Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до районного суду з позовними вимогами до відповідачів про стягнення з останніх у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №155/В12 від 05.12.2012 року. Позивач зіслався на ту обставину, що між ним та [PERSON] у простій письмовій формі 05.12.2012 року було укладено кредитний договір, згідно якого Світовид надав позичальнику грошові кошти в сумі 28300 грн. строком на 36 місяців із сплатою 40 % річних. Одночасно для забезпечення виконання кредитного договору, кредитор та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали договори поруки, згідно яких у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору боржником [PERSON], поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Посилаючись на систематичне порушення позичальником основного зобов»язання та утворення станом на 01 травня 2016 року простроченої заборгованості у розмірі 19386 грн. 58 коп., з яких 18749 грн. 60 коп. по кредиту, 636 грн. 98 коп. заборгованість по процентам., кредитор звернувся до суду з вимогою примусового стягнення боргу у солідарному порядку з відповідачів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, але просила заборгованість стягувати лише з неї, як основного боржника, а не з поручителів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, але заборгованість просив стягувати з основного боржника [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з»явилися та подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність та письмові заперечення у яких просили у задоволенні позову відмовити через припинення договору поруки. Відповідач [PERSON] 18 жовтня 2015 року померла та позивач щодо вказаних позовних вимог відмовився, що є його правом. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином у порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі газета « Урядовий кур»єр №194 від 18.10.2016 року). Заслухав пояснення осіб, які з»явилися, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. 05.12.2012 року між кредитором та боржником [PERSON] у простій письмовій формі було укладено кредитний договір №155/В12, згідно якого Світовид надав позичальнику грошові кошти в сумі 28 300 грн. строком на 36 місяців, тобто з 05.12.2012 р. по 05.12.2015 р. із сплатою 40 % річних. Як вбачається з вказаного договору, боржник взяв на себе зобовязання перед кредитором повернути кредит та проценти за його використання у відповідності до графіка платежів, який міститься у графіку розрахунків до цього договору. Таким чином, боржник повинен був щомісячно сплачувати основну суму кредиту та нарахованих відсотків. 05.12.2012 року боржник [PERSON] отримала від кредитора грошові кошти по договору у розмірі 28300 грн., що вбачається з видаткового касового ордера №302 від 05.12.2012 року. Таким чином, судом встановлено, що кредитором зі своєї сторони умови кредитного договору були виконанні. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов»язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору. Пунктами 3.3, 3.4, 3.5 вищевказаного кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобов»язалась погашати кредит та процентів за користування кредитом відповідно до графіка розрахунків, що є невід»ємною частиною договору. Погашення кредиту та процентів відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу основна сума кредиту. Крім того, пунктом 9.2 кредитного договору визначено, що договір кредиту набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань за цим договором. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням умов цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з наданої позивачем довідки про наявність заборгованості, яку боржник належними та допустимими доказами не спростувала, у [PERSON] перед кредитором станом на 01 .05.2016 року наявна заборгованість по кредиту у розмірі 19386 грн. 58 коп., з яких 18749 грн. 60 коп. по кредиту, 636 грн. 98 коп. заборгованість по процентам. Останнє погашення по кредиту у сумі 250 грн. боржником [PERSON] було зроблено 02.12.2015 року. Всього по вказаному кредиту боржником згідно фінансових документів сплачено 13148 грн., що є неповним погашенням кредитної заборгованості. З врахуванням того, що боржник із самого початку отримання кредиту почала порушувати його умови, а саме не в повному обсязі сплачувати як тіло кредиту, так і проценти, кредитором з 01 квітня 2013 року нарахування процентів було призупинено терміном на 36 місяців. Одночасно для забезпечення виконання кредитного договору, кредитор та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали у письмовій формі договори поруки, згідно яких у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору боржником [PERSON], поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Також вказаними договорами (п.6.1) було визначено строк його дії, а саме договір поруки набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 01.01.2017 року, але не більше ніж п»ять років після закінчення строку, на який надається кредит. За умовами цього договору, у випадку порушення боржником зобов»язання за кредитним договором, або його частини, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Встановив у судовому засіданні неналежне виконання [PERSON] Г. взятих на себе зобов»язань по кредитному договору, суд приходить до висновку про законність позовних вимог до відповідачів як солідарних боржників, через що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.3.ч.1. ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору позики, якщо інше не встановлено кредитним договором. Крім того, відповідно до п.5.1.3 кредитного договору, позичальник зобов»язується вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків, що було порушено зі сторони основного боржника. Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обов»язки сторін передбачені статтями 553-559 ЦК України та розділами 2-6 договорів поруки. Згідно зі ст. 553 ЦК України поручителем може бути одна особа або кілька осіб. ч.3 ст. 554 ЦК України передбачає, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Як вбачається з договору поруки ( п. 6.1) у вказаному договорі встановлено строк його дії до 01.01.2017 року. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів щодо припинення договору поруки 05.12.2013 року через їх безпідставність та спростування положеннями договору поруки, в якому чітко встановлений строк його дії. Таким чином, встановив у судовому засіданні, що основний боржник порушив умови кредитного договору та строк дії договорів поруки не витік, у суду є законні підстави для стягнення кредитної заборгованості з відповідачів у солідарному порядку. Судові витрати, суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне покласти на відповідачів порівну.

Outcome: approved