Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

26 листопада 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 06 вересня 2013 року, на підставі чого, банком було відкрито відповідачу картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом, в подальшому розмір якого був збільшений до 12\~000 грн. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати основного боргу та прострочених відсотків. Заборгованість станом на 18 жовтня 2020 року становить 15\~422, 13 грн, з яких: 11\~911, 66 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3\~510, 47 грн заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 вересня 2013 року у розмірі - 15\~422, 13 грн, а також 2 102 грн понесених судових витрат. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 18 січня 2021 року, яке в подальшому, з підстави неявки в судове засідання відповідача [PERSON] , було відкладене на 08 лютого 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 64). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 83). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року [PERSON] з метою укладення договору з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», про надання банківських послуг, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н, відповідно до якої виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку з можливістю зняття кредитних коштів (а.с. 14). В подальшому, 21 грудня 2019 року, [PERSON] було підписано анкети-заяви клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н (а.с. 15, 16), де зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, тарифами та пам`яткою клієнта. За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції від 11 серпня 2013 року, чинній на момент виникнення правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт підписання [PERSON] вказаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 06 вересня 2013 року та 21 грудня 2019 року відповідачем не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що 06 вересня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого остання отримала платіжну картку з можливістю зняття кредитних коштів. Як вбачається з довідки наданої позивачем, відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримувала наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 06 вересня 2013 року, термін дії 06/17; № [NUMBER] , дата відкриття 23 квітня 2017 року, термін дії 04/21 (а.с. 12), рух коштів по яких відображено у відповідній виписці банку (а.с. 58-61). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема його збільшення до 12\~000 грн (а.с. 13). Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] порушуються умови кредитування, банк нарахував останній заборгованість, яка станом на 18 жовтня 2020 року становить 15\~422, 13 грн, з яких: 11\~911, 66 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3\~510, 47 грн заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за договором б/н від 06 вересня 2013 року (а.с. 6-11). Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» (а.с. 17) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 18-48). Разом з тим, суд зважає, що у анкетах-заявах позичальника від 06 вересня 2013 року та 21 грудня 2019 року, підписаних сторонами, які наявні в матеріалах справи, не зазначена відсоткова ставка, відповідно до якої повинні здійснюватися нарахування за користування кредитом та за порушення відповідних зобов`язань. До того ж, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 вересня 2013 року, шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Такий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17. З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційном веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https:privatbank.ua/terms, адже такий огляд не спростує тих обставин, що Умови неодноразово могли змінюватися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, огляд веб-сайту не змінить і тих обставин, що вони відповідачем не підписані та що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За таких підстав суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 3\~510, 47 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд зважає, оскільки є встановленим, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] з 18 вересня 2013 року розпочала користуватися кредитними коштами, що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача: № [NUMBER] та № [NUMBER] , то зазначені обставини дають підстави вважати, що остання фактично користувалася кредитними коштами наданими АТ КБ «ПриватБанк». Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 18 жовтня 2020 року, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 11\~911, 66 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором щодо тіла кредиту не спростований, а тому, суд приходить до висновку, щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 06 вересня 2013 року у сумі 11\~911, 66 грн, з цих підстав, позовні вимоги банку в цій частині підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (77,24%) у сумі 1\~623, 58 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial