Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

24 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири за адресою: м. Суми, вул. Паризької Комуни, буд. 52 «б», кв. 89. Вказує на те, що відповідач, який є його братом, більше трьох років проживає за межами України, однак весь цей час зареєстрований у вказаному житловому приміщенні. Вони з братом спілкуються по телефону та через Інтернет, і з розмов зрозуміло, що брат не збирається повертатись в Україну, йому не цікава дана житлова площа, він не збаирається нести витрати на утримання житла. Через реєстрацію відповідача у квартирі позивач вимушений сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Оскільки відповідач не користується житловою площею і не проживає у квартирі вже більше триух років, то позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі. Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справина підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником 1/4 частини квартири за адресою: м. Суми, вул. Паризької Комуни, буд. 52 «б», кв. 89, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 липня 2006 року (а.с.10). Іншими співвласникам даної квартири є члені сімї позивача : дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з даного свідоцтва, відповідач [PERSON] не є співвласником даної квартири. На час розгляду справи в квартирі, крім позивача [PERSON], зареєстровані дружина позивача [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] та відповідач (брат) [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча Компанія «Сумитехнобудсервіс» від 17.02.2016 р. (а.с. 12). Як вбачається з повідомлення відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Сумській області, за адресою: м. Суми, вул. Паризької Комуни, буд. 52 «б», кв. 89 значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с. 14). Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ Виходячи з норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою, так як він більше року був відсутній в ній без поважних причин, і будь-яких домовленостей між ним і власником житла щодо подальшої реєстрації не було. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою № 89 вул. Паризької Комуни, буд. 52«б» в м. Суми в звязку з його відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72, 156 ЖК України,

Outcome: approved