Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25.06.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1/1959154 від 10.07.2014 року у розмірі 53 485 грн. 09 коп., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 534 грн. 85 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно умов Комплексного договору №1/1959154 від 10.07.2014 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 52 000 грн. 00 коп. строком з 10.07.2014 року до 09.07.2017 року, на умовах сплати за користування кредитом 11 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,80 % на місяць. Згідно розрахунку заборгованості борг станом на 07.05.2015 року за даним Кредитним договором в загальному розмірі становив 53 485 грн. 09 коп. Оскільки [PERSON] заборгованість за Кредитним договором не сплачує, банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 485 грн. 09 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 ЦПК України повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до умов Комплексного договору №1/1959154 від 10.07.2014 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 52 000 грн. 00 коп. строком з 10.07.2014 року до 09.07.2017 року включно, на умовах сплати за користування кредитом 11 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,80 % на місяць. Як вбачається з матеріалів справи, банком зобов'язання за договором кредиту виконані. Із долученого до справи розрахунку від 07.05.2015 року вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує. Відповідачка відповідно до умов Кредитного договору №1/1959154 від 10.07.2014 року зобов'язувалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, банківську комісію та виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі. Але свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 07.05.2015 року має заборгованість перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» в розмірі 53 485 грн. 09 коп., з яких: 40 555 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 5 202 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 391 грн. 48 коп. - нараховані відсотки, 1 674 грн. 26 коп. - прострочені відсотки, 936 грн. 00 коп. - нарахована комісія, 3 727 грн. 05 коп. - прострочена комісія, 998 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди, що підтверджується розрахунком заборгованості від 07.05. 2015 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Комплексний договір №1/1959154 від 10.07.2014 року, умови якого позивачем було виконано шляхом надання відповідачу кредитних коштів, а остання взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 485 грн. 09 коп. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 534 грн. 85 коп., а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 54 019 грн. 94 коп. (53485,09 +534,85) На підставі викладеного,

Outcome: approved