Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис на строк 6 місяців стосовно [PERSON] , [INFO] , яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав: - заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця реєстації та проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] ; - заборонити переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонувати [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Обгрунтовано заяву, зокрема, тим, що [PERSON] та [PERSON] зустрічалися з 2013 року до 2015 року. З 2015 року [PERSON] намагається відновити їх відносини, при цьому здійснює дії, спрямовані проти заявника через її стать, які завдають їй фізичної, сексуальної, психологічної шкоди та страждань, включаючи погрози здійснення таких дій. Так, [PERSON] здійснює психологічний тиск на заявника та її рідних, веде себе агресивго, постійно переслідує заявника та погрожує, пише нецензурні слова і погрози, малює фарбою у під`їзді та підпалює двері квартири, в якій проживає заявник, в тому числі стріляв з невідомого пристрою у вікно квартири. Також, [PERSON] неодноразово звертався до органів поліції із заявами про те, що [PERSON] не відповідає на його дзвінки; заявляв, що вона є його дружиною та зникла у 2015 році, після чого заявник вимушена надавати пояснення працівникам поліції. Заявник та її рідні через дії кривдника та його поведінку хвилюються за своє життя та здоров`я, у зв`язку з чим заявник вимушена переховуватись від [PERSON] та уникати спілкування з ним. При цьому, заявник неодноразово зверталася за захистом та щодо дій [PERSON] до органів поліції та просила прийняти міри до кривдника, однак це результатів не дало, а тому вона звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно нього. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Зокрема, вказала, що [PERSON] після припинення їх відносин з 2015 року намагається відновити стосунки, при цьому веде себе агресивно, постійно переслідує, ображає, домагається, приходить до квартири, в якій проживає заявник, пише нецензурні слова та погрози, здійснює постійний тиск, у зв`язку з чим заявник побоюється за своє життя та здоров`я, в тому числі за життя та здоров`я своїх рідних, яких він також переслідує. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся, однак судову повістку отримувати відмовився. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] зверталася до органів поліції, зокрема, із заявами від 02 квітня 2019 року, 01 вересня 2019 року, 18 вересня 2021 року та 27 жовтня 2021 року, в яких просила вжити заходи щодо [PERSON] , який її переслідує, ображає, домагається та погрожує фізичною розправою. За результатами звернень заявника було складено висновки про результати перевірки та надано довідку (а.с. 16, 17, 18, 19). З виновків Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 4633 від 08 квітня 2019 року та № 14186 від 30 вересня 2019 року про результати перевірки звернення [PERSON] вбачається, що з [PERSON] неодноразово були проведені профілактичні бесіди про неприпустимість вчиненння протиправних дій щодо заявника. Відповідно до інформації Чернігівського районного управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 жовтня 2021 року [PERSON] , 1994 року народження неодноразово звертався до відділу поліції. Зокрема, 06 серпня 2019 року він звернувся на лінію 102, але адекватно пояснити причину звернення до поліції не зміг. Прибувши за місцем проживання заявника, нарядом УПП в Чернігівській області було встановлено, що заявник 4 роки тому посварився з своєю дівчиною та на даний час має намір її повернути. Із заявником проведено профілактичну бесіду та роз`яснено норми чинного законодавства. 01 січня 2021 року на лінію 102 надійшло звернення про те, що його колишня дівчина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , не відповідає на його дзвінки. Просив направити наряд поліції, щоб перевірити, чи з нею все добре. Прибувши на місце події, нарядом УПП в Чернігівській області було встановлено, що [PERSON] із заявником не зустрічається та не спілкується протягом останніх 4-5 років. 05 вересня 2021 року на лінію 102 надійшло звернення про те, що в 2015 році в заявника зникла дружина [PERSON] , з розмови було помітно що заявник з явними психічними розладами. На місце події було направлено наряд УПП в Чернігівській області. В телефонній розмові з працівниками поліції [PERSON] повідомила, що з заявником не зустрічається останні 4-5 років та ніякого відношення до останнього не має. 18 вересня 2021 року на лінію 102 надійшло звернення про те, що його колишня дівчина [PERSON] вживає наркотичні речовини, можливо, зі співробітниками поліції, які одягнені в цивільний одяг. Поспілкувавшись з заявником в телефонному режимі, останній не міг чітко повідомити, де саме перебуває його дівчина та якої конкретно допомоги поліції він потребує. Було здійснено виїзд за адресою проживання заявника, проте його на місці не було. За вказаною адресою проживання дівчини, також нікого не було виявлено. Під час спілкування в [PERSON] вбачались ознаки психічного розладу. Заявник неодноразово здійснював виклики на лінію 102, де вказував що в нього викрали дівчину (а.с. 20). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю заявника, суду показала, що [PERSON] постійно переслідує її доньку, погрожує, приходить до квартири, де вони проживають, при цьому нецензурно висловлюється, вибиває та підпалює двері. Він у під`їзді малював фарбою стіни, гітарою бив по них, стріляв у вікно. Також, [PERSON] на вулиці нападає на заявника, хватає її за руки, погрожує та вимагає, щоб донька повернулася до нього. Донька вимушена постійно викликати поліцію та боїться [PERSON] . Дії [PERSON] викликають у свідка страх за життя та здоров`я доньки. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] постійно переслідує заявника, останні 3-4 роки не дає останній спокою. Приходе до заявника додому і на роботу, веде себе агресивго, погрожує. Зокрема, 27 жовтня 2021 року свідок із заявником прогулювалися містом і зустріли [PERSON] . Він перегородив їм дорогу, на прохання піти не реагував, схватив заявника, вона закричала, а свідок намагалася його відштовхнути. В результаті заявник зателефонувала до поліції та написала заяву. Також, [PERSON] писав свідку і просив, щоб вона дала номер телефону заявника, а то він вб`є себе або когось. Крім того, заявник показувала свідку переписку, де [PERSON] писав, що бажає смерті заявника. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3502 заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Статтею 1 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» визначено, що насильство за ознакою статі - діяння, спрямовані проти осіб через їхню стать, або поширені в суспільстві звичаї чи традиції (стереотипні уявлення про соціальні функції (становище, обов`язки тощо) жінок і чоловіків), або діяння, що стосуються переважно осіб певної статі чи зачіпають їх непропорційно, які завдають фізичної, сексуальної, психологічної або економічної шкоди чи страждань, включаючи погрози таких дій, у публічному або приватному житті. Особа, яка постраждала від насильства за ознакою статі (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала насильства за ознакою статі. Кривдник - особа, яка вчинила насильство за ознакою статі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи накладення обов`язків на кривдника, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно зі статтею 71 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, є, зокрема, і суди. Нормами частини першої статті 213 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» передбачено, що суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, відповідно до компетенції забезпечують надання допомоги та захисту особам, які постраждали від такого насильства. Відповідно до статті 214 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» постраждалі особи мають право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист у разі вчинення насильства, недопущення повторних випадків насильства; звернення особисто або через свого представника до суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі; отримання повної та вичерпної інформації від суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі, щодо своїх прав, заходів і соціальних послуг, якими вони можуть скористатися; безоплатне отримання відповідно до законодавства медичної, соціальної та психологічної допомоги, інших соціальних послуг; безоплатну правову допомогу в порядку, встановленому Законом України «Про безоплатну правову допомогу»; повагу до честі та гідності, уважне та гуманне ставлення з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі; конфіденційність інформації особистого характеру, що стала відома під час роботи з такими особами; звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника в порядку, передбаченому законом; інші права, передбачені законодавством у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі. Згідно зі статтею 215 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» постраждала особа або її представник, а в разі вчинення насильства за ознакою статі стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. Обмежувальним приписом встановлюються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього таких обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини другої статті 3506 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. З огляду на наведене, враховуючи надані заявником докази, суд дійшов висновку, що заявник є особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі та потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Також, оцінивши всі докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявника, у зв`язку з чим, з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів [PERSON] , доцільно видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис строком на шість місяців, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved