Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

26 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області із позовом до СВК «Колонтаївський» про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №124437, площею 3,4985 га, кадастровий номер 6323583700:04:000:0185, що розташована на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. 28.03.2012 року позивачем було передано вказану земельну ділянку в оренду СВК «Колонтаївський», підписано договір без номеру від 28.03.2012, який зареєстровано у Відділі Держкомзему Краснокутського районі Харківської області 27.12.2012 року №632358374001701. Позивач вважає, що вказаний договір оренди землі має бути визнаний недійсним та розірваний, виходячи з наступних підстав: договір було підписано [PERSON], і не зазначено на підставі яких правоустановчих документів він діяв, а тому, як на його думку, він не мав відповідних повноважень на його підписання, тим більше, що керівником СВК на момент підписання у 2012 році був [PERSON] У розділі Договору «Орендна плата» з пункту 9 по пункт 14 не зазначено розміру орендної плати, а зазначені цифри «3%» і «2616,47 грн.» не зрозуміло для позивача, що означають. Виходячи зі змісту ст.ст. 215,792 ЦК України та ст.ст.15,19 ЗУ «Про оренду землі» позивач посилається на недійсність договору оренди землі та просить визнати його таким та розірвати. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом його прав.\~\~ У відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Пояснив, що при укладанні договору не були оговорені суттєві умови, зокрема - порядок сівозміни, що може призвести до виснаження грунтів. Представник відповідача СВК «Колонтаївський» у відкритому судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що жодних негативних наслідків, у вигляді порушення прав позивача, обставини на які посилається позивач, не було. Згідно положень норм Цивільного Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи 28 березня 2012 року між СВК «Колонтаївський» та гр. [PERSON] було укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 3,4985 га ріллі, кадастровий номер 6323583700:04:000:0185 строком на 8 років, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області 27.12.2012 року за №632358374001651. Зокрема, статтями 1 та 13 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України\~«Про оренду землі»\~орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Як вбачається із копії державного акту на право приватної власності серії ХР №124437 позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,4985 га ріллі, кадастровий номер 6323583700:04:000:0185, розташована за межами населених пунктів на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрований у Краснокутському районному відділі земельних ресурсів за №010569900159. Позивач у своєму позові посилається на недійсність договору оренди землі, укладеного ним із СВК «Колонтаївський», в звязку із порушенням відповідачем ч.2 ст.207 ЦК України, мотивуючи позов тим, що [PERSON] не мав належних повноважень на підписання оскаржуваного договору від імені Кооперативу. Як вбачається із копії Статуту СВК «Колонтаївський», затвердженого протоколом загальних зборів засновників №28/02/09 від 28.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі 02.03.2009 року номер запису 14641050002000402 ст. 47 до компетенції Голови кооперативу належить: укладання договорів (угод, правочинів). Як вбачається із протоколу № 02/03/09 від 02.03.2009 року загальних зборів засновників СВК «Колонтаївський» ухвалено: найняти виконавчим директором Кооперативу гр.[PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою [INFO] Харківської обалсті, та уповноважити голову кооперативу [PERSON] укласти контракт із [PERSON]. Як вбачається із копії Контракту з виконавчим директором кооперативу від 02.03.2009, між Головою СВК «Колонтаївський» [PERSON] та [PERSON] укладено контракт, згідно якого його призначено виконавчим директором ( далі Керівник) Кооперативу. Як вбачається із копії Контракту п 4.1., Керівник має право в порядку, визначеному контрактом - укладати від імені кооперативу господарські договори. Як вбачається із копії Наказу №4-ОК від 15 квітня 2014 року, [PERSON] звільнено з посади виконавчого директора СВК «Колонтаївський» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України в звязку із закінченням строку трудового контракту. Як встановлено матеріалами справи, виконавчому директорові СВК «Колонтаївський» [PERSON] було надано повноваження на підписання господарських договорів від імені Кооперативу, в тому числі і договорів оренди землі. Повноваження виконавчого директора були чинними на момент підписання оспорюваного договору, а саме 25 березня 2012 року. Щодо доводів представника позивача щодо недійсності договору з підстав відсутності проекту сівозміни та пошкодження грунтів, то суд вважає, що ця підстава є надуманою. Представник позивача пояснив, що з-приводу порушень сівозміни, які мали місце, на його думку, [PERSON] не звертався до органів, що здійснюють контроль за використанням земель або до правоохоронних органів. Будь - яких заяв чи клопотань стосовно призначення експертизи якості грунтів, з метою визначення ступеню їх виснаження, представник позивача не заявляв. Крім того, позивач посилається на недосягнення сторонами в належній формі згоди з деяких істотних умов договору, як на підставу визнання Договору оренди землі недійсним. Судом було досліджено договір оренди землі від 28 березня 2012 року укладений між СВК «Колонтаївський» та [PERSON].\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п. 8\~\~Договір оренди земельної ділянки від 28 жовтня 2012 року, укладений між [PERSON] та СВК «Колонтаївський», на строк 8 років. Згідно п.8 Орендна плата вноситься орендарем у формі 3% - 2616,47 грн. Згідно п.10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п.13 Розмір орендної плати переглядається один раз у 1 рік.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 792 Цивільного Кодексу України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений\~\~договором строк\~\~у володіння та користування за плату.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ч.1, ч.4\~статті 202 Цивільного Кодексу України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-\~чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У відповідності до вимог п.2 ч.1\~ст. 208 Цивільного Кодексу України\~у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою , крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 215 Цивільного Кодексу України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Всупереч наведеній нормі позивач не надав доказів\~\~наявності підстав , передбачених\~ст.. 203 Цивільного Кодексу України\~для визнання оспорюваного договору\~\~недійсним. Відповідно\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною 2\~ст.207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Окрім того судом встановлено, із відомостей наданих відповідачем щодо виплати орендної плати, що отримання позивачем орендної плати у 2012 році, за оспорюваним договором оренди доводить той факт, що позивач був обізнаний про укладення договору оренди землі, тобто строк позовної давності закінчився у 2015 році, тоді як звернення до суду відбулося лише в липні 2016 року. Доказів поважності пропуску строку позовної давності позивач не надав, заява про його поновлення відсутня. Відповідно, встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, адже з часу укладення договору оренди землі минуло більше пяти років. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як вбачається з вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно, встановлено, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, а це окрім іншого, згідно з ч.4 ст.267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Представником позивача подано заяву про застосування строку позовної давності. Суд також звертає увагу і на наступне. Позивачем обрано взаємовиключні способи захисту прав. Це твердження ґрунтується на тому, що розірвання договору та визнання договору недійсним є окремими та нетотожними поняттями за своєю правовою природою. Та такими , що мають неоднакові підстави, що вичерпно визначені Цивільним Кодексом України. Відповідно, позивачеві необхідно було визначитись щодо способу захисту права шляхом визнання договору недійсним або шляхом його розірвання. Враховуючи викладені обставини, та відповідні ним норми права, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed