Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей І.Л., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, від представника позивача за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - Галіївська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Козлюка Й.Д., згідно якої Галіївська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.1996 року (а.с.5) Судом встановлено, що позивач зверталась з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей І.Л., однак приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, станом на 21.03.2016 року заяв від інших спадкоємців не надходило (а.с. 6). Судом встановлено, що в житловому будинку в [ADDRESS] станом на квітень місяць 1991 року були зареєстровані та проживали - голова колгоспного двору [PERSON], її дочка [PERSON], що підтверджується довідкою №158 від 16.03.2016 року виданою виконавчим комітетом Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 12). Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS], разом із дочкою [PERSON], що підтверджується довідкою №130 від 23.02.2016 року виданою виконавчим комітетом Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 16). Судом також було встановлено, що осіб, які оспорювали б право власності позивача на даний будинок, немає. Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатi за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved