Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

25.03.2015 року ПАТ «АКБ «Капітал» звернулося до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.10.2013 року ПАТ «АКБ «Капітал» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 1/10/317/27-09-13/0010. Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного Договору [PERSON] отримала кредит у сумі 12850,05 грн. зі строком користування з 23.10.2013 року до 22.10.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних. Станом на 10.12.2014 року відповідач заборгованість не погашає, сума заборгованості за кредитом складає 20672,79 грн., яка складається з: суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1137,36 грн.; суми неповерненого кредиту у розмірі 10779,69 грн.; пені по простроченій основній позичковій заборгованості у розмірі 820,46 грн.; пені по несплаченим відсоткам у розмірі 482,26 грн.; комісії за обслуговування рахунку у розмірі 1028,00 грн.; суми штрафу у розмірі 6425,03 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 20672,79 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Капітал Банк» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, надала квитанції про сплату нею 1300,00 грн. за кредитом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: 23.10.2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/10/317/27-09-13/0010, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 12850,05 грн. строком з 23.10.2013 року до 22.10.2016 року зі сплатою 15% річних (а.с.6-8). Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.12.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 20672 грн. 79 коп. (а.с.11-12). Згідно квитанцій від 26.12.2014 року, 02.04.2015 року та 05.05.2015 року відповідач [PERSON] погасила кредит на загальну суму 1300 грн. 00 коп. (а.с.25-26), отже різниця становить 19372 грн. 79 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 19372 грн. 79 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial