Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 08.04.2004р. вона разом з чоловіком [PERSON] уклали заповіт подружжя, згідно з яким вони усе своє майно заповіли внучці [PERSON]. 02.01.2017р. її чоловік [PERSON] помер. У даний час позивачка не може реалізувати своє право на скасування та зміну заповіту, в звязку з тим, що після смерті чоловіка нотаріус наклав заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті подружжя. Оскільки, про заборону відчуження, позивачці при укладанні заповіту розяснено не було, то зміст заповіту не відповідає її волі, а тому просить визнати заповіт подружжя недійсним. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати заповіт [PERSON] та [PERSON] від 08.04.2004р., посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №12, недійсним. Представник Павлівської сільської ради до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви у яких позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що 08.04.2004р. позивачка разом з чоловіком [PERSON] уклали заповіт подружжя, згідно з яким вони усе своє майно заповіли внучці [PERSON]. 02.01.2017р. чоловік позивача [PERSON] помер (свідоцтво про смерть а. с. 7). Після смерті чоловіка нотаріус наклав заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті подружжя, про що позивачці, при укладанні заповіту, розяснено не було, в звязку з чим зміст заповіту не відповідає її волі. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -Ст.1243 ЦК України, згідно з якою подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. У разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті. За життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню. У разі смерті одного з подружжя нотаріус накладає заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті подружжя; -Ч. ч. 2, 4 ЦК України, відповідно до яких За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Оскільки, при складанні заповіту подружжя [PERSON] не було розяснено, що у разі складання спільного заповіту подружжя, частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого подружжя, який його пережив, а також, що у разі смерті одного з подружжя нотаріус накладає заборону відчуження майна, зазначеного у заповіті, в звязку з чим волевиявлення заповідача не відповідало її волі, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати заповіт [PERSON] та [PERSON] від 08.04.2004р., посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №12, недійсним.

Outcome: approved