Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

24.12.2013 позивач звернувася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, справу просить розглядати без її участі, позов підтримала, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом. З довідки поштового робітника про причини невручення рекомендованого листа зазначено, що рекомендований лист повернуто за закінченням терміну зберігання. Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендований лист із судовою повісткою на пошті є відмовою останнього одержати судову повістку. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку вважається повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Гр. [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадського стану м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 394 від 08.10.1996 року (а.с.9), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Позивачка з неповнолітньою дитиною, яка знаходиться на її утриманні, мешкають разом. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved