Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

24 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки загальною площею 0,4363 га в межах згідно з планом, що знаходяться за адресою житлового будинку. За життя його батько заповіту не залишив. Позивач зазначає, що 11 березня 2020 року він звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про прийняття спадщини за законом, а в подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте постановою державного нотаріуса від 21 липня 2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Водночас, позивач вказує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що на час перебігу та спливу шестимісячного строку (тобто з 01.11.2017 року по 01.05.2018 року) він проходив військову службу в Збройних Силах України, а саме, з травня 2013 року по жовтень 2018 року, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] від 24 червня 2015 року та військовим квитком серії [NUMBER] від 11 травня 2011 року. Крім того, в грудні 2017 року він пошкодив правий ліктьовий суглоб, у зв`язку з чим тривалий час проходив лікування, що підтверджується відомостями, занесеними в медичну книжку. За вказаних обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску ним строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника третьої особи - Новомосковську державну нотаріальну контору Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ухвалою суду від 05 березня 2021 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, остання просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що [INFO] у віці 53 роки помер [PERSON] , [INFO] , про що 07 листопада 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 877, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 листопада 2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , належний померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 21 грудня 2012 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. за реєстровим № 3722, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36913879 від 23 грудня 2012 року, а також земельні ділянки загальною площею 0,4363 га в межах згідно з планом, що знаходяться за адресою житлового будинку (земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер 1223255600-03-001-0164 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,2863 га, кадастровий номер 1223255600-03-001-0165 для ведення особистого селянського господарства), належні спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу земельних ділянок, посвідченого 21 грудня 2012 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. за реєстровим № 3723. Встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59763273 від 11 березня 2020 року. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 18 грудня 1990 року. Спадкова справа № 34 після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] заведена Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 11 березня 2020 року, номер у спадковому реєстрі 65653059, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59763235 від 11 березня 2020 року. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 11 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Новомосковської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро), а в подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте, постановою державного нотаріуса від 21 липня 2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском ним строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держав. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом . Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Статтею 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року за вих. № 670. У відповідності до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1,3,6\~п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки він на час перебігу та спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, проходив військову службу в Збройних Силах України, а в подальшому хворів, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст. 1270 ЦК України. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Внаслідок викладеного, суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] з поважних причин і є підстави для застосування ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два\~місяці з\~дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved