Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

26.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила постановити рішення суду про зміну прізвища неповнолітньої доньки [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] та зобов'язати компетентні органи Відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у Миколаївській області внести відповідні зміни до актового запису. Свої вимоги мотивувала тим, що з травня 2006 року вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] та [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. У силу того, що відповідач ніякої участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає, та щоб уникнути негативних наслідків при її навчанні, спілкуванні з однолітками, неприємних розпитувань сторонніх людей, вважає потрібним, щоб донька мала її прізвище. Ухвалою суду від 03.11.2017 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Розпорядженням керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва №133 від 13.02.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи в зв'язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 01.02.2018 року [PERSON] звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Миколаєва у зв'язку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоров'я, тому вказаний суддя не зможе брати участь у розгляді даної цивільної справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по зазначеній справі призначено [PERSON]. Ухвалою суду від 16.02.2018 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання. 27.03.2018 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява позивача [PERSON] до [PERSON], третя особи - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, Заводський районний у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області про зміну прізвища дитини, в якій позивач остаточно просила змінити прізвище неповнолітньої доньки [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] та зобов'язати компетентні органи Відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у Миколаївській області внести відповідні зміни до актового запису. Ухвалою суду від 12.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином. Представник позивача надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради до судового засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник Заводського районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомив. Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з травня 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та [INFO] року у м. Карпі (провінція Модена) у них народилась донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 05.06.2009 року, Акт №138 Частина 1 Серія А Рік 2007 (прізвище донці було присвоєне за заявою батьків). Згідно даного свідоцтва батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки №413 від 17.07.2007 року, виданої Генеральним Консульством України в Мілані, [PERSON] зареєстрована громадянкою України. Згідно копії будинкової книги, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час, позивач створила нову сім`ю, уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2015 року. Останній приймає участь у вихованні та утриманні доньки [PERSON], вважає її за рідну. Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] за результатами співбесіди із співробітниками Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району ММР та листа №1214-02 від 29.08.2018 року вбачається, що дитина прагне змінити своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», оскільки бажає мати таке саме прізвище як і вся її родина. Крім того, дитина почувається некомфортно з прізвищем «[PERSON]», оскільки воно не характерне для нашої місцевості. Прізвище є частиною повного імені особи, визначає приналежність цієї особи до родини, її сімейний зв'язок, прізвище традиційно передається новонародженому поколінню у родині. Кожна із сторін, як рівноправні батьки, вправі розраховувати, що дитина повинна мати відповідне прізвище, яке історично належить родині кожного із них. Частинами 1, 3 статті 145 СК України встановлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з частинами 3, 5 статті 148 СК України, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. У свою чергу ст. 155 СК України передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач ніякої участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. 18.09.2017 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] у розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року і до досягнення повноліття дитини. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні документів, згідно довідки №160 від 14.12.2017 року, виданої Миколаївською ЗОШ І-ІІІ ступенів №15, батько [PERSON] за час навчання її у школі, не спілкувався з вчителями, до школи ні разу на з'являвся, не відвідував батьківських зборів та не цікавився успіхами доньки, тобто участі у вихованні дитини не бере. У характеристиках, виданих Миколаївською ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 на ім'я учениці 5-А класу - [PERSON], зазначено, що вихованням дівчини займається вітчим - [PERSON], крім того дівчинка відчуває себе невпевнено, коли до неї звертаються за прізвищем. Поряд з цим, донька сторін досягла семирічного віку та надала письмову згоду на зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. У відповідності з принципами 2, 3 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитині має належати від народження право на ім'я і громадянство. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Отже, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем у судовому засіданні не спростовано факту невиконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньки, відсутність у матеріалах справи доказів, про те, що зміна прізвища буде суперечити інтересам самої дитини, беручи до уваги бажання неповнолітньої [PERSON] змінити прізвище на «[PERSON]», суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved