overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

26.05.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 01.09.1983 зареєстрував шлюб з відповідачкою та на сьогоднішній день однією сімєю не проживають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги, постійно виникали сварки, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягав. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 01.09.1983 зареєстрували шлюб, про що Петрівською сільською радою Волноваського району в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу проведений запис за №14 (а.с.5) та на сьогоднішній день однією сімєю не проживають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка своїх заперечень не надала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

26.05.2015 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи в відсутність відповідача (а.с. 29). В судові засідання 17.08.2015 р., 08.09.2015 р. відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 26, 28). За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 24.07.2010 р. (а.с. 4), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

26.05.2015 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 08.09.2015 р. Іллічівським міським судом Одеської області винесено заочне рішення (а.с. 31-32), яким задоволено позовні вимоги [PERSON] у повному обсягу. 18.11.2015 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області скасовано заочне рішення від 08.09.2015 р. (а.с. 58) та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судове засідання 08.06.2016 р. сторони не зявились. Позивачка надала заяву (а.с. 126), в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 118). Судом винесено ухвалу про продовження розгляду справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 24.07.2010 р. (а.с. 4), мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини у розмірі, визначеному у позові. При цьому суд бере до уваги інформацію прикордонної служби про перетинання відповідачем кордону (а.с. 124) і про роботу відповідача за кордоном (а.с. 120). За пропозицією суду відповідач не надав докази щодо розміру його доходів у підтвердження його заперечень відносно розміру аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

26.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 16.03.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 73. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, різні характери, через що останнім часом постійни виникали непорузуміння і сварки, в тому числі і на грунті визначення обсягу спільного сумісного майна подружжя і розпорядження ним. Фактично з лютого 2015 року між ними припинено подружні стосунки та сумісне проживання. Подальше сумісне життя, примирення між нею та відповідачем і збереження сім'ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій зазначає, що з вимогами [PERSON] щодо розірвання шлюбу повністю погоджується, оскільки подальше сумісне життя, збереження сім'ї та примирення між ним і позивачем вважає неможливим та просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи та вирішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 73. Прізвище дружини після одруження «[PERSON]». Від шлюбу подружжя дітей не має. З лютого 2015 року між сторонами припинено подружні стосунки та сумісне проживання. Подальше сумісне життя, примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. [PERSON] після розірвання шлюбу бажає змінити своє прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

26.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.1996 року, який був зареєстрований Петрокорбівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з початку січня 2014 року, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 12.10.1996 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а.с. - 7. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

26.05.2015р. до суду подано цю заяву. В заяві вказано, що [INFO]. померла мати заявниці - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, присадибної земельної ділянки, паю та іншого майна. Після смерті матері заявниця звернулася до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого її було відмовлено, відмова була мотивована тим, що вона не надала достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку фактичного прийняття нею спадщини. На протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, вона фактично прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить володіння та користування житловим будинком, його доглядом та проведенням ремонту, користуванням предметами та речами домашнього вжитку. Зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, свідчать про прийняття нею спадщини. В судовому засіданні заявниця позовні вимоги підтримала в повному обсязі, провила позов задовольнити. Погребищенська міська рада Вінницької області просила провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подали відповідну заяву. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, які були чинними на час зідкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці (а.с. 6), однак не може оформити спадщину тому, що нотаріусом її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона не надала достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному органі факту вступу у володіння (управління) спадковим майном після смерті спадкодавця. Але протягом шестимісячного строку після смерті батька вступила у володіння спадковим майном, здійснивши дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, зокрема: фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої матері, продовжувала проживати у спільному їхньому будинку, використовувала предмети побуту, що належали її батьку. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини заявницею. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявниці юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявниці даний факт потрібно встановити у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

