Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

25 вересня 2018 року [PERSON] представник за довіреністю Шепетівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №153 від 19.09.2018 року для [PERSON] звернулась до суду в інтересах останньої з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що остання перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 травня 2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя не склалось через те, що кожний із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не бажає піклуватись про сім'ю. Разом як сім'я з 2013 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили строк на примирення не надавати та шлюб розірвати, оскільки разом як сім'я не проживають. У разі неявки відповідача не заперечили щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи З'ясувавши думки позивача та її представника, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 травня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №114. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №075474, виданим 15 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ №152005, виданим 05 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 06.09.2018 року. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя з 2013 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не\~проживання позивача\~і відповідача\~однією сімєю\~та відсутність\~спільного побуту\~на протязі\~тривалого часу,\~суд розцінює\~як підтвердження\~розладів шлюбних\~відносин,\~формального існування\~шлюбу між\~ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини. Відповідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved