Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

25 січня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 15 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні. У звязку з ухиленням відповідача від обовязку утримання дітей, вона звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на їх утримання. На теперішній час вона не працює, оскільки у неї друга група інвалідності та потребує матеріальної допомоги, інших доходів окрім пенсії вона не має. Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, працює механіком в АПП Трейд, розмір його заробітної плати приблизно становить 1 800 грн. У звязку з чим, просить стягнути аліменти на її утримання і вважає, що 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення її потреб, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Інвалідність вона отримала під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем, вона потребує лікування, у зв'язку з0 чим просила відповідача про допомогу, але він їй відмовив, посилаючись на помірну витрату коштів. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, оскільки позивач має встановлене законом право на утримання від чоловіка, як інвалід, тим паче її лікування наразі потребує значних коштів, які позивач не в змозі за власний кошт собі дозволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Зазначив, що він за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів, до отриманої позивачем хвороби він не має жодного відношення та позивач неофіційно працює, однак підтверджень цього він не має. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідача, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Судом встановлено, що сторони одружились 15 червня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Новомосковську Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 146 та видано свідоцтво про одруження (а.с. 2). 06 листопада 2002 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 2) та 25\~березня 2011 року народився син [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено і не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що неповнолітня [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06\~січня 2017 року з відповідача [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 17 січня 2017\~року (а.с. 15-17). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату строком до 01 травня 2017 року, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № 147040/3, виданого 21 липня 2014\~року УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі та довідки № 116 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 426972 від 06 квітня 2016 року, оригінали яких досліджені в судовому засіданні (а.с. 4, 4 зворот, 6, 6\~зворот), позивач не працює, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, ст. 75, ст. 79, 80 СК України має право на утримання від чоловіка протягом строку інвалідності, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню і з урахуванням сплати [PERSON] аліментів на утримання його дітей, на утримання дружини [PERSON] з відповідача повинно бути стягнено 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до встановленого строку інвалідності. Інших даних про матеріальний стан одержувача та платника аліментів, інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Також, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що згідно з ч. 3 ст. 79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: partial