Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

26.08.2021 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 липня 2017 року, від шлюбу дітей мають дитину [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди та інтереси шлюбні стосунки між ними фактично припинені, з липня 2021 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 06.10.2021 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати, термін на примирення не надавати, після розірвання шлюбу просила повернути дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 23.07.2017 року зареєстрували шлюб в Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 149. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 22.11.2017 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 4. Згідно довідки ПП «УК «Житлофонд» №372 разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] проживає її син [PERSON] , [INFO] , за яким вона доглядає. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. З свідоцтва про шлюб вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки було [PERSON] , а не [PERSON] , відтак підстав для повернення їй цього прізвища не вбачається. Відповідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved