Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

25 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] із зазначеним позовом до Солончаківської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовувала тим, що 23 березня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області № 505 від 13 грудня 2014 року було видано державні акти на земельні ділянки площею 0,83 га та 5,22 га, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Солончаківської сільської ради. Після смерті [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] прийняв спадщину після матері, але, не оформивши правовстановлюючих документів на своє імя, помер 11 жовтня 2015 року. Вона в інтересах доньки в установлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначені вище земельні ділянки у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за малолітньою [PERSON] право власності на ? частки зазначених земельних ділянок в порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивачки, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, третя особа вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 23 березня 2005 року на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації № 505 від 13 грудня 2004 рокуна імя [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 5,22 га та 0,83 га, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Солончаківської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 7, 8). 10 лютого 2009 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначені земельні ділянки. Син спадкодавиці [PERSON] прийняв спадщину, одержавши свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки спірних земельних ділянок (а. с. 9, 10). 11 жовтня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 225597 від 15 жовтня 2015 року (а. с. 11). З дослідженого судом свідоцтва про народження (а. с. 6) вбачається, що малолітня позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги. Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 677/01-09 від 04 липня 2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44313515 від 01 липня 2016 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою малолітньої [PERSON]. Інша спадкоємиця за законом дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. 21 квітня 2016 року нотаріусом законному представнику позивачки було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а. с. 12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на земельні ділянки площею 0,83 га та 5,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Солончаківської сільської ради, і той факт, що до смерті він не оформив правовстановлюючі документи на своє імя, не позбавляє спадкоємицю права на отримання нею спадщини за законом, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає, обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірні земельні ділянки неправомірно, або, що на них, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, а тому вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок представника позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved