Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

24.11.2017 року [PERSON], звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що його мати [PERSON] померла 06.08.2016 року, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою м.Олевськ, пров.Шевченка, 9, Житомирської області. За життя частину свого майна [PERSON], заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася з моменту смерті матері, у звязку з тим, що вважав, що спадщину після смерті матері прийняв брат [PERSON], який на момент смерті матері проживав разом з нею. Однак, через рік після смерті матері брат [PERSON], в особистих речах померлої виявив заповіт, згідно якого остання все своє майно заповідала синам в рівних частинах. Позивач звернувся з заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно до Олевської районної державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що я пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняння спадщини. Тому, просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю, із підстав які наведено у поданій ним до суду позовній заяві, подавши при цьому до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Відповідач також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявленні позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи установлено, що 06.08.2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.7), після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою м.Олевськ, пров.Шевченка, 9, Житомирської області, право власності на який згідно договору міни від 17.01.1974 року, належало матері [PERSON]Й.(а.с.8).. Позивач є сином і спадкоємцем за заповітом на частину майна після смерті матері [PERSON]Й (а.с.6), однак пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до заповіту посвідченого Олевською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем на частину житлового будинку, що розташований за адресою м.Олевськ, пров.Шевченка, 9, Житомирської області та який належить померлій [PERSON], є її син [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, наданих у п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наведене свідчить про те, що позивач із поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], з поважних причин та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд визнає достатнім додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved