Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

25.10.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. 31.01.2015 сторони уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням суду від 04.04.2018 шлюб між сторонами розірвано та визначене місце проживання дитини з позивачем. На сьогоднішній день малолітній син проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач знаходиться у декретній відпустці і не має змоги повноцінно працювати, а відповідач після припинення шлюбних відносин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач є дуже забезпеченою людиною, проте свої доходи умисно приховує. Він є директором і одним із засновників та кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Інвест Груп», яке протягом 2016-2017 років стало переможцем двох тендерів на загальну суму 1 938 900 грн. Окрім українського громадянства, відповідач має громадянство Угорщини, де у нього також є своя фірма. Відповідачу на праві власності належить автомобіль Тойота Кемрі, 2013 р.в., та земельна ділянка у м. Тячеві, він має рахунки в банківських установах, у м. Києві винаймає житло за ціною приблизно 17 000 грн. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. З огляду на повторну неявку відповідача в судове засідання суд відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 31.01.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 14). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с. 15). З позовної заяви вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.04.2018 шлюб сторін розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). З позовної заяви вбачається, що після припинення шлюбних відносин сторін батько не приймає участі в утриманні дитини. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач посилається на те, що відповідач обіймає посаду директора і є одним із засновників та кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Інвест Груп», має власне підприємство в Угорщині, рахунки в банківських установах і утримує коштовний автомобіль, проте доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Водночас позивачем доведено, що відповідач є власником двох земельних ділянок площею 0, 0699 га та 1,8 га в Тячівському районі Закарпатської обл. (а.с. 29-30), а у м. Києві винаймає житло, вартість оренди якого у 2017 р. становила 17 000 грн. в місяць (а.с. 86-88). Відповідно до викладених у позовний заяві пояснень відповідач має нормальний стан здоров`я, у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, яких він повинен утримувати. Отже на підставі викладених позивачем аргументів і оцінки наданих доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м . Київ ) і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 4 000 грн., що становить приблизно 1/4 частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за травень 2019 р. (15 157 грн.). На підставі положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial