Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

26.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдану йому внаслідок пошкодження 25 серпня 2018 року автомобіля [NUMBER], матеріальну шкоду в сумі 12 237,39 грн., витрати на проведенням авто-товарознавчого дослідження в сумі 1015,20 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 300,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 24 серпня 2018 року приблизно о 23-й годині він, керуючи належним йому автомобілем [NUMBER], разом з дружиною [PERSON], товаришем [PERSON], приїхали до смт Донець Балаклійського району та зупинилися напроти під'їзду будинку №30а по вулиці Спортивній, де розташована квартира, в якій вони з дружиною проживають. Вони вийшли з автомобіля та сіли на лавці біля під'їзду. Біля сусіднього під'їзду на лавці була компанія із декількох хлопців, до яких з того ж під'їзду вибіг [PERSON], який почав бити одного із хлопців, інші хлопці з тієї компанії лише спостерігали. Хлопець, якого бив [PERSON], опору не чинив, а лише став відходити від під'їзду, однак [PERSON] продовжував побиття, доки той хлопець не втратив свідомість. У цей час [PERSON] встав та пішов повідомити про подію за телефоном 102 та 103. Тоді він зробив [PERSON] зауваження та просив того заспокоїтися, але той відповів у грубій формі з використанням нецензурних слів. Він встав та пішов на допомогу до побитого хлопця, який впав, після чого [PERSON] почав нападати на нього, але він захистився. Коли дружина позивача побачила, що [PERSON] та [PERSON] б'ють його, вона втрутилась у конфлікт, забравши його та завела до квартири, після чого він став телефонувати на 102. Після цього його дружина пішла на вулицю забрати свої речі та [PERSON], який відходив телефонувати про подію. Як потім розповіла дружина, коли вона вийшла на ганок під'їзду будинку, то зустріла агресивно налаштовану компанію [PERSON], які почали погрожувати їй побиттям, але в цей час вона звернула увагу, що до неї направляється [PERSON], на якого напав [PERSON], викрикнувши «він був з ним», став наносити [PERSON] удари, не зважаючи на те, що той не чинив опору та намагався уникнути конфлікту. Також дружина повідомила, що лише коли до лежачого [PERSON] підійшла дівчина, яка проходила повз, то агресивно налаштована компанія розійшлась, а вона змогла підійти до [PERSON], підняла його та завела до них в квартиру, щоб дочекатися приїзду швидкої допомоги. Приблизно через 5 хвилин прибула швидка допомога та лікар, оглянувши [PERSON], повідомив, що у нього перелом руки і той потребує госпіталізації. Він разом з [PERSON] автомобілем швидкої допомоги поїхали до м.Балаклії, а дружина залишилась вдома. Як потім йому стало відомо зі слів дружини, очікуючи його приїзду, дружина заснула, але через деякий час прокинулась від звуку ударів на вулиці за вікном. Через вікно вона побачила, що [PERSON] завдавав удари по фарам та лівій боковій стороні їхнього автомобіля. Дружина сильно перелякалась та зателефонувала йому, адже він в цей час ще знаходився в м.Балаклія, а він про пошкодження автомобіля повідомив по телефону в поліцію. Додому він повернувся близько 4-ї години ранку. Наряд поліції приїхав близько 5-ї години ранку і він повідомив їм про пошкодження автомобіля. Внаслідок заподіяння ударів [PERSON] ногами по автомобілю, автомобіль отримав механічні пошкодження. [PERSON] відмовляється відшкодувати йому збитки, тому він змушений був звернутися з позовною заявою до суду. Ухвалою судді від 12.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.01.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що 25.08.2018 року між ним та [PERSON] виник конфлікт з ініціативи [PERSON] Позивач завдав йому ударів ногою в ділянку грудної клітки та в обличчя. Коли хлопці з його компанії стали обурюватися такими діями, [PERSON] разом зі своєю компанією побіг до під'їзду. Після цього він на таксі поїхав до смт Андріївка додому, де залишався до ранку. З приводу дій [PERSON] він до правоохоронних органів не звертався. Громадський порядок 25.08.2018 року він не порушував, ударів [PERSON] не завдавав, його автомобіль не пошкоджував (а.с.27-30). Позивач у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно пп. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому згідно до змісту вказаної норми права позивач повинний довести факт завдання шкоди, її розмір та завдання шкоди саме відповідачем, чия відповідальність презюмується при доведеності цих юридичних фактів. Водночас, Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 20.09.2018 року звертався до Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури із заявою по факту пошкодження його автомобіля 25.08.2018 року. Згідно відповіді Лозівської місцевої прокуратури Харківської області від 21.09.2018 року, підстави для внесення Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, оскільки доводи, викладені у зверненні не містять об'єктивних даних про ознаки конкретного злочину, зокрема фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (а.с.14). Згідно листа Балаклійського ВП ГУНП Харківської області від 28.08.2018р. на заяву [PERSON] від 25.08.2018р., останньому було повідомлено, що в ході розшукових заходів встановити осіб, які пошкодили його автомобіль [NUMBER], не виявилось можливим (а.с.15). Свідок [PERSON], сусідка позивача, пояснила, що 25.08.2018р. серед ночі вона прокинулась від шуму на другому поверсі. Вона вийшла на балкон та побачила під вікнами автомобіль позивача та людину, яка била ногами по переднім фарам даного автомобіля. Після чого чоловік пішов у сторону алеї. Свідок [PERSON], товариш відповідача, у судовому засіданні розповів, що 24 серпня 2018р. він разом з [PERSON] відпочивав у нього дома, святкували День незалежності. [PERSON] вийшов на двір, оскільки побачив своїх знайомих. Він вийшов на балкон, та побачив, що [PERSON] вдарив позивач [PERSON], після чого він впав. Свідок [PERSON] пояснила, що 24.08.2018р. в нічний час вона чула крики на вулиці, однак саму бійку не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, вона разом з [PERSON] та іншими хлопцями відпочивали на квартирі у [PERSON]. [PERSON] вийшов на вулицю та пішов до компанії під 2-й під'їзд. Від першого під'їзду почувся викрик: «Кто здесь крутой», після чого хлопець у синій куртці підбіг до столу та завдав удар ногою в грудну клітину [PERSON], а потім другий удар. Після чого вона побачила як компанія пішла до першого під'їзду, а вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] викликали таксі та поїхали до смт Андріївка Балаклійського району. Свідок [PERSON] підтвердила покази [PERSON] Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов'язок по відшкодуванню шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а відповідач спростував свою участь у завданні шкоди майну позивача, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є недоведеними і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed