Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

25 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати недієздатною його бабусю - [PERSON], [INFO], жительку смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області. Заявник послався на те, що [PERSON] є інвалідом І Б групи внаслідок психічного розладу, за рівнем обмеження життєдіяльності потребує постійного стороннього догляду, а саме, вона обмежена у самообслуговуванні, обмежена у здатності до орієнтації. В судовому засіданні [PERSON] підтримав доводи заяви та надав судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області у судовому засіданні не заперечував проти доводів заяви [PERSON], а тому вважав за можливе визнати [PERSON] недієздатною, встановивши над нею опіку з призначенням заявника її опікуном. Явка у судове засідання [PERSON], як фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, не визнавалась судом обов'язковою, оскільки є недоцільною і неможливою внаслідок стану здоров'я останньої. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] є онуком [PERSON], яка народилася [INFO] в с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області. На даний час зазначені особи проживають разом за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] (а.с.2-9,40,52-54). В травні 2015 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному обстеженні в Комунальній установі «Новозлатопільська психіатрична лікарня», виставлявся діагноз: «Деменція внаслідок церебросклерозу, наслідки перенесеного ішемічного інсульту. Правосторонній геміпарез. Деформуючий артроз правого колінного суглобу» (а.с.29). Згідно виписки з акта огляду МСЕК від 14 травня 2015 року встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи безстроково та непрацездатною особою, яка потребує стороннього догляду, їй встановлено діагноз: «F01.1 Мультиінфарктна деменція» (а.с.11). Згідно статей 39 і 40 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Пунктом 1 частини другої статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини першої статті 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана, зокрема, членами її сім'ї, близькими родичами. Частиною першою статті 52 ЦПК України визначено, що близькими родичами є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб. Заявник [PERSON] є близьким родичем - онуком особи, щодо якої вирішується питання про недієздатність, тобто [PERSON]. Згідно статей 240 і 241 ЦПК України, статті 60 ЦК України при розгляді справи про визнання фізичної особи недієздатності питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я. Суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. З матеріалів справи випливає, що за висновками судово-психіатричної експертизи від 16 липня 2015 року №433, проведеної Комунальною установою «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку, через що вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.27-31). Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Вирішуючи питання про встановлення опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування, суд враховує наступне. Згідно із частиною четвертою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] виявив бажання здійснювати опіку над двоюрідною бабусею [PERSON] та в змозі виконувати обов'язки опікуна (а.с.1,55-69). Згідно подання Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області від 21 серпня 2015 року №02-02-17/551 орган опіки та піклування вважає можливим надати згоду на призначення [PERSON] опікуном над своєю двоюрідною бабусею [PERSON] (а.с.55-56). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню. Судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави (частина друга статті 240 ЦПК України).

Outcome: approved