Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

26.02.2020 року представник заявниказвернувся до суду із вищевказаною заявою, відповідно до\~вимог якої\~просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №707975, виданого Августівською сільською радою, Козівського району, Тернопільської області 01.11.2002 року. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку, згідно з державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №707975. Вказує, що у вказаному державному акті допущено помилку у зазначенні прізвища спадкодавця, зокрема вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 11.12.2019 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І.М. заявнику відмовлено у оформленні спадкового майна після смерті спадкодавця, оскільки існують суперечності у зазначенні прізвищі у свідоцтві про смерть та у державному акті на право приватної власності на землю. Факт про встановлення якого просить заявник, має дня неї юридичне значення, оскільки надає право на прийняття спадщини після смерті матері. На підставі вказаного, просить задовольнити подану заяву. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 11.08.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду за правилами окремого провадження, відкрито провадження у справі та призначено у ній підготовче засідання. Заявник чи його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, а справу слухати у їх відсутності. Представник Козівської державної нотаріальної контори у підготовче\~засідання не\~з`явився,\~однак подав\~через канцелярію\~суду заяву,\~згідно з\~якою у\~вирішені даної\~справи покладається\~на думку\~суду та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч.1 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). У ч.1\~ст.315\~ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. Відповідно до ч.6\~ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07.06.2019 року (а.с.9). 01 листопада 2002 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується його копією (а.с.10). Із довідки Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області від 20.07.2020 року №323 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа (а.с.11). 11.12.2019 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І.М. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по [ADDRESS] , після матері [PERSON] у зв`язку з тим, що вчинення такої суперечить чинному законодавству України (а.с.13). Таким чином, суд оцінивши письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити, що при виготовленні державного акта на право приватної власності на землю, Августівською сільською радою народних депутатів було допущено технічну помилку. Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89\~ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~№5 від 31.03.1995 року\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку\~\~їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати\~\~або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 18\~вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved