Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

24.10.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила встановити факт перебування [PERSON] та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з 1992 року по [INFO], визнати 2/10 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]; визнати за позивачкою право власності на 2/10 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду 27.11.2014 р. закрите провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання 2/10 частини квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на 2/10 частини квартири в частині вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без укладення шлюбу (а.с.32). 03.12.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом [PERSON], в якому просила визнати 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]; визнати за позивачкою право власності на 1/10 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 14 травня 2014 р. помер [PERSON], з яким вони проживали як жінка та чоловік з 1992 року по день смерті без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Одразу після смерті [PERSON] позивачка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] для прийняття спадщини, але нотаріус запропонувала їй звернутися до суду для захисту своїх порушених прав, оскільки на спадщину також претендує [PERSON] (а.с.35-36). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, підтримав позовні вимоги позивачки в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали в повному обсязі та надали письмові заперечення на позов, в яких зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.07.1999 р., реєстраційний № 5А-99-192544, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON], померлому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження від 6 липня 1999 р. № 39560 в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Таким чином, кожному із співвласників належить по 1/5 частині вищевказаної квартири. Вважали, що 1/5 частина квартири [ADDRESS] належить померлому [PERSON] на праві особистої приватної власності і не може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки була отримана ним в порядку приватизації квартири. Крім того, відповідачка [PERSON] зазначила, що є дочкою померлого [PERSON], позивачка [PERSON] її мачуха. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON], померлому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 1999 р., реєстраційний № 5А-99-192544, виданого Центром (відділом) приватизації Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконкому Харківської міської ради. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 6 липня 1999 р. № 39560 (а.с. 5). Таким чином, кожному із співвласників відповідно до вимог ст. 370 ЦК України належить по 1/5 частині вищевказаної квартири. [PERSON] помер [INFO] в місті Харкові, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.4). Спадковим майном після його смерті є 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Як встановлено судом, спадкоємцями першої черги після його смерті є дочки [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2014 р. встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Зазначене рішення суду набрало законної сили (а.с. 26). Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, поділ майна спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою за правилами статей 57, 60, 69-74 СК України, статей 372, 325, 368 ЦК України. Згідно з вимогами частини 1 статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Статтею 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Враховуючи ті обставини, що площа квартири [ADDRESS] згідно з зазначеним Свідоцтвом про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру, виданого КП «Харківське міське БТІ», складає 45,3 квадратних метри що є менше від санітарної норми в 21 квадратний метр загальної площі на наймача, слід зазначити, що приватизація вищезазначеної квартири відбулася безоплатно (а.с.6-7, 8). Згідно з вимогами п.4 частини 1 статті 57 СК України, особистою приватною власністю чоловіка або дружини є житло набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З аналізу правових норм вбачається, що 1/5 частина квартири [ADDRESS] належить померлому [PERSON] на праві особистої приватної власності і не може бути об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки була отримана на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 липня 1999 р., реєстраційний № 5А-99-192544, в порядку приватизації квартири. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Харківського МНО [PERSON] від 08.12.2014 р. № 41/01-16, нею 11.06.2014 р. було заведено спадкову справу № 2/2014 після померлого 14.05.2014 р. [PERSON], [INFO], на підставі поданої заяви про прийняття спадщини [PERSON] Інформація щодо посвідченого заповіту від імені гр. [PERSON] за даними Спадкового реєстру відсутня. 28.08.2014 р. нотаріусом було зареєстровано заяви про прийняття спадщини інших спадкоємців: дочки [PERSON] та громадянки Німеччини [PERSON] про відкликання заяви про прийняття спадщини після померлого батька, [PERSON] та про відмову від спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] (а.с.45). Враховуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]; визнання за позивачкою права власності на 1/10 частини квартири за адресою: [ADDRESS] відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed