ч. 4 ст. 71 ЖК України. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. В даному випадку відповідачі не були членами сім»ї колишнього власника та в ході судового розгляду не встановлено фактів будь-яких договірних відносин між власником житла та наймачами відповідачами у справі. Згідно Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (ст. 6) громадянин України зобовязаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, знявшись з реєстрації за попереднім місцем проживання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідачі ніколи не проживали у спірній квартирі, місце їх перебування невідоме, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним в частині вимог щодо усунення перешкод у користуванні житлом та зняття з реєстрації. Окрім того, в силу дії ст.ст. 79, 84 ЦПК України, з відповідачів слід солідарно стягнути в користь ТОВ « Пенсіон-ЮА» витрати на оплату судового збору 1600 грн., витрати на оплату переїзду захисника 1 856 грн. 01 коп. та витрати на оплату оголошення про виклик до суду у розмірі 250 грн. 02 коп. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, то згідно ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи час перебування адвоката [PERSON], який представляє інтереси позивача ТОВ «ПЕНСІОН-ЮА» в судових засіданням, час підготовки до справи та розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року, суд вважає, що з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача 1600,00 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial