Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ Альфа-Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ Омега Банк, ПАТ Дельта Банк про визнання Додатків до кредитного договору недійсними. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в лютому 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Нововолинського міського суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №0203/0508/71-002 від 07 травня 2008 року, укладеним між нею та ВАТ (ПАТ) «Сведбанк». У вказаному позові ПАТ «Альфа-Банк» вказав, що в подальшому шляхом укладення договору купівлі-продажу прав вимоги, право вимоги за цим договором набув ПАТ «Дельта Банк», який за договором купівлі-продажу прав вказані вище вимоги передав ПАТ «Альфа-Банк». На підтвердження заявлених вимог банком надано копію кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07 травня 2008 року, копії Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту). Позивач зазначає, що вказані Додатки до кредитного договору під час його оформлення нею не підписувались, зазначені документи підписані сторонньою особою, проте банк посилається на них в обґрунтування підставності позовних вимог та порушення зобовязань за кредитним договором. Просить визнати Додаткок №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додаток №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) недійсними. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ Омега Банк в судове засідання не зявилась, подавши до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ Дельта Банк в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення у звязку з наступним. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст.58 ЦПК України). Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. У судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2008 року між ВАТ (ПАТ) Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Альфа-Банк та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №0203/0508/71-002 із Додатком №1 та Додатком №2 до нього. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається зокрема на те, що у наданих суду Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) підпис їй не належить (а.с.36-55). На виконання положень ч.4 ст.10 ЦПК України, з метою повного зясування обставин справи та перевірки доводів відповідача, було задоволено клопотання представника позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на предмет належності позивачу [PERSON] підписів у Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту), про що постановлена відповідна ухвала від 24 червня 2015 року, яка була направлена разом із цивільною справою №165/730/15-ц в експертну установу 14 липня 2015 року (а.с.90, 116). Проведення експертизи було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України у Волинській області, та з метою забезпечення проведення експертного дослідження ухвалою суду витребувано у ПАТ «Альфа-Банк» вищевказані документи. Крім того, ухвалою суду від 24 червня 2015 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача ПАТ «Альфа-Банк» оригіналу Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) (а.с.87). На адресу відповідача ПАТ «Альфа-Банк» 24 червня 2015 року було направлено копію ухвали суду від 24.06.2015 року про витребування доказів, та відповідачу запропоновано направити на адресу Нововолинського міського суду витребувані ухвалою документи. Лист та ухвала були отримані ПАТ «Альфа-Банк» 06 липня 2015 року, проте ухвала про витребування необхідних для проведення експертизи доказів позивачем виконана не була (а.с.95). В подальшому, 14 липня 2015 року відповідача ПАТ «Альфа-Банк» судом зобовязано надати оригінали Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) для проведення експертизи безпосередньо Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України у Волинській області (а.с.115). 11 серпня 2015 року та 27 жовтня 2015 року на адресу Нововолинського міського суду надходили клопотання Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Волинській області про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зокрема оригіналів досліджуваних документів (а.с.122, 127). Для вирішення клопотань експертної установи Нововолинський міський суд 08 вересня 2015 року та 28 жовтня 2015 року направляв на адресу відповідача листи разом із копіями вказаних клопотань, якими у черговий раз пропонував надати Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України у Волинській області оригінали документів, перелік яких міститься в ухвалі від 24 червня 2015 року (а.с.124, 129). Зазначені листи було отримано відповідачем 14 вересня 2015 року та 02 листопада 2015 року відповідно, проте вимоги експертної установи виконані не були (а.с.125, 130). Статтею 27 ЦПК України передбачено, що сторони повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Проте, жодного разу відповідач явку свого представника до суду не забезпечив, ухвалу суду про витребування оригіналів документів не виконав, що унеможливило проведення призначеної по справі судової почеркознавчої експертизи. 03 лютого 2016 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України у Волинській області повернуто Нововолинському міському суду матеріали цивільної справи №165/730/15-ц у звязку із неможливістю проведення судової почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 24.06.2015 року по причині ненадання необхідних для проведення експертизи документів (а.с.117-119). Згідно ч.1, ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст. 509 ч. 1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 207, 215, 547, 236 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Недійсність правочину прямо не встановлена законом, але якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частинами 1 та 3 статті 203 та частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до приписів ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи те, що провести призначену у справі судову почеркознавчу експертизу неможливо без надання експерту для дослідження оригіналів необхідних документів, а також, що відповідач ухиляється від виконання ухвали суду про витребування таких документів для експертного дослідження з метою перевірки доводів позивача щодо неналежності їй підпису у Додатку №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (графік погашення кредиту) та Додатку №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту), при цьому наслідки такого ухилення були письмово розяснені відповідачеві (а.с.115), суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позивачем [PERSON] вимоги та визнати Додаткок №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07 травня 2007 року (графік погашення кредиту) та Додаток №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07 травня 2007 року (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) недійсними.

Outcome: approved