Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

26.03.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 01.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №004-04303-011011 (надалі - Договір). Відповідно до Договору, ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачки [PERSON] картковий рахунок із кредитною лінією на загальну суму 30000,00 гривень та видав платіжну картку із встановленим лімітом кредитної лінії в сумі 2600,00 гривень на день укладання Договору на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься у Додатку №1 до Договору та Тарифів та умов, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (надалі - Правила). У відповідності до Договору, відповідачка [PERSON] зобов'язана була щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі процентів та пені, у разі порушення строків сплати заборгованості. Станом на 25.12.2013 рік відповідачка [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 3266,78 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 1229,96 грн.; простроченого тіла кредиту - 1258,03 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за комісією - 778,79 грн. Вказало, що на даний час, кредитна заборгованість відповідачкою [PERSON] не погашена. Посилаючись, зокрема на ст.ст.526, 530, 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), просило суд стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р №26253905163963, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3266,78 (три тисячі двісті шістдесят шість гривень 78 копійок) грн., яка складається з: тіло кредиту: 1229,96 грн.; прострочене тіло кредиту: 1258,03 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 778,79 грн., а також стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» (р/р №6499100199, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) судовий збір у розмірі 243,60 грн. До судового засідання представник ПАТ «Дельта Банк» Романченко А.С., що діє на підставі довіреності не з'явився, попередньо зазначивши у позовній заяві, що просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до інформації, одержаної в порядку передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України від Орджонікідзевскього РВ у м.Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: у [ADDRESS] (а.с.22). На вказану адресу судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик. Однак, у призначений час відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'являлася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, заяву про розгляду справи за її відсутності до початку судового засідання до суду також не подала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №004-04303-011011 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.5-7). Відповідно до п.1.2. Договору, ПАТ «Дельта Банк» зобов'язався відкрити відповідачки [PERSON] поточний рахунок у гривні з використанням платіжної картки та здійснювати обслуговання клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Кредитна картка №1 на все», що містяться в Додатку №1 до цього Договору та згідно з умовами цього Договору, Умовами надання картки і Правил. Пунктом 1.3. Договору, сторони також передбачили, що ПАТ «Дельта Банк» надає відповідачки [PERSON] кредит шляхом відкриття відновленої відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 гривень та на день укладання цього Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2600,00 гривень. Згідно з п.1.6. Договору, кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим Договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Пункт 1.7. Договору передбачав, що банк здійснює обслуговування рахунку за кредитною схемою. Відповідно до п.3.6. Договору, клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатися інші платежі. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§1.Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 ст.60 ЦПК України передбачає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З розрахунку заборгованості, наданої позивачем ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що станом на 25.12.2013 року розмір заборгованості відповідачки [PERSON] складає 3491,78 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 1229,96 грн.; заборгованість по простроченому тілу - 1258,03 грн.; заборгованість по комісії - 778,79 грн.; пеня - 225,00 грн. (а.с.17). Доказів того, що заборгованість за Договором у відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» відсутня, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за Договором станом на 25.12.2013 рік складає: 3491,78 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 1229,96 грн.; заборгованість по простроченому тілу - 1258,03 грн.; заборгованість по комісії - 778,79 грн.; пеня - 225,00 грн. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості відповідачки [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» є доказом порушення відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань за Договором. Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу положень ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3491,78 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 1229,96 грн.; заборгованість по простроченому тілу - 1258,03 грн.; заборгованість по комісії - 778,79 грн. є обгрутнованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved