Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

25.01.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 53 499.00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 19 червня 2015 року уклав з відповідачкою договір позики, згідно якого передав їй грошові кошти в сумі 38 868, 86 грн. (в еквіваленті 1807,85 доларів США), які вона зобовязалась повернути до 01 листопада 2015 року. У випадку порушення строку повернення коштів, вона повинна сплатити штрафні санкції в розмірі 20 % від суми позики. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21.01.2016 року має прострочену заборгованість в сумі 44\~58300 грн. по сумі позики. Оскільки строк повернення позики настав 01.11.2015 року, відповідачка прострочила повернення позики на 81 день, тому станом на 21.01.2016 року заборгованість за штрафними санкціями(20%) становить 8916,00 грн. , всього борг за договором позики становить 53499,00 грн. Тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує, про що подав суду заяву. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином, що стверджується оголошенням в газеті «Подільські вісті» № 29 від 15.03.2016 року. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що між сторонами 19 червня 2015 року було укладено договір позики, що підтверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Згідно укладеного договору [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 38 868,86 грн. (що на день позики становило в еквіваленті 1807,85 доларів США). Остання зобовязалася повернути позику до 01 листопада 2015 року. У випадку порушення нею строку повернення коштів, вона повинна сплатити штрафні санкції в розмірі 20 % від суми позики. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21.01.2016 року має прострочену заборгованість в сумі 44\~583,00 грн. При цьому відповідачка прострочила повернення позики на 81 день. Дана обставина підтверджується розпискою написаною [PERSON] приєднаною до матеріалів справи. Договором позики передбачено, що у разі не виконання відповідачем своїх зобовязань за цим Договором, вона має сплатити штрафні санкції в розмірі 20 % від суми позики. Строк повернення позики настав 01.11.2015 року. [PERSON] станом на 21.01.2016 року прострочила повернення позики на 81 день. Таким чином відповідачка повинна сплатити позивачу 53\~499,00 грн., з яких 44\~583,00 грн. - сума позики, що еквівалентна 1807,85 доларів США; 8916,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (20%). Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 624 данної норми права, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Судові витрати в сумі 551,20 грн. понесені [PERSON] згідно квитанції № 116 від 21.01.2016 року, слід стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved