Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

25 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10012/030 філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» укладений Кредитний договір №34 від 30 березня 2010 року. ТВБВ №10012/030 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» входить до єдиної організаційної структури Банку, не має статусу юридичної особи, є відокремленим структурним підрозділом Банку та підпорядковане філії - Луганському обласному управлінню АТ «Ощадбанк». Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Банк зобов'язується надати на умовах Договору, а Позичальник зобов'язувався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені строки Кредит у розмірі 213 500 (двісті тринадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. та сплатити проценти та інші платежі за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно п.2.2 Кредитного договору, кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення не пізніше 29 березня 2015 року. Сторони погодили погашення кредиту щоквартально рівними частинами в сумі 10 675 грн. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, кредит надається з позичкового рахунку в безготівковому порядку на придбання майна, а саме: трактора БЕЛОАРУС-1221.2. Кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку Позичальника на поточний рахунок Продавця Майна, на підставі платіжного доручення Позичальника, для здійснення оплати за Майно за Договором купівлі-продажу. Відповідно до п.2.7., п.2.7.1. Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти, які розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 25 % річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному Договором. Згідно п.2.7.3. Кредитного договору нараховані за період з першого дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по оствнній день повернення Позичальником Кредиту (або його частки) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього Договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітом, а в разі повного та/або дострокового погашення Кредиту - одночасно з погашенням Кредиту. В якості забезпечення виконання ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір поруки №34/31 від 30.03.2010 року, згідно якого він поручився перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №34 від 30.03.2010 року, у зв'язку з чим станом на 26.01.2016 виникла заборгованість у розмірі 61 132,35 грн., а саме: - 32 025,00 грн. борг по Кредиту з 01.10.2014 по 25.01.2016; - 12 559,76 грн. відсотки по кредиту з 06.08.2014 по 25.01.2016; - 1 023,74 грн. три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.10.2014 по 25.01.2016; - 270,70 грн. три проценти річних по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 25.01.2016; - 12 434,28 грн. інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 01.10.2014 по 31.12.2015; - 2818,87 грн. інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 31.10.2015, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 07.06.2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином на 25.05.2016 та 10.06.2016 - шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Марківського районного суду Луганської області - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 07.06.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 10.06.2016 року, згідно зі ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариство «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10012/030 філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» укладено кредитний договір №34. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору кредит надано на умовах Договору, а позичальник зобов'язувався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені Договором строки Кредит у розмірі 213 500 (двісті тринадцять тисяч п'ятсот) грн. Згідно п.2.2 Кредитного Договору, кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення не пізніше 29 березня 2015 року. Згідно п.2.3 Кредитного Договору сторони погодили погашення кредиту щоквартально рівними частинами в розмірі 10 675 грн. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, кредит надається з позичкового рахунку в безготівковому порядку на придбання майна, а саме: трактора БЕЛОРУС-1221.2. Кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку Позичальника на поточний рахунок Продавця Майна, на підставі платіжного доручення Позичальника, для здійснення оплати за Майно за Договором купівлі-продажу. Відповідно до п.2.7., п.2.7.1. Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти, які розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 25 % річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному Договором. Згідно п. 7.1.1. за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми Кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Згідно п. 7.1.4 кредитного договору завдані банку збитки позичальник зобов'язується відшкодувати в повному обсязі, понад неустойку, пеню і штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. На час розгляду справи кредитний договір є діючим, сторони його не розірвали. В якості забезпечення виконання ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір поруки №34/31 від 30.03.2010 року, згідно якого він поручився перед Позивачем за своєчасне та повне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, а саме здійснити погашення Кредиту та сплатити Банку проценти за користування Кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у Кредитному договору, штрафи, пені, комісійні винагороди врозмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Таким чином між позивачем та відповідачем [PERSON] (як поручителем) виникли цивільні правовідносини, у сфері забезпечення зобов'язання, в яких позивач виступає кредитором, а відповідач [PERSON] є поручителем виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова», як боржником, свого грошового зобов'язання. Для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 30.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10012/030 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова» в особі [PERSON] був укладений кредитний договір №34 від 30.03.2010 року. Станом на 26.01.2016 за даним кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 61 132,35 грн., а саме: - 32 025,00 грн. борг по Кредиту з 01.10.2014 по 25.01.2016; - 12 559,76 грн. відсотки по кредиту з 06.08.2014 по 25.01.2016; - 1 023,74 грн. три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.10.2014 по 25.01.2016; - 270,70 грн. три проценти річних по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 25.01.2016; - 12 434,28 грн. інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 01.10.2014 по 31.12.2015; - 2818,87 грн. інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 31.10.2015, а також судові витрати по справі. Жодних доказів виконання умов кредитного договору належним чином та погашення заборгованості повністю або частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова» та [PERSON] до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві. Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки. В якості забезпечення виконання Відповідачем взятих на себе зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір поруки №3431 від 30.03.2010 року, згідно яких він поручився перед Позивачем за своєчасне та повне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, а саме здійснити погашення Кредиту та сплатити Банку проценти за користування Кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у Кредитному договорі, штрафи, пені, комісійні винагороди в розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналогічні норми передбачені і в розділі 4 договору поруки. Суд вважає вимогу позивача до відповідача [PERSON], як поручителя, про стягнення заборгованості в сумі 61 132,35 грн. такою, що підлягає задоволенню Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням був сплачений судовий збір, згідно платіжного доручення №125512100 від 02.03.2016 в розмірі 1378,00 грн. та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 462,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки ст.88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку то вони підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved