Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

25.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с.1). З позову [PERSON] вбачається, що від шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 16.09.2011 року Степанівською сільською радою Великобагачанського району, вони мають малолітню дитину доньку [PERSON], народження [INFO]. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком записаний відповідач [PERSON] Позивач вказує, що дитина в даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, їй не відомі дані про майновий стан [PERSON] В звязку з вищевикладеним, посилаючись на положення ст.ст.180-183 СК України., позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду і просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття; також просила допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць (а.с.1). Позивач [PERSON] в судове засідання 22.02.2017 року не зявилися, подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.19-20). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 22.02.2017 року заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю, вказав, що нещодавно повернувся з зони АТО, де проходив відповідну службу, при цьому, в даний час центр зайнятості ще виплат не здійснював. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що від шлюбу, який був зареєстрований 16.09.2011 року у Степанівській сільській раді Великобагачанського району, сторони у справі мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою у справі і перебуває на її утриманні (а.с.а.с.5,6,7,8). В свідоцтві про народження малолітньої дитини [PERSON] батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с.8). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Відповідач у справі [PERSON] зареєстрований на проживання в [INFO] (а.с.12), як вказав [PERSON] в судовому засіданні, в даний час він фактично проживає без реєстрації в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області. Також, як вказав відповідач, в даний час він не працює, районний центр зайнятості виплат йому ще не здійснює. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує суть позовних вимог [PERSON], матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка проживає з позивачкою по справі та перебуває на її утриманні, майновий стан позивача у справі, майновий стан відповідача [PERSON], який в даний час не працює, він є особою працездатного віку, інших утриманців не має і має можливість сплачувати аліменти, визнає заявлені позовні вимоги суд приходить до висновку, що відповідач у справі [PERSON] матеріальної допомоги добровільно в достатній мірі на утримання дитини позивачці [PERSON] не надає, що не забезпечує належного утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], і з урахуванням вищевикладеного та усталеної судової практики розгляд справ про стягнення аліментів та заявлених позовних вимог, суд вважає, що є передбачені законом підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, а відповідач [PERSON] також звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій (АТО), що підтверджується відповідним посвідченням від 30.06.2016 року (а.с.23), тому, в порядку ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі в сумі 640 грн. компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved