overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

24.07.2020 р. представник [PERSON] - адвокат Рогозін О.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2013 р. В шлюбі у них [INFO] народився син - [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам [PERSON] . За позовом представник просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем. Ухвалою від 13.08.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 18.09.2020 р. 18.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 16.11.2020 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 16.11.2020 р. сторонам надано строк на примирення, розгляд справи відкладено на 19.01.2021 р. Представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явивлись, про день, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв не подавали. Суд розглянув справу без участі відповідача та його представника на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

24.07.2020 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі - позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) безпідставно отриманих бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії в сумі 11903 грн 65 коп., а також 2102 грн у відшкодування судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач не зазначив у заяві про призначення житлової субсидії про факт перебування в шлюбі, що потягло до безпідставної виплати житлової субсидії в період з 01.05.2018 по 30.04.2019 включно, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Сторони в судове засіданні не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі заяви відповідача від 29.09.2015 йому було призначено житлову субсидію, починаючи з 01.09.2015 (а.с. 5-10). Під час перевірки позивачем майнового стану відповідача було встановлено, що в доданій до заяви про призначення субсидії декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідач не вказав факт перебування в шлюбі, який укладено 24.04.1999 (а.с. 5 зв. - 13). Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 в редакції, що діяла до 14.08.2019, починаючи з 01.05.2018 призначення житлової субсидії здійснювалося лише після подання нових заяв і декларації, якщо у домогосподарстві зокрема були особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. За таких обставин, починаючи з 01.05.2018 відповідач повинен був повідомити про свій фактичний сімейний стан і перебування в зареєстрованому шлюбі, чого не було зроблено. Зазначене призвело до безпідставної виплати відповідачу в період з 01.05.2018 по 30.04.2019 включно житлової субсидії в сумі 11903 грн 65 коп. Враховуючи ту обставину, що відповідач добровільно безпідставно отриману суму коштів у вигляді житлової субсидії позивачеві не повернув, вказані бюджетні кошти підлягають стягненню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

24.09.2011 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої, як вказує позивач, відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивачем було уточнено позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідач у судовому засіданні з уточненими позовними вимогами про стягнення з нього аліментів у розмірі 800 гривень щомісячно на утримання доньки згоден у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 13.03.2012 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.ст. 88 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

24.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, при цьому направив заяву з якої видно, що позов визнає, просить справу розглянути на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з серпня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити дітей на виховання позивачці. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24.09.2012 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач подав до суду заяву, в якій позивач позов повністю підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 березня 2013 року до компетентного суду Російської Федерації направлено доручення про проведення окремих процесуальних дій та вручення документів. 03.02.2014 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло підтвердження про вручення документів відповідачу, протокол судового засідання, згідно якого відповідач позов [PERSON] визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмову заяву позивача і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2010 року Роганською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №72. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно довідки виконавчого комітету Роганської селищної ради №1946 від 17.09.2012 року підтверджується, що позивач [PERSON] проживає разом із дитиною. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов'язку доказування наявності підстав для стягнення аліментів на утримання дружини, а тому суд позов задовольняє в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

24. 09. 2013 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання - сина - [PERSON], який народився [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до закінчення навчання. До судового засідання позивачка не з'явилася, суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно, причин неявки суду не повідомив, відповідних заяв та документів суду не надавав. Справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України розглянуто з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 18. 05. 2012. Від шлюбу сторони мають дитину - сина - [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON]. Зазначене підтверджено записом у Свідоцтві про народження дитини від 30. 06. 1992 серії [NUMBER] (актовий запис № 566). [PERSON] навчається в Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського, що підтверджується довідкою закладу від 27. 08. 2013 № 924. На теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з матір'ю, не надає. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На теперішній час [PERSON] власного джерела доходу не має, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом на стягнення аліментів на час навчання на її користь. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO], підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24. 09. 2013 до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. На підставі ст. ст. 84, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн., а також на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

24.09.2013 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с.3-5). В судовому засіданні позивач підтримала позов, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на ті обставини, що після розірвання шлюбу з відповідачем діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх здоров'ям, розвитком, ухиляється від сплати аліментів. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивач перешкоджає йому у зустрічах з дітьми, що він приймає заходи щодо працевлаштування і сплатить заборгованість по аліментам. На запитання суду відповідач визнав, що не оспорював розрахунки державного виконавця, не звертався з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, що за час перебування справи у суді він не налагодив стосунки з дітьми, не звертався до дитячої поліклініки, школи, не зустрічався з дітьми з вересня 2013 р. і не надавав їм допомогу. Представник органу опіки та піклування уточнила висновок (а.с.28-29, 82), просить задовольнити позов, т.я. за весь час розгляду справи відповідач не прийняв заходи щодо поновлення виконання батьківських обов'язків. Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, висновок прокурора, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 22.12.2003 р. до 19.04.2013 р. (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Сторони визнали, що після припинення спільного проживання діти проживають з матір'ю. Докази на а.с.11-12, 31, 34-35, 36, 51-52, 78-79, 81 підтверджують, що відповідач без поважних причин самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, станом на 28.02.2014 р. його заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей складає 20526,65 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсягу. При цьому, суд бере до уваги думку дитини - [PERSON], який підтримав позов, зазначивши, що довгий час батько з ним не бачиться, не приймає участі в його житті, не спілкується з ним, не вітає зі святами, не телефонує, що він не бажає бачиться з батьком, т.я. боїться, що він знову буде ображати його та матір (а.с.36, 81). Суд не бере до уваги доводи відповідача, т.я. він не довів наявність поважних причин невиконання батьківських обов'язків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

24.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - Віталія, [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач з позовом згоден, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. А тому, відповідно до ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

24.09.2013 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості кредит в розмірі 13 030,87 грн. при умові сплати відсотків 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 34 058,36 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом отримання рекомендованого листа, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості від 24.09.2013 року не провів і заборгованість, станом на 12.08.2014 року складає: 34 058,36 грн., з них 7 831,12 грн. заборгованість за кредитом, 0,60 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 26 226,64 грн. штраф за п. 2.2. Генеральної угоди. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку; Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 24.09.2013 року, правилами надання банківських послуг; копією паспорта позичальника, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів та штрафу. Судові витрати становлять 340,58 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

24.09.2013 року до Харківського районного суду Харківської області звернувся із позовом про визначення порядку користування будинком і земельною ділянкою [PERSON] Вимоги уточнені заявою після проведення судової експертизи. В своїх остаточних позовних вимогах позивач просив суд визначити лише порядок користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до 3-го варіанта судової будівельно-технічної експертизи № 9929/3352/ від 31.03.2014 року, виділивши йому у користування частину будинку як другому співвласнику на його 3/8 частини будинку. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримані. Відповідач та представник відповідача в судове засіданні повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомлено, подали клопотання про зупинення розгляду справи, яке судом не задоволено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача та представника відповідача. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до наданих суду копії технічного паспорту, копії свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.08.2013 року державним нотаріусом 1-ї Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області реєстровий № 2-821, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8421342 від 23.08.2013 року та довідки № 345 від 23 травня 2013 року комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» судом встановлено, що власником 3/8 частин будинку, що розташований в [ADDRESS] є позивач - [PERSON], який отримав цю частку у спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Інша частина належить в 1/2 частині відповідачу на підставі договору дарування, а на 1/8 частину будинку, хоча і не оформлено право власності, але позивач визнає, що ця частка належить відповідачу по праву спадкування, що не спростовується наданим суду доказам. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право виділити свою частку, в тому числі шляхом визначення в натурі частки в нерухомому майні, що передається в його користування. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9929/3352/ від 31.03.2014 року запропоновано три варіанти порядку користування будинком, з яких 3-й варіант найбільше наближений до ідеальних часток співвласників, тому, враховуючи що позивач просить суд визначити порядок користування саме за третім варіантом висновку судової експертизи, суд такі вимоги задовольняє і на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на корись позивача судові витрати в повному обсязі в сумі 3175 гривень з урахуванням сплаченої суми судового збору та витрат на експертизу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

24.09.2013 року позивач подав у суд позов, в якому просив звільнити належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] з-під арешту та зняти заборону на її відчуження. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що державний виконавець Фрунзенського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ наклала арешт та заборону відчуження належної йому на праві власності квартири через те, що за ним утворилась заборгованість по аліментним платежам, однак на час подачі позову заборгованість була погашена, відтак відпали підстави для арешту його майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач проти позову заперечувала, визнала, що заборгованість за аліментними платежами у позивача відсутня, однак зазначала, що вона змушена нести додаткові витрати на лікування дитини. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні Фрунзенського ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2008 року про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У зв'язку з виниклою заборгованістю за аліментними платежами, 13 січня 2011 року державним виконавцем було прийняте рішення про арешт спірної квартири боржника та оголошення заборони на її відчуження. В судовому засіданні представник позивача надав суду довідку Фрунзенського ВДВС з якої вбачається, що станом на 14 січня 2014 року заборгованість за аліментними платежами у [PERSON] відсутня. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження арешту майна відповідача, в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2008 року про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, безпідставне, на підставі чого,

Outcome: approved