Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

24.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 09 січня 2017 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Лиса Гора, вул. Козацька (стара назва Дзержинського), 43. 09 січня 2013 року [PERSON], склав заповіт, який було посвідчено [PERSON], секретарем Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно даного заповіту, усе майно, де б воно не було та з чого не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], прийняв вчасно, так як протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернувся до держнотконтори з заявою про її прийняття, крім нього інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. 14 вересня 2017 року, Другою Первомайською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,5 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер: 4825484600:03:000:0073, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, наданої для ведення особистого селянського господарства. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул. Козацькій, в с. Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області в держнотконторі можливості не має через відсутність правовстановлюючого документа на нього. На підставі рішення Лисогірської сільської ради від 27 травня 1975 року та довідки колгоспу «Дружба» від 09.04.1975 року, [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову 0,10 га з присадибного земельного фонду. Рішенням Виконкому Первомайської районної Ради депутатів трудящих від 22 липня 1975 року № 350 за типовим проектом [PERSON] надано дозвіл на забудову вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР та планом на забудову земельної ділянки. [PERSON] на підставі вищевказаного рішення про виділ земельної ділянки під забудову, та дозволу на її забудову побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак за життя не отримав правовстановлюючих документів та не зареєстрував право власності на них. Таким чином, [PERSON] необхідно в судовому порядку визнати права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вулиця Козацька, 43 в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09.01.2017 р. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності представника Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09.01.2017 року в с. Лиса Гора, Первомайського р-ну, Миколаївської області (свідоцтво про смерть від 10.01.2017 року серія І-ФП № 248081). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Лиса Гора, вул. Козацька (Дзержинського), 43 та земельна ділянка площею 0,5 га, кадастровий номер: 4825484600:03:000:0073, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, наданої для ведення особистого селянського господарства. Позивач частково прийняв спадщину, звернувшись до Другої Первомайської державної нотаріальної контори, де йому було видано свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 43 по вул. Козацькій, в с. Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Належність спадкового майна спадкодавцю підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved