Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 16 березня 2016 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на обєкти рухомого та нерухомого майна. Оригінали правовстановлюючих документів на моторне судно «Козирка», судна «Бот» та «Прогрес-4», а також на автомобіль марки «Opel Kadett» у спадкоємиці відсутні, оскільки відповідачка незаконно заволоділа ними, у звязку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, за якою позивачка звернулася в установлений законом строк. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати за позивачкою право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом після [PERSON], а також витребувати у відповідачки майно, що знаходиться у неї без відповідної правової підстави, та правовстановлюючі документи на імя спадкодавця. Представники позивачки в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги. Відповідачка та її представник в судовому зсіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що ухвалення рішення в цій справі до вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування є передчасним і порушуватиме права відповідачки. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 16 березня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 235215 від 17.03.2016р. (т. 1 а. с. 11). З дослідженого судом свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП № 429649 від 17 жовтня 1991 року (т. 1 а. с. 8), вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] і, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги. Як вбачається зі свідоцтва про право власності для прогулянкових суден (т. 1 а. с. 12), померлий [PERSON] мав у власності самохідне моторне прогулянкове судно «Козирка» модель «1411», 1982 року побудови. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а. с. 60), померлий [PERSON] мав у власності автомобіль [NUMBER]. Також, відповідно до інформації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, [PERSON] за життя належали судно «Бот», 1978 року побудови, та судно «Прогрес-4», 1976 року побудови (т. 1 а. с. 87). Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON]від 30 грудня 2016 року, наданим на запит суду (т. 2 а. с. 193), вбачається що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою позивачки [PERSON]. Заяви про прийняття спадщини також подали сестра померлого [PERSON] та відповідачка [PERSON], що підтверджується матеріалами відповідної спадкової справи (т. 2 а. с. 22, 71). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 18 січня 2017 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно на імя спадкодавця (т. 2 а. с. 199-200). З розяснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, оригінали вказаних вище правовстановлюючих документів на імя померлого у спадкоємиці [PERSON] відсутні. Посилання представників позивачки на те, що вказаними документами незаконно заволоділа відповідачка, на думку суду, уваги не заслуговують, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього факту суду не надано, а відтак є припущеннями. Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 03 листопада 2016 року, що набрало законної сили 11 січня 2017 року згідно з ухвалою апеляційного суду Миколаївської області, встановлено, що відповідачка [PERSON] проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 01 січня 2004 року по день його смерті, яка настала 16 березня 2016 року, а також визнано за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частки судна «Козирка» та автомобіля «Opel Kadett Caravan» як на обєкти права спільної сумісної власності подружжя (т. 2 а. с. 241-246). У ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, вимоги позивачки про визнання за нею права власності на ціле моторне судно «Козирка», а також на автомобіль марки «Opel Kadett», є безпідставними. Також є необґрунтованими вимоги позивачки щодо витребування у відповідачки майна, що знаходиться у неї без відповідної правової підстави, оскільки згідно з вказаним вище рішенням суду відповідачка на законних підставах володіє 1/2 частками судна «Козирка» та автомобіля «Opel Kadett Caravan», наявність іншого майна, що перебувало б у власності [PERSON] без відповідних правових підстав, в судовому засіданні не встановлено. Правову оцінку доводам відповідачки та її представника про неможливість вирішення цієї справи до розгляду позову про зміну черговості одержання відповідачкою права на спадкування були надані у відповідній ухвалі від 10 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (т. 2 а. с. 247). Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно порушується право позивачки на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна й іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial