Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

26.07.2021 року заявник [PERSON] вернулася до суду із заявою та просить суд постановити рішенням, яким встановити факт належності їй договору дарування частки житлового будинку від 04.12.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 7364 на 111/200 частин житлового будинку [ADDRESS] з житловою площею 76,8 кв.м., в якому ідентифікаційний номер вказаний « [NUMBER] ». Свої вимоги мотивує тим, що 14.12.2004 року їй [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подарували 111/200 частин житлового будинку, укладений 04.12.2004 року, посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрований в реєстрі за № 7364. В цьому договорі є помилка, яку на час укладення договору ніхто не помітив. Тільки в 2021 році вона виявила помилку, через яку не зможе реалізувати свого права власності на будинок. Помилка є в її ідентифікаційному коді, а саме замість «8» вказано «0» та незрозуміла площа будинку. Так в пункті 1 договору жила площа вказана 41,0 кв.м., а в п.2 76,8 кв.м. В свідоцтві про право на спадщину, на підставі якого продавці володіли часткою будинку площа вказана 76,8 кв.м. Виправити помилки в договорі тепер не можливо. Зареєструвати своє право власності вона не може, тому що не може надати реєстратору документ про право власності на її ім`я, тому вона змушена встановлювати факт належності їй договору дарування частин житлового будинку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві просить розглядати справу у її відсутності, також 05.10.2021 року надала заяву про підтримання своїх вимог в повному обсязі та наполягала на розгляді справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності № 1500/02-12 від 16.08.2021 року, в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що \~заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вказано в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судові практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5\~суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що 14 грудня 2004 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] укладено договір дарування частини житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 7364. (а.с.7). З цього договору встановлено, що [PERSON] прийняла від дарувальників 111/200 частин житлового саманного будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , при цьому загальна площа будинку становить 76,8 кв.м. Також в договорі зазначено, що [PERSON] ця частка належить на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого Болградською держнотконторою за р.№6898 від 29 листопада 1984 року, зареєстрованого вБолградському БТІ за № 94 від 01 грудня 2004 року. Слід зазначити, що в цьому договорі ідентифікаційний номер Обдарованої вказаний [NUMBER] , але державним нотаріусом власноруч була закреслена остання цифра коду та виправлена на «8», тобто ідентифікаційний номер змінено на [NUMBER] . Цей договір пройшов 09.06.2005 року державну реєстрацію у Комунальному підприємстві Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації за №11032088 (а.с.9). Як вбачається з довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої 02.08.1999 року Державною податковою інспекцією у Болградському районі Одеської області, [PERSON] отримала ідентифікаційний номер [NUMBER] . Тобто судом достеменно встановлено наявність помилки в договорі дарування, а саме в ідентифікаційному номері Обдарованої [PERSON] . Заявник [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію її прав, але рішенням №60573387 від 24 вересня 2021 року їй було відмовлено у державній реєстрації, так як договір дарування від 14.12.2004 року суперечить інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта, індексний номер документа: 276483769 від 24.09.2021 року за параметрами запиту [ADDRESS] , який пройшов державну реєстрацію у Болградському БТІ за №11032088 від 09.06.2005, за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що унеможливлює проведення державної реєстрації. Окрім цієї помилки заявник вказує на помилки у площах житлових приміщень, але суд в окремому провадженні розглядає тільки належність самого правовстановлюючого документу, а ні визначає майно яке на підставі цього документу належить заявникові. Відповідно до чинного ЦПК України юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Таким чином, факт розбіжності у написанні жилої площі в договорі не підлягає встановленню у порядку окремого провадження. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню, але формулюючи встановлений факт, суд вважає за необхідним не зазначати майно, на яке цей документ встановлює право власності.

Outcome: approved