Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

25 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 20 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі в сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, та між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їх діти. Крім того, відповідач агресивно ставиться до дітей та зловживає алкогольними напоями. На протязі останніх 8 місяців вони проживають окремо, [PERSON] проживає з іншою жінкою. Отже, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів між ними не має. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матірю. Позивач вимагає розірвати шлюбу між нею та [PERSON] зареєстрований 20 липня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 28. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що розірвати шлюб з [PERSON] як найшвидше для неї є принциповим питанням, оскільки останній не взмозі погасити кредитні зобов'язання за старими кредитами, та вже отримує нові, тому вона побоюється, що, формально перебуваючи з ним в шлюбі, буде змушена приймати участь в їх поверненні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №150137 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №28, 20 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. (а.с.5) Під час перебування в шлюбі у сторін народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ВЛ №230078, серії 1-ВЛ №095973, серії І-ВЛ №458013. (а.с.10-12) Як зазначено в позові, діти будуть проживати разом з матір'ю [PERSON] Отже, суд виходить з пояснень позивача про те, що наміру зберегти шлюб вона не має. Крім того, як стведжує позивач, чоловік зобов'язань за кредитними договорами не виконує, у зв'язку з чим на неї, як на дружину, може бути покладено обов'язок щодо повернення цих заборгованостей, через що може погіршитись матеріальне становище сім'ї. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, та суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved