Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

25.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7\~093,40 грн. (а.с.2-3). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 03.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №269/4596CLР, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 5\~737,10 грн., із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 03.07.2014 року. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «Кредекс Фінанс» до суду із відповідним позовом, відповідно до договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року (між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс). У судові засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач [PERSON], відзив або заперечення на позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідними поштовими повідомленнямя (а.с.26, 29). Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судові засідання не зявився, будь-яких клопотань не заявляли, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, позивач в судові засідання не зявився, але згідно поданої заяви просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. 03.01.2012 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ «Платинум Банк», просила надати відповідні послуги, про що нею було підписано відповідну заяву-анкету (а.с.5). 03.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника №269/4596CLР, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 5\~737,10 грн. з цільовим використанням на поточні потреби, із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 03.07.2014 року. (а.с.6). Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 Договору, перерахування коштів для погашення заборгованості за Кредитом здійснюється позичальником в період з 26 по 31 число кожного місяця включно, а дата сплати заборгованості за Кредитом встановлюється у відповідності до графіків платежів, наведених у [PERSON] № 1 та № 2, які є невідємною частиною цього Договору. Згідно із п.п. 2.7, 2.8 Договору, платежі з погашення суми заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та комісії за обслуговування Кредиту, здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів щомісячно рівними частинами в сумі 465,00 грн. У разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції на умовах, передбачених цим Договором. В разі порушення позичальником будь-якої з умов цього Договору останній зобовязується, на вимогу кредитора та у терміни вказані кредитором, достроково виконати прийняті на себе зобов'язання за цим Договором, в тому числі повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за його користування та плату за обслуговування кредитної заборгованості, а також можливі штрафні санкції, передбачені цим Договором (п.1.1.2 Договору). Пунктом 7.1 Договору передбачено, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. На виконання умов Договору № 269/4596CLР від 03.01.2012 року, ПАТ «Платинум Банк» надало [PERSON]\~кредит у сумі 5\~737,10 грн. В свою чергу, [PERSON] в порушення умов Договору № 269/4596CLР від 03.01.2012 року у свої зобов'язання в частині щомісячної сплати платежів у строки, визначені цим договором, не виконувала, у зв'язку з чим у [PERSON] перед ПАТ «Платинум Банк» станом на 06.07.2015 року виникла заборгованість по Договору №269/4596CLР від 03.01.2012 року на загальну суму 7\~093,40 грн., яка складається з: - 5\~174,60 грн. \~заборгованість по тілу кредиту; -\~1\~463,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом; - 455,10 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість по Договору №269/4596CLР від 03.01.2012 року на загальну суму 7\~093,40 грн. не погасила. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №269/4596CLР від 03.01.2012 року на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 8 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується Витягом з договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року та реєстру боржників [PERSON] №5 до договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 269/4596CLР від 03.01.2012 року на підставі договору факторингу №2 від 8 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» № ФК/383 від 04 червня 2015 року та реєстром набутих боржників [PERSON] №1 до листа № ФК/383 від 04 червня 2015 року. ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №269/4596CLР від 03.01.2012 року на підставі договору факторингу №20120726-Г від 26 липня 2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум банк», котрий являється первинним кредитором, що підтверджується листом ПАТ «Платинум Банк» №50-04-03/13663 від 08.06.2015 року та витягом з реєстру відступлених боржників [PERSON] №1 до Листа №50-04-03/13663 від 08.06.2015 року. За цим договором ПАТ «Платинум Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 08.05.2015 року (об а.с.3), позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 7\~093,40 грн., в тому числі: - 5\~654,70 грн. \~заборгованість по тілу кредиту; -\~762,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом; - 537,80 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Всупереч вищезазначеним умовам кредитного договору та вимог позивача, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконував свої зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитними договорами. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору №269/4596CLР від 03.01.2012 року зумовило звернення ТОВ «Кредекс Фінанс» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов Договору №269/4596CLР від 03.01.2012 року та зазначених вище норм чинного законодавства свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим у [PERSON] виникла та залишається і на даний час непогашеною заборгованість по Договору № 269/4596CLР від 03.01.2012 року 7\~093,40 грн., яка складається з: - 5\~174,60 грн. \~заборгованість по тілу кредиту; -\~1\~463,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом; - 455,10 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс», у зв'язку з чим позовна заява ТОВ «Кредекс Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7\~093,40 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ТОВ «Кредекс Фінанс» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved