Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

26.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 202, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне та повсякденне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини остаточно припинені з квітня 2018 року і з вказаного часу сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Подружжя має дитину [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати разом із [PERSON] Враховуючи, що примирення та подальше збереження сімї є неможливим, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У разі визнання відповідачем позову до розгляду справи по суті повернути позивачу 50% сплаченого судового збору. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі шлюб просив розірвати, не наполягав на здійсненні фіксування судового процесу технічними засобами. У звязку з визнанням [PERSON] позову просив повернути 50% сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала, позовну заяву [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Татьянко». Сторони не заперечували проти розгляду справи у підготовчому засіданні. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ № 238625, 04.10.2014 року між [PERSON] та Татьянко (до шлюбу Титаренко) [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 202 (а.с. 8). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 401193, актовий запис № 45 (а.с. 9). Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сімя існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про місце проживання дитини, з представлених суду відомостей, не вбачається, а також не вбачається з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до ст. 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, [PERSON] належить повернути з державного бюджету 352 грн. 40 коп., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved