Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

25 листопада 2020 року з Дніпровського районного суду міста Києва до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, якою [PERSON] просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2014 року. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя проживало достатньо дружно, але за суб`єктивних обставин вирішили обопільно припинити шлюб. Фактичною причиною припинення шлюбу є те, що у позивача та відповідача різні погляди на життя, і вже тривалий час сторони проживають окремо один від одного, фактично шлюбні відносини припинилися 15 грудня 2019 року. Тому, позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2020 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких : позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність, а відповідач позов визнав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено,\~що 05\~липня 2014року [PERSON] та [PERSON] у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Дарницького\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Києві зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено актовий\~запис №\~1190.\~Наведене підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~виданого 05\~липня 2014року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9). У сторін це перший шлюб. Дітей від даного шлюбу не мають. Відповідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Згідно ст.\~111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Проте, в прохальній частині позовної заяви позивач просила залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved