Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

26 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Чубкова Н.П., яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 5970-О від 10.12.2013 року, належним чином повідомлена про місце, день та час розгляду справи, але у судове засідання не з'явилася, 12 травня 2014 року через канцелярію суду нею подано письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. /а.с.53/ У позовній заяві зазначено, що 17 вересня 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] з метою створення сприятливих умов щодо виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №SAMDN12000012317426 від 17.03.2007 року та кредитним договором №SAMDN0000017397576 від 27.11.2007 року, уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10984,31 грн. на строк 12 місяців з 17.09.2012 року по 30.09.2013 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 6762462057944933 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості передбачалося починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця з кінцевим терміном повернення 30.09.2013 року. Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник [PERSON], який зобов'язався щомісяця погашати заборгованість суми виданих кредитних ресурсів та нарахованих відсотків, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цією угодою станом на 11 лютого 2014 року заборгованість становить: за кредитом - у сумі 10617,87 грн.; за відсотками - 1483,34 грн., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди - 3036,28 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 756,87 грн., а у загальному розмірі - 16394,36 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 17.09.2012 року у загальній сумі 16394,36 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи, а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками виконавчому органу місцевого самоврядування (ч.3 ст.76 ЦПК України). Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] навмисно не з'являвся до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, не відчиняв двері працівникам органу місцевого самоврядування, про що складені акти. /а.с. 43, 47, 48, 51, 56/ Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, він навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча йому відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 17 вересня 2012 року юридична особа - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON], з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №SAMDN12000012317426 від 17.03.2007 року та кредитному договору №SAMDN0000017397576 від 27.11.2007 року, уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою кредитор, з метою створення зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 10984,31 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку № 6762462057944933 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.09.2013 року, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Судом встановлено, що Генеральна угода укладена у письмовій формі, підписана уповноваженими на це посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором (Генеральною угодою від 17.09.2012 року) перед Банком станом на 11 лютого 2014 року становить 16394,36 грн., у тому числі: за кредитом - у сумі 10617,87 грн.; за відсотками - 1483,34 грн., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2 Генеральної угоди - 3036,28 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 756,87 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором б/н (Генеральною угодою) від 17.09.2012 року, суми нарахованої пені. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved