Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

25.03.2014 року [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, зобов»язання зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що [PERSON] є власником та користувачем житлового приміщення за адресою - [ADDRESS]. 12.06.2012 року між ним та громадянином Ісламської республіки Іран [PERSON] було укладено договір оренди належного [PERSON] житлового приміщення, відповідно до якого орендар отримав право проживання та реєстрації в квартирі [ADDRESS] на період часу з 12.06.2012 року по 12.06.2013 року. Під час дії договору оренди, а саме з моменту його укладення і по листопад 2012 року відповідач проживав у зазначеній квартирі на непостійній основі, а з листопада 2012 року [PERSON] у квартирі не проживає, його місце проживання позивачу невідоме, будь-які зв»язки втрачені. Строк дії укладеного сторонами у справі договору оренди сплинув, у відповідача відсутні будь-які правові підстави для його відновлення, а також і користування орендованим житловим приміщенням, а тому сам факт реєстрації його місця проживання в належному на праві власності позивачу житловому приміщенні створює для останнього перешкоди у використанні його за призначенням. Посилаючись на те, що спірне житлове приміщення належить позивачу на праві приватної власності, наявність права самостійно визначити спосіб і форму його використання, а реєстрація місця проживання відповідача на належній йому на праві приватної власності житловій площі створює перешкоди для її використання на власний розсуд, а тому просила зобов»язати відповідача [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS]. Одночасно представник позивача просила суд зобов»язати Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою - [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача відсутня, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, у частині усунення [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування цим же житловим приміщенням. Одночасно представник позивача повідомила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з»явилися повторно, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Судові повістки направлені на адресу відповідачів повернуто суду без вручення з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та представника третьої особи, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житлове приміщення за адресою - [ADDRESS] (а.с.7). 12.06.2012 року між [PERSON] та громадянином Ісламської республіки Іран [PERSON] було укладено договір оренди належного [PERSON] житлового приміщення, відповідно до якого орендар отримав право проживання та реєстрації в квартирі [ADDRESS] на період часу з 12.06.2012 року по 12.06.2013 року (а.с.8-9). За даними довідки №512 від 17.03.2014 року, виданої ЖЕО ТОВ «Експлуатуюча Компанія «Основа Комфорт» у квартирі [ADDRESS], зареєстровано місце проживання фізичної особи - [PERSON] (а.с.10). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись в суд з позовом представник позивача посилається на те, що строк дії договору оренди спірного житлового приміщення закінчився, останнє не використовується відповідачем, а факт реєстрації створює перешкоди для власника, а оскільки останній не є членом його сім»ї та не проживає у квартирі більше року. Як встановлено судом, відповідач дійсно поселився до спірного житлового приміщення на підставі договору оренди житлового приміщення, ятрок дії якого сплинув, останній не проживає у спірному житловому приміщенні з листопада 2012 року, що підтверджується актом обстеження житлових умов заявника від 19.03.2014 року (а.с.12). [PERSON]., як власник спірного житлового приміщення бажає за призначенням використовувати належне йому майном, а факт реєстрації відповідача створює для цього перешкоди. За правилами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням правил ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім»ї власника будинку (квартири) користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Зважаючи на те, що відповідач у справі не є та ніколи не були членом сім»ї позивача у справі, обставини, які стали підставою для його реєстрації та проживання у спірній квартирі відпали, а тому факт реєстрації відповідача у квартирі, що належить на праві власності позивачу створює перешкоди у використанні ним на власний розсуд належного на праві власності майна. Наразі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог про усунення [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування цим же житловим приміщенням. Що ж стосується позовних вимог про зобов»язання Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві зняти з реєстраційного обліку відповідачав, то вони не можуть бути задоволені судом, оскільки Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві не є сторною у справі, а відтак не може бути зобов»язаний судом до вчинення дій. На підставі викладеного,

Outcome: partial