Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 06 травня 2010 року в сумі 13462,01 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що між сторонами існують договірні відносини, умови якого відповідачем не виконуються. Так, 06 травня 2010 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержав кредит в сумі 500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував її умови та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 17 квітня 2018 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 13462,01 коп., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі (а.с.44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с. 51), з урахуванням приписів ст.223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 06 травня 2010 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.11). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту при укладенні договору на платіжну карту - 500,00 грн. Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2,5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості. Однак, відповідно до наданого Банком розрахунку позивачем застосована інша відсоткова ставка, в той же час суду не надано доказів збільшення відсоткової ставки по кредитному договору, узгодженої з відповідачем. Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору, а саме станом на травня 2010 року, а також Тарифами банку. Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, що передбачені Договором, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій. Відповідно до п. п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартості послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виконанні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законом порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом відповідач здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачував кредитну заборгованість, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2018 року за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 422,39 грн. (а.с. 7-9). Також Банком нараховано проценти. Втім останні, починаючи з дати операції від 01.03.2014 року не відповідають процентній ставці, зазначеній у самому розрахунку та Тарифах Банку. Так, за датою операції від 01.03.2014 року сума боргу 422,39 грн., процентна ставка 2.5 % на місяць, розрахунок за три дні: 422,39 грн. х 3 дні х 2,5%х12/360 (згідно п. 2.1.1.12.6 з розрахунку 360 днів) = 1, 05 грн., тоді як за розрахунком банку така сума склала 5,25 грн. За датою від 05.03.2014 року борг 422,39 грн. х 21 день розрахунку х2,5% х12/360 = 7,39 грн., тоді як за розрахунком Банку на дату 05.03.2014р. борг за тілом кредиту складає 37,63 грн. За такого суд вважає необхідним стягнути суму процентів, починаючи за період з 31.03.2014 року у наступному розмірі: за період з 01.03.2014 року по 17.04.2018 року: 422,39 грн. х 1509 днів х 2,5%х12/360= 531,15 грн. Всього: 437,88 грн. заборгованість по відсоткам станом на 26.02.2014 року + 531,15 грн. за період з 01.03.2014 року по 17.04.2018 року = 969,03 грн. Щодо суми боргу, як зазначено у позовній заяві, з пені та комісії в розмірі 3820,00 грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня є неустойкою, що передається кредитору у разі порушення боржником зобов'язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія - це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг. В свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума, а рішення суду не може будуватись на припущеннях, при цьому, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та тягар доведення покладено на сторони (ст. 11, ст. 60 ЦПК України). Крім цього, Банком як неустойка нараховано суми штрафу за порушення строків виконання договірних зобов'язань. Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13). За такого, суд вважає можливим стягнути неустойку у виді штрафу, що визначається як 5% від суми заборгованості - 69,57 грн. та 500 грн. фіксовану частину штрафу. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 1960,99 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 422,39 грн., проценти - 969,03 грн., штраф - 500 грн. (фіксований), штраф (процентна складова 5%) - 69,57 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням роз'яснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 246,68 грн. (1960,99 грн. х 100 / 13462,01 грн. = 14%, 1762,00 х 14% = 246,68).

Outcome: partial