Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

25 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24.03.2014 року в загальній сумі 13571 грн. 85 коп. та судові витрати по справі в сумі 2270 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 24 березня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та 20.05.2017 року надано кредит у вигляді кредитного ліміту, який у подальшому було збільшено до 10510 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним погашенням. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування відповідач зобов`язувалася здійснювати на умовах, передбачених кредитним договором. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.8). Одночасно з подачею позовної заяви заявив клопотання про огляд веб-сайту позивача, на якому розміщено оригінал Умов та правил надання банківських послуг, який є доказом у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Просив розстрочити виконання рішення суду на один рік (а.с.71). За вказаного, відповідно до приписів ч. 2 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін на підставі наданих доказів. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 24 березня 2014 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ Приватбанк (далі - Банк), за змістом якої він погодився, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), які розміщені на офіційному сайті банку, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також зобов`язався самостійно знайомитись з їх змінами на сайті Банку (а.с.21). Згідно п.2.1.1.12.3 Договору погашенням Кредиту є поповнення картрахунку держателя, яке здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому поряду і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Відповідно до п.2.1.12.6 за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з випискою за договором, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2020 року становить 13571,85 грн. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Клопотання про огляд веб-сайту не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду доказу за його місцезнаходженням. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснював погашення кредитного боргу та отримував грошові кошти з карткового рахунку. Враховуючи викладене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками підлягає стягненню у повному обсязі. Отже, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стосовно розстрочення виконання рішення суду на один рік, про яке просив відповідач, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може розстрочити його виконання, зазначивши про це в рішенні. Статтею 435 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (тяжке захворювання фізичної особи або членів сім`ї, матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події) суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Таким чином, зазначені норми дають підстави для висновку, що розстрочення виконання рішення суду може бути застосоване лише у вийняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення виконання рішення суду. Оскільки відповідач, заявляючи про розстрочення виконання рішення, не зазначив обставин, які ускладнюють для нього виконання рішення суду та не надав доказів на підтвердження цього, підстав для розстрочення рішення судом не вбачається. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 13571 грн. 85 коп., з яких заборгованість за простроченим тілом кредита становить 10897,71 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2674,14 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову у сумі 2270 грн.

Outcome: approved