26.05.2015 р. заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою, вказавши , що 11.11.2014 р померла її рідна сестра [PERSON]. . Після смерті сестри залишився спадок .В даний час вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину . Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю документів , які підтверджують родинні відносини між нею та її померлою сестрою. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою сестрою [PERSON]. Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримав. Заінтересована особа в судове засідання не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , вказавши що заперечень по справі не має. Вислухавши представника заявниці , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню , виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що [PERSON] померла 11.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.- 5 ) У свідоцтві про народження заявниці прізвище батьків останньої вказані Плошник ( а.с.- 7 ) З записів акта про шлюб № 24 [PERSON] та акта про шлюб № 17 [PERSON] , наданих відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції на запит суду , видно , що дошлюбні прізвища у [PERSON] та [PERSON] - Плошник Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON], вона на прохання заявниці доглядала [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є рідні сестри. Вона їх знає на протязі 26 років. Пояснення даного свідка узгоджується з довідкою Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області за № 240 -02-14 від 10.06.2015 р., з якої вбачається , що [PERSON] та [PERSON] проживали на території Боківської сільської ради Любашівського району і являлись рідними сестрами. З копій паспортів [PERSON] та [PERSON] видно , що вони народились в с. Бокове Любашівського району Одеської області. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому , що померла [PERSON] являлась рідною сестрою заявниці . Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявниці юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , то належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлою рідною сестрою [PERSON] На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що йому та відповідачці на праві спільної часткової власності належить будинок № 35-А по вул. Ленінградській в м. Первомайську Миколаївської області, кожному по ? частині будинку. В даний час він бажає виділити свою частку, щоб між сторонами не виникало спорів з приводу користування будинком. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, реально розділити між сторонами житловий будинок № 35-А по вул. Ленінградській в м. Первомайську Миколаївської області, виділивши йому у власність: кімнату 1-3 площею 15,10 кв.м. та кімнату 1-4 площею 20 кв. м. Відповідачу просив виділити у власність: кімнату 1-1 розміром 10,30 кв.м., кімнату 1-2 розміром 15,20 кв.м., кімнату 1-7 розміром 10,90 кв.м., кімнату 1-5 розміром 12,50 кв.м., кімнату 1-6 розміром 8,90 кв.м. - згідно плану будинку Відповідач в судовому засіданні повністю визнала позов, не заперечувала проти його задоволення, погодилася із запропонованим позивачем варіантом розподілу будинку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є співвласниками жилого будинку № 35-а по вул. Ленінградська в м. Первомайську Миколаївської області. Кожному з них належить по ? частині будинку на підставі Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської облоасті від 11.11.2011 року № 2-1892/11. Такі обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31870027 від 29.12.2014 року. Таким чином, відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України спірний будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності. Частка у праві спільної часткової власності кожної із сторін складає ? частину відповідно до ст. 357 ЦК України. Між сторонами склався порядок користування будинком, який відповідає порядку, зазначеному позивачем у позові, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Як зазначили позивач та відповідач, вони бажають виділення своїх часток у натурі, однак нотаріального договору щодо цього укласти не можуть. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Враховуючи наведене, вимога позивача про поділ спірного будинку між сторонами є законною. Як зазначили сторони в судовому засіданні, і це підтверджується технічним паспортом спірного домоволодіння, існує можливість реального розподілу будинку. Запропонований позивачем варіант розподілу відповідає часткам сторін у праві власності, їх волевиявленню. Враховуючи наведене, визнання відповідачем позову слід прийняти, позов задовольнити, розділити між сторонами будинок по вул. Ленінградській, 35-А в м. Первомайську відповідно до запропонованого позивачем варіанту розподілу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

26.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, що вона є рідною матірю [PERSON], померлого 06.11.2014 року. В обґрунтування заяви заявник вказує, що 06.11.2014 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння №19 по вул. Кемерівська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність її родинних відносин з сином [PERSON], померлим 06.11.2014 року. На підставі викладеного заявник просить встановити факт, що вона [PERSON] є рідною матірю [PERSON], померлого 06.11.2014 року. Заявник в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин. Факт родинних відносин заявника - [PERSON], яка є рідною матірю [PERSON], померлого 06.11.2014 року, підтверджується: свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.11), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), заповітом на імя [PERSON] (а.с.13), а також письмовими показами свідків: [PERSON], [PERSON], та [PERSON] (а.с.14-16). Тому суд вважає, що необхідно встановити факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], є рідною матірю [PERSON], померлого 06.11.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

26.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 14.10.1992 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №36. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, шлюбні стосунки з відповідачем припинено, за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого вони стали чужими людьми. Примирення між ними не можливе. [PERSON] просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « Шелест» У судове засідання позивачка звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] згоден на розірвання шлюбу, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 14.10.1992 року, який було зареєстровано Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №36, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ВЛ № 497005 від 14.10.1992 року (а.с.5) Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], місце проживання якої сторони вирішили з урахуванням її думки. Шлюбні відносини припинено. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Відповідач не заперечував проти підстав розірвання шлюбу на які посилалась позивачка у позові. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору про поділ майна не має. Тому, позов шелест І.П. підлягає задоволенню.

Outcome: approved