Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

26 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та кредит» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року було відкрито провадження за вказаним позовом. 23 квітня 2015 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та кредит» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди було передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Позивач у позовній заяві посилався на те, що 28.07.2014 року між позивачем [PERSON], з одного боку, та ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (далі за текстом - [PERSON]) в особі начальника відділенні № 11 Криворізької філії банку (дане відділення), який діяв на підставі довіреності від Банку, з іншого боку, було укладено договір-заяву № 305835/24308/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті, відповідно до п. 1 та п. 2 якого позивачем було внесено вклад (депозит) у іноземній валюті, на вкладний рахунок № 2630.8.059944, у розмірі 5 000 євро на строк з 28.07.2014 року по 28.01.2015 року включно, зі сплатою на користь позивача процентів у розмірі 11,6% річних за час дії депозиту. Відповідно до п. 2 вказаного договору-заяви № 305835/24308/6-14 від 28.07.2014 року [PERSON] здійснює нарахування вкладнику процентів на вклад за ставкою 11,6 % річних, щомісяця, шляхом зарахування їх на банківський рахунок, операції з яким здійснюються з використанням платіжної картки, який відкритий у Банку, або готівкою через касу Банку. В день спливу терміну депозиту позивач звернувся до банку з проханням повернути вклад, втім такий не було повернуто, після чого позивач знову неодноразово звертався до відповідача з цього питання. 23.02.2015 року позивач, повторно, письмово звернувся до банку із заявою про повернення вкладу (депозиту) за цим договором. Втім, банк до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання належним чином та вклад мені не повернув. Копія заяви наявна у справі. Так, [PERSON] станом на теперішній час повернув позивачу лише 200 євро із суми вкладу, відповідно до заяв на видачу готівки від 29.01.2015 року за № 62646 та від 30.01.2015 року за № 62834, у дві виплати по 100 Євро за кожну виплату. Копії вказаних платіжних документів наявні у справі. Не виплативши на прохання позивача та вимогу грошові кошти за депозитом, які підлягали поверненню позивачу, банк зробив їх переміщення з депозитного рахунку, обумовленого договором, на рахунок 26208000900978 на його ім'я. Відповідно до довідки банку № 2397 від 20.05.2015 року залишок належних мені коштів на рахунку 26208000900978 становить 4 834,15 євро. Позивач не можу отримати належні йому кошти у сумі 4834,15 Євро, бо банк їх просто відмовляється виплачувати, та йому, як споживачеві, завдаються збитки та руйнуються всі його плани. На його численні звернення та прохання банк не виконує своїх обов'язків належним чином та не повертає йому його кошти, навіть частинами, зокрема, [PERSON] грубо проігнорував положення п. 6 договору-заяви № 305835/24308/6-14 від 28.07.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті, відповідно до якого, після закінчення строку, визначеного у п. 1 цього договору, вклад повертається вкладнику. Втім, Банк ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань та до теперішнього часу не повернув мені суму вкладу та нарахованих процентів у повному обсязі, сукупний залишок яких становить 4 834,15 Євро. Отже, діями відповідача мені завдано моральних та душевних страждань. Позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги, в позовній заяві від 06.07.2015 року позивач [PERSON] просив суд: 1. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ідентифікаційний номер 09807856, на користь [PERSON], ідентифікаційний номер 19347094376: - 4 834,15 євро в рахунок повернення вкладу (депозиту) та процентів по ньому за договором-заявою № 305835/24308/6-14 від 28.07.2014 року про банківський строковий вклад депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті; - пеню за прострочення терміну виконання послуги за договором-заявою № 305835/24308/6-14 від 28.07.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті у розмірі 22 188,06 євро; - 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання у розмірі 60,79 євро,а всього загалом стягнути з відповідача на мою користь 27 083 євро. 2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ідентифікаційний номер 09807856, на користь [PERSON], ідентифікаційний номер 19347094376, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень. 3. Судові витрати у справі покласти на відповідач. В судовому засіданні представники позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, послалися на обставини, що зазначенні в позовній заяві від 06 липня 2015 року. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. При цьому представник відповідача не заперечував факт укладення договору про банківський строковий вклад «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті, та вказує, що банком отримано заяву позивача про повернення грошових вкладів по закінченні строку дії договорів про банківський вклад. На момент звернення позивача до банку з вимогами про повернення суми вкладу, діяла Постанова Правління Національного банку України від 01.12.2014 р. за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», та Постанови Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Отже, банк ніяким чином не міг одномоментно повернути кошти позивачеві, як він просив у заяві. На підставі викладеного відповідач вважає, що банком виконуються умови укладеного договору про банківський вклад з дотриманням вимог Постанов Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 р. та № 160 від 03.03.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України». Крім того, відповідно до п. 6 договору про банківський вклад, після закінчення строку визначеного п.1 договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 «Основних умов». Відповідно до п.5.2. «Основних умов», у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу визначеного у договорі заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування його на власний поточний/картковий рахунок або інший депозитний рахунок, а дія договору припиняється. Вкладник зобовязаний надати банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку вкладу. Вказану письмову вимогу вкладник зобовязаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий повертається вкладнику з відміткою отримання письмової вимоги. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, порядок видачі коштів (готівкою або перерахуванням) є способом виконання зобов'язання, який має бути зазначений саме позивачем. На підставі п.5.2 основних умов, по закінченню строку закінчення депозиту банком була перерахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу, що підтверджується виписками по особовим рахункам. Отже, умови договору про банківський вклад банком виконуються та жодних порушень положення чинного цивільного законодавства України та/або положень договору про банківський вклад, який припинено, банком не вчинено. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] та Кредит» було 28 липня 2014 року було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Пенсійний» № 305835/24308/5-14. Відповідно до п. 1 договору позивач передає а відповідач приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.8.2.059944.001 у сумі Пять тисяч Євро 00 Євроцентів на строк з 28.07. 2014 р. по 28.01.2015 р. Як зазначено у п. 2 договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, зазначеного у п. 1 даного договору, відповідач нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 11,60% річних. Відповідно до п. 3 договору, виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється відповідачем у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору, у порядку та на умовах, викладених у п.п. 4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною [PERSON] України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Outcome: approved