Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

26.04.2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 22.08.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 20/14Тз/Вл, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Зазначає, що 25.02.2015 року в місті Луцьку на пр. Перемоги, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху України водієм автомобіля [NUMBER], [PERSON] Зазначає, що внаслідок даної ДТП автомобілю [NUMBER], були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку-фактури № ПП-146 від 26.02.2015 року та рахунку-фактури № ПП-167 від 23.04.2015 року, наданих ПП [PERSON], становить 8\~540 грн. 00 коп. У звязку з пошкодженням автомобіля страхувальника, згідно з умовами укладеного договору, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8\~540 грн. 00 коп. З врахуванням вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача в його користь суму майнової шкоди в розмірі 8\~540 грн. 00 коп. та сплачену суму судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 25.02.2015 року о 13:00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], по пр. Перемоги м. Луцька, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON], чим порушив пункт 13.1 правил дорожнього руху України, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження Також судом встановлено, що 22.08.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 20/14Тз/Вл, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Постановою Луцького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Відповідно до ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] відповідно до рахунку-фактури № ПП-146 від 26.02.2015 року та рахунку-фактури № ПП-167 від 23.04.2015 року, наданих ПП [PERSON], становить 8\~540 грн. 00 коп. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 02.03.2015 року та від 15.05.2015 року, страхового акту № 20/14-Тз/Вл-4-1 від 26.03.2015 року, страхового акту № 20/14-Тз/Вл-4-2 від 12.05.2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 8\~540 грн. 00 коп. Згідно ч.3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, відповідно ч. 2 п. 11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобовязанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму майнової шкоди в розмірі 8\~540 грн. 00 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягає до задоволення в повному обємі.

Outcome: approved