Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

26.07.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]; змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2015 року (помилково зазначено 02.06.2015 року) з 800 грн. щомісячно на ј частку заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано у судовому порядку 16.02.2016 р. Згідно рішення суду відповідача зобов'язано до сплати аліментів на утримання дитини, однак останній свого обов'язку не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 44000 грн. Відповідач не цікавиться життям сина, участь у вихованні дитини не бере, фактично самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. Зазначає, що аліменти у розмірі 800 грн. є меншими ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач у судові засідання 04.10.2018 р., 05.11.2018 р., 28.12.2018 р. та 25.04.2019 р. не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву, заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 11.12.2018 р. № 233. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його двоюрідною сестрою та кумою. Зазначив, що бачив відповідача лише один раз на хрестинах дитини, останній не цікавиться сином, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Дитина виховується матір`ю. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2015 р., яке набрало законної сили 02.06.2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. щомісячно. 09.03.2016 р. набрало законної сили рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2016 р., яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Як видно з акта КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 365 від 19.06.2017 р., позивач разом із сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки від 15.06.2017 року №175, [PERSON] відвідує Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №1 комбінованого типу з 10.05.2017 року по даний час. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах наданого державним виконавцем Тернопільського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, станом на 20.06.2018 року заборгованість [PERSON] становить 44000 грн. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 11.12.2018 р. № 233 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], є доцільним. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз'яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками батька і не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться життям дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання сином доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Що стосується позову у частині зміни розміру аліментів слід зазначити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2019 р. становить 1626 грн. Фактичні обставини справи свідчать, що виключно позивачка обтяжена утриманням і виховуванням сина. Розмір попередньо присуджених аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не досягає мінімальної межі, визначеної законом. Виходячи з фактичних обставин справи, аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зміну розміру аліментів та наявність підстав для їх задоволення. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси малолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704, 80 грн., у користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved