Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

25 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору 1536/П від 29 липня 2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 10726,40 грн. у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00% річних строком користування по 29 липня 2015 року. Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 16 лютого 2016 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6921,12 грн., заборгованість за відсотками 1599,45 грн., пеня за порушення строку повернення кредиту 5493,52 грн., пеня за порушення строку сплати відсотків 664,63 грн., загалом в сумі 14678,72 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] факт укладання кредитного договору, отримання грошових коштів не заперечувала, за її клопотанням на підставі наданих нею квитанцій між сторонами було проведено звірку розрахунків, за результатами якої розбіжностей не було виявлено, пояснила, що в звязку з обстановкою, що склалася в регіоні не мала змоги вчасно та в повному обсязі здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором. Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору 1536/П від 29 липня 2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 10726,40 грн. у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00% річних строком користування по 29 липня 2015 року (а.с.5-10). Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 16 лютого 2016 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6921,12 грн., заборгованість за відсотками 1599,45 грн., пеня за порушення строку повернення кредиту 5493,52 грн., пеня за порушення строку сплати відсотків 664,63 грн., загалом в сумі 14678,72 грн. (а.с.13-15). За результатами проведеної звірки розрахунків за кредитним договором № 1536/П від 29 липня 2013 року за наявними копіями квитанцій, наданих відповідачем (а.с.29-35), позивач надав суду розрахунок (а.с.41-42) з поясненням, що всі грошові кошти, визначені у копіях квитанцій, були отримані ПАТ «Фінростбанк» в повному обсязі та направлені на погашення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням того, що відповідачем погашення здійснювалось з простроченням терміну, визначеного Додатком № 2 до договору, у відповідності до п.3.13 кредитного договору зарахування коштів здійснювалась в наступному порядку: -пеня за порушення строків повернення процентів -пеня за порушення строків повернення кредиту -штрафні санкції -прострочена заборгованість за нарахованими процентами -строкова заборгованість за нарахованими процентами -прострочена заборгованість за кредитом -строкова заборгованість за кредитом. За наданими квитанціями відповідачем загалом сплачено 8240,00 грн., з яких 3805,28 грн. направлено на погашення заборгованості по тілу кредиту, 4166,99 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 267,73 грн. направлено на погашення пені. Законом України № 1669-У11 від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розяснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Національний банк України в листі № 18-112 / 64483, де в своєму розясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Відповідач зареєстрована та мешкає в зоні проведення АТО м.Костянтинівка, Донецької області і таким чином дія вказаного Закону поширюється на неї. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 5944,11 грн., яка складається із пені за порушення строку повернення кредиту, яка виникла після 14 квітня 2014 року, 5279,48 грн., пені за порушення строку сплати відсотків 664,63 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1536/П від 29 липня 2013 року, а саме: заборгованість за кредитом 6921,12 грн., заборгованість за відсотками 1599,45 грн., пеня за порушення строку повернення кредиту, яка виникла до 14 квітня 2014 року, 214,04 грн., загалом в сумі 8734,61 грн., в решті позовних вимог відмовити. В силу ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до прийняття рішення по справі, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 826,80 грн., в звязку із частковим задоволенням позову з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до розміру вимог, в задоволення яких було відмовлено, в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial