Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

24 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою, в якій просить встановити факт її проживання на території України з квітня 1991 року по час розгляду справи. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що в 1991 році вона разом із матір'ю переїхала до України на постійне місце проживання, мати - [PERSON], отримала паспорт громадянки України. До 1993 року вони проживали в с. Черкаське Слов’янського району Донецької області, потім переїхали до с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області. У 2000 році місце проживання матері було зареєстроване за адресою: [ADDRESS], однак рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області договір найму житлового приміщення був розірваний, мати втратила право користування ним. Весь цей час заявниця як неповнолітня була зареєстрована за місцем проживання матері. У зв'язку із досягненням повноліття, у [PERSON] виникла необхідність отримати паспорт громадянки України, а відтак і підтвердження факту постійного проживання на території держави. Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала, просила визнати факт її постійного проживання на території України. Заінтересована особа - [PERSON], під час розгляду справи проти задоволення заяви не заперечувала. Представники заінтересованих осіб - Очаківського реєстраційного сектору управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Саранськ Мордовської АССР (а.с. 4). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Черкаської селищної ради №02-19/2241 від 09 грудня 2013 року, [PERSON], 1963 року народження, мешкала зі своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS], з квітня 1991 року по грудень 1993 року (а.с. 5). З 01 вересня 1993 року по 06 квітня 1994 року [PERSON] навчалася в Олександрівській загальноосвітній школі, що підтверджується довідкою №110 від 24 вересня 1993 року, виданою на підставі книги наказів (Наказ №56 від 06 квітня 1994 року, Алфавітна книга №81), копію якої долучено до матеріалів справи (а.с. 6). За змістом виписки з домової книги, [PERSON], 1963 року народження, з 23 травня 2000 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). У червні 2014 року [PERSON] звернулася до управління державної міграційної служби України в Миколаївській області щодо отримання паспорта громадянина України та оформлення реєстрації місця проживання. Листом від 25 червня 2014 року заявниці було відмовлено в оформленні паспорта та роз'яснено необхідність встановлення факту належності до громадянства України (а.с. 12-14). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, крім фактів, перелічених у ч. 1 цієї статті, судом також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, громадянами України, зокрема, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно з відповіддю, наданою заявниці завідувачем Очаківського РС УДМС України в Миколаївській області, для підтвердження факту належності до громадянства України [PERSON] необхідно встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (а.с. 15). Вказане свідчить, що юридичне значення для заявниці має не факт проживання на території України з 1991 по 2014 рік, а факт проживання на території держави станом на 24 серпня 1991 року, тобто на день проголошення незалежності України. Цей факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні довідками, а саме: довідкою комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов'янської районної ради про те, що з 11 липня 1991 року мати заявниці - [PERSON], працювала в Черкаській міській лікарні (Наказ №36 від 11 липня 1991 року) (а.с. 7) та довідкою виконавчого комітету Черкаської селищної ради №02-19/2241 від 09 грудня 2013 року, згідно з якою [PERSON], 1963 року народження, мешкала із своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS], з квітня 1991 року по грудень 1993 року (а.с. 5). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року для підтвердження належності заявниці до громадянства та отримання нею паспорта громадянина України, суд задовольняє заяву частково. Оскільки факт постійного проживання на території України не тягне за собою настання юридичного наслідку у вигляді підтвердження належності особи до громадянства, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю. На підставі викладеного,

Outcome: partial