overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

25.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема два житлових будинки з господарчими будівлями та спорудами , розташовані по [ADDRESS], які вона заповіла їй відповідно до заповіту від 25.09.1997 року. Протягом шестимісячного строку позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтва про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на обидва спадкові домоволодіння. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вказані вище спадкові житлові будинки. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просить суд розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача, Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова Богомаз В. Д. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), на день смерті якої залишилося спадкове майно - зокрема: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами , розташований по [ADDRESS] (а.с. 14-16,17) та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] ( а.с. 9,20-22,23). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим у виконавчому комітеті Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 25.09.1997 року по реєстру № 147, на все майно , що належало на день смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.10). Протягом шестимісячного строку позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ( а.с.11). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкові домоволодіння, що були побудовані до 1992 року, облік яких здійснювався в погосподарських книгах сільських рад за місцем розташування будинків без оформлення додаткових правовстановлюючих документів, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.13). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкові житлові будинки, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню ( а.с. 9,14-16,17,20-22,23).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

25.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований ВДРАЦС Новотроїцького РУЮ у Херсонській області, актовий запис № 28. Від шлюбу мають спільну дитину Софію, [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що з грудня 2016 року вони не живуть однією сім»єю, мають різні погляди на життя та виховання дитини, а також агресивна поведінка відповідача та спроби застосування фізичного насилля відносно позивача. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечуює. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

25.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Кам»янською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], але відповідач не є її батьком, причиною розпаду сімї є те, що з 2010 року тобто від народження першої доньки їх шлюбні відносини припинились. З цього часу вони не ведуть спільне господарство, вона проживає в с Чкалово, а відповідач в с. Кам»янка Каховського району. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов»язки з ведення спільного господарства. Втрачені всі фізичні та духовні зв»язки між ними. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечуює. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КГ №052372 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

25.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Подівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу мають спільну дитину Сергія, [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що з травня 2016 року вони не живуть однією сім»єю, не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. На даний час сім»я фактично розпалась. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення не дав позитивних наслідків, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який зареєстровано 05.03.2013 року, сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та те, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02.11.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Також просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та після зміни позовних вимог просить розірвати шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06 вересня 2014 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 22.07.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сімєю до 11.05.2017 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Питання про поділ спільно нажитого майна та стягнення аліментів не вирішені. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що відповідач зустрів іншу жінку та створив з нею сімю, вони втратили взаєморозуміння та почуття любові, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бондарик». В судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві вказала, що просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 22.07.2006 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №113 (а.с.5). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів від 14.04.2010 року. В обґрунтування позову зазначила, що натепер відсутні правові підстави для збереження арешту майна, оскільки всі виконавчі провадження, по яких вона була боржником, закінчено в зв'язку з їх фактичним виконанням. Втім, відповідач позбавлений можливості самостійно зняти накладений арешт через знищення виконавчих проваджень після закінчення строку їх зберігання. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та вирішення справи на розсуд суду. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як випливає з листа відповідача (а. с. 8), на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів перебували виконавчі провадження № 17631423 від 24.02.2010 року, № 17632262 від 22.02.2010 року, № 21964801 від 03.08.2010 року, № 22509986 від 25.10.2010 року, № 354412233 від 21.04.2011 року про стягнення з позивача на користь різних стягувачів грошових коштів. З метою належного виконання рішень, постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів від 14.04.2010 року накладено арешт на належне позивачеві нерухоме майно, в тому числі й гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 29). Відповідач письмово повідомив позивача про неможливість зняття арешту з її майна в зв'язку із знищенням виконавчих проваджень після закінчення строку їх зберігання. Враховуючи те, що наявність арешту обмежує майнові права позивача як власника на вільне розпорядження нерухомим майном, в силу положень частини п'ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ зазначене є підставою для зняття арешту з майна в судовому порядку. За таких обставин, пред'явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

25.05.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2632, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені у липні 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року, актовий запис № 2632 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у липні 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved