Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

26.07.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.11.1999 року Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №403, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », мотивуючи позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, основоположні цінності, визначення пріорітетів. В сімї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вказує, що спроби зберегти сім`ю, бажаного результату не дали, шлюбні стосунки із відповідачем припинені. Зазначає, що збереження сім`ї є неможливим, даний шлюб суперечить її інтересам. Між цим також зазначає, що від подружнього життя мають сина, який є повнолітнім. Ухвалою від 09.08.2021 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін на 27.09.2021 року. Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу в зв`язку з визнанням позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами в зв`язку з неявкою учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що повністю узгоджується з положеннями ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Ч. 3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.11.1999\~року Червоноградським\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Львівської\~області,\~актовий запис\~№403(а.с.7). На даний час шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивачу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. ст. 141, 142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved