Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

25.09.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~наданим позовом,\~мотивуючи тим,\~що вона\~є бабусею\~неповнолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьки якої\~через деякий\~час після укладення\~шлюбу припинили\~сімейні відносини\~та стали\~проживати окремо,\~а дитина\~залишилась проживати\~разом з\~нею та\~матір`ю.\~Батько [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини: ніякої допомоги на її утримання не надає, не забезпечує дитину матеріально; участі у вихованні не приймає; не відвідує та не цікавиться життям і станом здоров`я дитини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, проте в примусовому порядку він аліменти не сплачує. Мати дитини також самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки: не бере участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням та утриманням дитини, не піклується про її стан здоров`я, не намагається забезпечити належного медичного обслуговування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не приймає жодної участі у вихованні доньки. [PERSON] не надає коштів на утримання доньки. Вона не купує дитині речі першої необхідності, шкільне приладдя; не відвідує батьківські збори. Також [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями; проживає за рахунок соціальної допомоги на дитину, які не витрачає на потреби доньки, лише на власні. [PERSON] має психічне захворювання та ІІІ групу інвалідності. З 2014 року онука проживає разом з нею. Вона займається її утриманням, вихованням, підготовкою до самостійного життя; цікавиться її успіхами та досягненнями. Нею створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. У зв`язку із зазначеним вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів. Представник відповідачки адвокат Доров А.О. надав відзив на позов разом з письмовими доказами. Вважає, що відсутні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, тому що вона має інвалідність ІІІ групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте вона є дієздатною особою та може працювати і виконувати певну роботу. Вона отримує пенсію по втраті працездатності та аліменти від батька дитини, які віддає позивачці; веде нормальний спосіб життя. Дійсно, вона періодично проходить лікування, у зв`язку із чим залишає дитину з бабусею. Зазначив, що відповідачка проживає зі співмешканцем [PERSON] , який має стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем проживання. У зв`язку із зазначеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповіді на відзив позивачкою не надано. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову суду не надав Надав документи, що характеризують його, як особу, свідчать про його працевлаштування, сплату аліментів. Органом опіки та піклування надано письмові пояснення та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.12.2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Позивачка зазначила, що це надасть їй можливість стати опікуном дитини, отримувати кошти на її утримання і повністю сприяти її розвитку. Відповідачка [PERSON] та її представник просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. [PERSON] доповнила, що віддала матері банківську картку, на яку вона отримує аліменти на дитину. Таким чином вона приймає участь в утриманні дитини. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила прийняти рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В підготовчому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог через відсутність правових підстави для позбавлення його батьківських прав, оскільки він має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, з якої здійснюється відрахування аліментів на дитину, він позитивно характеризується за місцем проживання. Дійсно, він зрідка спілкується з донькою, у зв`язку із тим, що бабуся чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, а він проживає в іншій області. Суд вважає за необхідне за згодою позивачів, відповідно до статей 211, 223 ЦПК України, здійснювати судовий розгляд справи на підставі наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів у відсутність відповідача. В судовому засіданні за клопотанням позивачки було допитано свідка [PERSON] , яка є її подругою. Свідок пояснила, що їй зі слів [PERSON] відомо, що саме вона займається вихованням онуки, оплачує навчання та гуртки дитини. Знає, що позивачка телефонує доньці, займається її лікуванням, сплачує за неї кредити. Батько до дитини не приїжджає, тільки платить аліменти. Вона спілкувалася із дитиною, яка повідомила їй, що не зможе жити з мамою, хоче бути з бабусею. Заслухавши пояснення учасників справи, ознайомившись з їх позиціями, викладеними у письмових заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення свідка, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові 05.05.2020 року у справі № 641/2867/17-ц зауважив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька чи матері, так і для дитини (стаття 166 СК України). Тобто позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2014 року, які проживають окремо один від одного. Дитина з жовтня 2014 року проживає разом з бабусею, що підтверджується довідкою від 10.09.2020 року, виданою головою квартального комітету № 49 м. Первомайська, та не оспорюється відповідачами. Як встановлено судом, сама позивачка є ініціатором того, щоб онука проживала разом з нею, а батьки дитини не заперечують проти цього. Бабуся займається вихованням [PERSON] ; цікавиться її успіхами та досягненнями у житті, що підтверджується характеристикою Первомайської ЗОШ № 4 від 07.09.2020 року та довідкою № 01-10/93 від 07.09.2020 року, виданою дошкільним навчальним закладом ясла-садок № 16 «Калинонька». Частиною 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що баба та дід мають право спілкуватися зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні. Зі змісту вказаної правової норми випливає, що законодавець закріплює лише право на виховання та спілкування. Відповідного ж обов`язку у Кодексі не закріплено. Тобто позивачка, як бабуся, має право брати участь у виховані онуки [PERSON] . Вона цікавиться успіхами та досягненнями дитини, проявляючи своє природнє бажання як бабуся. Разом з цим позивачка стверджує, що батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на них Сімейним кодексом України, і такі обов`язки виконує лише вона, а тому наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; не зазначено, у чому полягає винна поведінка відповідачів у свідомому нехтуванні своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка має інвалідність ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 404275 від 15.11.2019 року та копією посвідчення серії [NUMBER] від 21.08.2017 року. Проте, вона має можливість працювати та виконувати дозволену роботу з урахуванням своїх можливостей. Вона перебуває на обліку у лікаря-психіатра, періодично проходить лікування і має адекватну поведінку, що підверджується довідкою № 315 від 19.11.2020 року, виданою КНП «Первомайська ЦМБЛ». Тобто, [PERSON] дійсно має розлади здоров`я, у зв`язку із чим має проходити лікування, тому такі дії не свідчать про свідоме її ухилення від виконання свого обов`язку по вихованню дитини. Суд вважає, що у зв`язку із захворюванням відповідачки, позивачка має допомагати з вихованням онуки та підтримувати свою доньку по мірі можливостей, не створюючи стресових ситуацій в родині задля нормального співіснування. Відповідачка проживає разом із співмешканцем [PERSON] ; вони позитивно характеризуються за місцем проживання, що підверджується довідками від 21.11.2020 року, виданими головою квартального комітету № 23 м. Первомайська. Така інформація не спростована. Згідно акту про обстеження житлово-побутових умов відповідачки від 19.11.2020 року комісією виявлено незадовільні умови проживання. Разом з тим, такий документ відображає лише стан побутових умов на конкретний період часу - дату складення такого документу та не може слугувати підтвердженням неналежного виховання дитини, оскільки дитина проживає в іншому місці. Доказів того, що відповідачка веде аморальний спосіб життя або вживає спиртні напої, матеріали справи не мітять, а тому доводи позивачки з даного приводу не заслуговують на увагу. Суду не надано також доказів про притягнення відповідачки до відповідальності за невиконання або неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Крім того, відповідачка передала позивачці банківську картку, на яку надходять аліменти на дитину від батька. З наведених доказів, а також з пояснень самої позивачки вбачається, що обмеження участі відповідачки в житті дитини пов`язане саме з її психічним захворюванням, що не є винною поведінкою. Щодо батька дитини, то він проживає в іншій області в смт. Побузьке Голованіського району Кіровоградської області області і працює у ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат» на посаді стропальника. Із заробітної плати відповідача здійснюється відрахування аліментів на утримання дитини, що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи № 233 від 22.12.2020 року. Відповідачка надала позивачці банківську картку для отримання аліментних виплат на дитину. Позивачка підтвердила такі обставини. Відповідач не оспорював того факту, що зрідка спілкується з донькою. Суд вважає, що неактивна участь батька в житті дитини пов`язана із його проживанням на значній відстані від місця проживання доньки, а незацікавленість батька, який сплачує аліменти, в підготовці дитини до школи чи непідтримання ним захоплень дитини, необізнаність про стан її здоров`я не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, а свідчить про відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування чи різних світоглядів. Крім того, сама позивачка пояснила, що завжди була проти стосунків між відповідачем та її донькою, що свідчить про неприязні стосунки. Суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини через його необґрунтованість та суперечність інтересам дитини. На думку суду висновок складено формально, оскільки обставин справи досліджено поверхово; не було запрошено батьків для вирішення такого питання, не з`ясовано умов їх проживання, стосунків з дитиною. Висновок зроблено лише на підставі інформації, наданої позивачкою, тобто однобічно. Суд критично оцінює пояснення свідка щодо обставин справи, оскільки відомості щодо участі батьків у вихованні дитини вона знає лише зі слів позивачки, яка є її подругою. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом на підставі наданих доказів встановлено відсутність винної поведінки та свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, а також відсутність інших передбачених ч.1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення їх батьківських прав. Причини, з яких позивачка прагне позбавити відповідачів батьківських прав, не заслуговують на увагу, адже вона доглядає онуку з добровільної згоди відповідачів; має право та можливість стягнути з них аліменти на утримання дитини тощо. Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, батьки заперечуються проти позбавлення батьківських прав, з урахуванням інтересів дитини з метою збереження її зв`язків із батьками, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed