Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

25.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO],в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку до його повноліття. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що від спільного проживання з відповідачем, у них [INFO] народився син [PERSON], якого відповідач не визнавав, однак рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2015 року [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не дає, хоча офіційно працює підземним робітником на ДВАТ «Шахта «Надія». Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини від його заробітку. На обґрунтування заперечення послався на те, що при своїй заробітній платі, яка в місяць становить 4000,00 грн., йому потрібно харчуватися, одягатися, сплачувати комунальні послуги за квартиру, в якій проживає з матір'ю, яка часто хворіє, тому він допомагає їй коштами на лікування. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач пояснила, що не працює, утримувати сина допомагає її матір. Стверджує, що її місячний дохід становить 300 грн. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, у розмірі 1/5 заробітку, посилаючись на те, щона утриманні відповідача перебуває його матір - [PERSON], [INFO], яка хворіє та потребує матеріальної підтримки. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що від спільного проживання сторін, у них [INFO] народився син [PERSON], батьком якого, згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2015 року, визнано [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина [PERSON] не надає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина: 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом ураховано те, що на утриманні відповідача перебуває його непрацездатна матір, виходячи з вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку про необхідність присудження з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу)відповідача. Вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів, на думку суду, є завищеною, тому не може бути задоволеною. Наведене відповідає роз'ясненням, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справі щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Отже, позов задовольняється частково.

Outcome: partial