Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

25 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на період навчання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання сина. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини від його заробітку, враховуючи те, що він хворий на цукровий діабет, у зв`язку із чим несе витрати на лікування, також він матеріально допомагає матері, якій більше 70 років. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі який на даний час розірвано (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). [PERSON] навчається у Національному університеті «Чернігівська політехніка», термін навчання - з 01.09.2020 до 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 592 від 30 вересня 2020 року (а.с. 5). Відповідно до частин 1, 2 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону, а також те, що син сторін [PERSON] навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько зобов`язаний утримувати сина на період навчання за умови, що він має таку можливість, а тому з врахуванням матеріального стану відповідача, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial