Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

26 липня 2021 року в суд надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, за підписом представника Мартиніва О.І., до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з регламентною виплатою, в сумі 44511,04 грн. та судових витрат в розмірі 2270, 00 грн., який зданий до відправки через поштове відділення 22 липня 2021р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.07.2018 р. о 08 год. 40 хв. в Чернівецькій області на автодорозі Антонівка-Пижівка 20 км. + 100 м внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 10.2. ПДР України сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, та автомобіля марки Volkswagen Vento, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Volkswagen Vento, державний номерний знак [NUMBER] , та завдано шкоди [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, у зв`язку із чим [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу № 4804 від 16.05.2019р. та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати, який був сплачений потерпілому, становить 41404, 00 грн. Окрім того, МТСБУ було сплачено 3107, 04 грн. надавачам послуг щодо збору документів та визначення розміру завданої шкоди. З огляду на зазначене просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати, в розмірі 44511,04 грн. та 2270 грн. судового збору. Ухвалою суду від 03.08.2021р. відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 01 вересня 2021 року о 11 год. 00 хв., яке відкладено на 15 вересня 2021р. о 11 год. 00 хв. Представник позивача Мартинів О.І. в судове засідання не з`явився, проте надіслав клопотання № СУ/51378/6 від 05.08.2021р., яка надійшла в суд 11.08.2021р., згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 48), інші заяви та клопотання відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулися поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.53-56 ). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою № 2514 від 29.07.2021р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 44), у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із викликом на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що постановою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.09.2018р., яка набрала законної сили 17.09.20218р., зі змінами згідно постанови Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.03.2019р. про виправлення описки, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.(а.с. 8-9). У постанові встановлено, що [PERSON] в порушення п. 10.2. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., із змінами та доповненнями, 09.07.2018 року о 08 год. 40 хв., перебуваючи на 20 км. + 100 м автомобільної дороги Антонівка-Пижівка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER] , із причепом, реєстраційний номер [NUMBER] , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Volkswagen Vento», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини також підтверджуються схемою місця ДТП від 09.07.2018р. (а.с. 7). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто настання страхового випадку, цивільна-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 10). Як вбачається із посвідчення водія серії [NUMBER] [PERSON] являється водієм категорії А,В,С (а.с. 13), а транспортний засіб «Volkswagen Vento», реєстраційний номер [NUMBER] , належить йому з 23 серпня 2008р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 13). Оскільки завдана шкода [PERSON] відшкодована добровільно не була, [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідними повідомленням про дорожнеьо-транспортну пригоду від 09.07.2018р. та заявою від 15.11.2018р. (а.с. 11, 12). Відповідно до Висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» № 297/18 від 23.08.2018р. ринкова вартість автомобіля Volkswagen Vento, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП 09.07.2018р. складала - 69984, 00 грн.; вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, без включення в розрахунок ПДВ на складові частини КТЗ, - 128710,30 грн.; коефіцієнт фізичного зносу автомобіля - 0, 70; вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без включення в розрахунок ПДВ на складові частини КТЗ, - 58210, 30 грн. (а.с. 14-22). Згідно розрахунку вартості КТЗ марки Volkswagen Vento з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати встановлено розмір регламентної виплати в сумі 41404, 00 грн. (а. с. 23). Враховуючи зазначене, 16 травня 2019р. МТСБУ видано наказ №48047 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] , на виконання якого згідно платіжного доручення № 938564 від 29.05.2019р. МТСБУ на рахунок [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 41404,00 грн. (а.с. 26, 27). Окрім того, МТСБУ сплачено також 1632, 00 грн. за послуги ДП «Експерт-Сервіс Авто» щодо складення протоколу огляду автомобіля, визначення розміру шкоди, виїзд на місцевість та надіслання телеграми та 1475, 04 грн. ТзОВ «Аудатекс Україна» за доступ для розміщення інформації про ТЗ за допомогою програмної платформи VW VENTO GL, що підтверджується рахунком-фактурою № 219/18 від 30.08.2018р., актом виконаних робіт, рахунком на оплату № АО146 від 28.02.2019р., актом надання послуг № АО145 від 28.02.2019р., платіжними дорученнями № 993450 від 21.09.2018р. та №936108 від 18.03.2019р. (а.с. 24, 25, 27). Як вбачається із матеріалів справи 09 червня 2020р. [PERSON] було надіслано претензію про регресні вимоги на суму 44511, 04 грн., що підтверджується копією службового чеку AT «Укрпошта», списком № 989 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с. 28-30). У відповідь на претензію відповідач повідомив, що є пенсіонером, ліквідатором на ЧАЕС ІІ категорії, тимчасово безробітний; автомобіль «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який він обслуговує, належить його батьку, інваліду І групи, ветерану війни, та матері, ветерану праці. Вважає, що не має оплачувати витрати, добровільно вжив заходів щодо усунення основної причини аварії - прибрав дерева та кущі, що перекривали оглядовість дороги (а.с. 31-32). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 39.1, підпункту 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Так, відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У ст. 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Так, згідно ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Таким чином, після проведення регламентної виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача щодо стягнення розміру сплаченого страхового відшкодування. При цьому, [PERSON] не відноситься до осіб, визначених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право на звернення із регресним позовом до яких виключається нормами закону, а також у суда відсутні докази, що на останнього поширюються пільги, визначені п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких умов, зважаючи на наявність постанови суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, щодо [PERSON] , оскільки МТСБУ виконало покладені на нього обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, при відсутності доказів добровільної сплати відповідачем коштів на рахунок МТСБУ в порядку регресу, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення 41404, 00 грн. відшкодування вартості знищеного транспортного засобу підставний та підлягає задоволенню. Згідно п.п. 34.2., 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Аналіз п.п. 34.2., 34.4. ст. 34, п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інших норм вказаного Закону, дають підстави для висновку про те, законодавством не передбачено право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Більше того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Згідно п. 34.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Однак, будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої є аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Положеннями ст.ст. 28, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено перелік витрат, які відшкодовуються страховиком МТСБУ та які, як наслідок, можуть бути стягнуті в порядку регресу, однак витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, оплата витрат на збір документів та визначення розміру завданої шкоди до цього переліку не входять. За таких обставин, витрати на збір документів та визначення розміру шкоди на суму 3107, 04 грн. стягненню із відповідача в порядку регресу не підлягають та в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача МТСБУ в розмірі 2111,55 грн. (2270*41404/44511,04). На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 13, 28, 30, 34, 38-41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved