Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

24 травня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 18 січня 2020 року уклала шлюб з [PERSON] . Протягом року сімейне життя між учасниками справи поступово погіршилося, почастішали сварки та відсутність порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства сторони не ведуть, не спілкуються, а тому шлюб носить формальний характер. Суперечки щодо майна відсутні. Надання часу для примирення недоцільне через неможливість та небажання продовжувати сімейні відносини. Також зазначено, що сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 червня 2021 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 15 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Зазначила, що з березня 2021 року шлюбні стосунки не підтримують. Дитина залишається проживати з матір`ю. Також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Представником позивача до суду було подано заяву про розподіл судових витрат. Також, 15 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Також зазначив, що дитина залишається проживати з матір`ю. 22 жовтня 2021 року від представника позивача надійшла заява, в якій просив не розглядати заяву про розподіл судових витрат та повернути дану заяву. 25 листопада 2021 року в судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 січня 2020 року, про що свідчить актовий запис № 47, зареєстрований Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Фактичні шлюбні відносини припинились з березня 2021 року, про що зазначено позивачем та не спростовано відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спору щодо проживання дитини немає. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved