Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

26.12.2018 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS]) про зменшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Святошинський районний суд м. Києва від 20 груня 2016 року, справа №759/11476/16-ц [PERSON] виплачує на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів мого заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів який на теперішній час з позивача стягується, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку і доходу, не повинен бути вищезазначеним згідно вимог чинного законодавства, він повинен складати на одну дитину 1/4 частини з усіх видів заробітку і доходу згідно ч. 5 ст. 183 СК України, така виплата приводить його в скрутне матеріальне становище оскільки: позивач виплачує іпотеку за житло, квитанції про оплату додає, має погіршення стану здоров`я, має на утриманні матір інваліда ІІ-гої групи [PERSON] [INFO] , а також на теперішній час має громадянську дружину у якої є від першого шлюбу двоє неповнолітніх дітей, батько яких не допомагає їх утримувати, що потребує додаткових матеріальних витрат. Таким чином на утриманні позивача знаходяться вищезазначені особи. Просить суд взяти до уваги, що весь час спільного мого проживання з [PERSON] , до розлучення 21 червня 2018 року працював завжди тільки він, відповідачка жодного дня не працювала, ні у який спосіб, не мала жодних заробітків, він один утримував повністю сім`ю, і зараз у повній, мірі вчасно сплачує аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , але мати не дає йому бачитися з дитиною, що призводить до його моральних стрждань. У зв`язку звище зазначеним просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] , [INFO] , за рішенням Святошинський районного суду м. Києва від 20 груня 2016 року, справа №759/11476/16-ц, а саме: Стягнути з [PERSON] , який народився [INFO] у с.Велика Хайча, Овруцького району, Житомирської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів мого заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісяця починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменьшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з виклику (повідомлення) сторін (а.с.27-28). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Святошинський районний суд м. Києва від 20 груня 2016 року, справа №759/11476/16-ц [PERSON] виплачує на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів мого заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилається на мінливість життєвих обставин та його сьогоднішній дохід, також позивач виплачує іпотеку за житло, квитанції про оплату додає, має погіршення стану здоров`я, має на утриманні матір інваліда ІІ-гої групи [PERSON] [INFO] , а також на теперішній час має громадянську дружину у якої є від першого шлюбу двоє неповнолітніх дітей, батько яких не допомагає їх утримувати, що потребує додаткових матеріальних витрат. При цьому, суду надано копію розрахунку загальної вартості кредиту не зазвідчеру банком, а тому суду не надано жодного доказу, який би підтверджували вищезазначене. Враховуючи те, що позивач жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed