Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

26.02.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить : стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 38 234 гривень, що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої частини паркану із металопрофілю, воріт і хвіртки та електричної опори з лічильником, житлової садиби, яка розташована на земельній ділянці з адресою : [ADDRESS] ; витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.08.2018 в нічний час доби водій на автомобілі марки «MITSUBICHI OUTLENDER» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] порушуючи вимоги п.п. 2.3б, 2.10, 12.3 ПДР України здійснив наїзд на частину паркану із метало профілю, ворота, хвіртка та електричну опору з лічильником житлової садиби, яка належить йому та знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Крім того позивач зазначає, що згідно висновку Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 20.09.2018, 29.08.2018 до відділу надійшло повідомлення по факту ДТП в [ADDRESS] та в ході перевірки було встановлено власника транспортного засобу, яким заподіяно шкоду. Встановлено, що у [PERSON] є дачний будинок розташований в [ADDRESS] та 28.08.2018 він вживав спиртні напої, а обставини дорожньо-транспортної пригоди він не пам`ятає. Позивач також зазначає, що згідно звіту про незалежну оцінку вартості, матеріальний збиток станом на 31.08.2018 становить 38 234 гривень. Крім того ним понесені витрати на послуги адвоката в розмірі 3000 гривень. 06.05.2019 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, з проханням відмовити у задоволенні позову [PERSON] , при цьому зазначено, що він не перебував за кермом вказаного автомобіля, а відпочивав в дачному будинку. Вказує, що його транспортним засобом заволоділа невстановлена особа та він не має ніякого відношення до дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем не надано жодного доказу, що саме ним було скоєно дорожньо-транспортну пригоду та спричинено збитки. З цих підстав він є неналежним відповідачем у справі. Ухвалою від 19.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 55). Ухвалою від 17.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду ( а.с. 96). Ухвалою від 16.02.2021 було поновлення судовий розгляд у даній справі (а.с. 164). Ухвалою від 16.02.2021 витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» інформацію: чи звертався до ПрАТ СК «Провідна» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з заявою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП, що сталась 28.08.2018 року в с. Кийлів Бориспільського району Київської області, вул. Набережна, 51, за участі застрахованого транспортного засобу автомобіля марки MITSUBICHI OUTLENDER номерний знак [NUMBER] (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1052250, страхувальник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ) (а.с. 167, 170-171). У судовому засіданні представник позивача Синьоокий В.В. підтримав позовну заяву та просив задовольнити з наведених у позові підстав, зазначивши, що саме відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки має відповідати за заподіяну позивачу шкоду. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову та просив відмовити в повному обсязі, при цьому пояснив, що відповідач не перебував за кермом під час скоєння ДТП, його автомобілем була заволоділа невстановлена особа, яка і скоїла ДТП. Також вважає, що позивач не довів вартість заподіяного збитку, оскільки електроопора перебуває на балансі ПрАТ «Київобленерго» і відсутні докази того, що позивач поніс зазначені в позові витрати по її відновленню. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть також бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також- відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується : договором купівлі-продажу від 12.01.2018, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.01.2018 та 17.07.2018 (а.с. 29-31). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовлений ПП «КБС-100» 25.06.2018 на вказаній земельній ділянці побудований житловий будинок в 2018 році, навіс, а також ворота з хвірткою, хвіртка, огорожа з профнастилу, огорожа з металевої сітки (а. с. 32-36). Відповідно до висновку ГРПП № 1 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Цвілій І.Г., 29.08.2018 до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення по факту ДТП в с. Кийлів по вул.Набережній, 51 та в ході перевірки було встановлено, що невстановлений водій на автомобілі «MITSUBICHI OUTLENDER» номерний знак [NUMBER] під час руху будучи не уважним, порушив вимоги п. п. 2.3б, 2.10,12.3 ПДР України здійснив наїзд на перешкоду паркан та ЛЕП, після чого з місця скоєння зник (а. с. 43). З письмових пояснень [PERSON] від 29.087.2018 наданих старшому слідчому Бориспільського ВП ГУНП в Київській області Юрченко В.В., вбачається, що вище зазначений транспортний засіб належить йому та дачний будинок в с. Кийлів Бориспільського району (СТ «Парус») та 28.08.2018 він вживав спиртні напої, обставини ДТП, яка трапилася за участю його автомобіля він не пам`ятає (а.с. 45). Крім того належність [PERSON] транспортного засобу «MITSUBICHI OUTLENDER» номерний знак [NUMBER] також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 44). Відповідно до ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Порядок відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки, визначений ст.1187 ЦК України. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Так, відповідно до роз`яснень викладених в п. 3 постанова Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них. Відповідно роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідачем [PERSON] не доведено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належне позивачу майно, сталась не з вини відповідача, та що автомобіль вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб. Як визнано представником відповідача, останній ані до органів поліції з метою встановлення особи (або осіб), які начебто протиправно заволоділи належним відповідачу автомобілем, ані до страхової компанії ПрАТ СК «ПРОВІДНА», з метою відшкодування заподіяної позивачу застрахованим транспортним засобом матеріальної шкоди не звертався. Натомість згідно з вищенаведеними поясненнями, наданими працівникам поліції, визнавав, що в вечір, коли сталась ДТП, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Встановлені судом фактичні обставини справи не звільняють відповідача від цивільно-правової відповідальності в силу вищенаведених вимог ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦПК України та від обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну майну позивача належним відповідачу транспортним засобом. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків нанесених власникові зруйновної огорожі, що розташована на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , проведену ПП «Авто-Експрес», матеріальний збиток, завданий власникові майна, в результаті пошкодження частини паркану з метало профілю, воріт і хвіртки та електричної опори з лічильником, житлової садиби станом на 31.08.2018 складає : 38 234 гривень (а.с. 11-24). Пошкоджений стан переліченого у висновку майна підтверджується долученими до Звіту Протоколом огляду технічного стану огорожі, внаслідок ушкодження від 31.08.2018 та фотознімками (а.с.25, 26-28). Будь-яких доказів, які би визначали інший розмір заподіяної шкоди, зокрема, висновок експерта, відповідачем суду надано не було, клопотання про призначення судової експертизи також не заявлено. Встановлено, що за фактом ДТП [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна», з яким відповідачем укладено договір обов`язкового страхування (поліс № АМ 1052250 від 06.12.2017 - а.с.93), не звертався, та страхове відшкодування не отримував, що підтверджується та листом страхової компанія від 14.04.2021 (а.с.181). Разом із цим, враховуючи вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем не надані докази щодо належності йому електроопори, яка згідно повідомлення від 27.05.2020 знаходиться на балансі ПрАТ «Київобленерго» (а.с. 125). А також не надано докази того, що ремонт (встановлення нової) електроопори проводився за рахунок коштів позивача. Враховуючи вище викладене, суд дійшов переконання, що оскільки на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої частини паркану із метало профілю, воріт та хвіртки, лічильника електричного житлової садиби , яка розташована на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , позивачем надані належні, допустимі і достатні докази, враховуючи, що доказів, які б ці обставини спростовували відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття, позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 25551 гривня 16 копійок. При цьому суд не враховує наведені у звіті оцінювача витрати : заміна опори електричної з/бетонної -7893,84грн. та загальновиробничі витрати - 2121,86 грн. всього на суму 10015,70 грн. (7893,84+2121,86), а також ПДВ 5% - 500,79грн. (10015,70х5%), та вартість опори залізобетонної - 2166,40 грн.. Всього витрати на відновлення електричної опори, зазначені у Звіті складають 12682,89грн. (10015,70+500,79+2166,40), та не підлягають відшкодуванню позивачу в силу недоведеності підстав заявленого позову (відсутності доказів належності позивачу електроопори, а також доказів понесення ним фактичних витрат на її відновлення). З урахуванням викладеного, відшкодуванню підлягає матеріальний збиток в сумі 25551,16 гривень, тобто визначена оцінювачем загальна сума збитку за виключенням вартості відновлення електроопори (38234,00грн-12682,89грн.= 25551,16грн.) (а.с.22-23). В частині позовних вимог щодо стягнення вартості робіт для відновлення електроопори на суму 12682,89 гривень в задоволенні позову слід відмовити. Представником позивача до матеріалів позовної заяви було долучено копію ордеру Серії Кс № 448804, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2882/10, докази переказу коштів в розмірі 3000 гривень ( а.с. 50-51, 148-149). Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Синьооким В.В. була складена позовна заява, а також здійснювалось представництво інтересів позивача в підготовчому та судових засіданнях (а.с.2-8,73,75,86,94,-95,107,112-113, 126,151,165-166,174,178,184). Отже, сумніви в обґрунтованості та співмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу з витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги, у суду відсутні. З урахуванням вище зазначеного та вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень - витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, а також сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 гривень (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial