Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.11.2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить збільшити розмір аліментів, які стягуються\~ з відповідача на її користь для утримання їхніх спільних дітей: дочки [PERSON], 02.10.2009р. народження, та [PERSON], [INFO] - в розмірі 1 / 3 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини, сплачує аліменти за виконавчим листом №497/153/13-ц від 07.02.2013 року в розмірі, що не перевищує 30 % прожиткового мінімуму дитини, проте, враховуючи, що 08.07.2017 року набрали чинності зміни до СК України, шо стосуються розміру аліментів,\~ а також те, що у добровільному порядку він\~ матеріальної допомоги не надає,\~ тому вона змушена звернутися до суду\~ про стягнення аліментів у новому розмірі, що передбачено Законом. \~\~\~\~\~\~ \~Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідач не заперечує проти їх задоволення, тому судове рішення ухвалюється у підготовчому судовому засіданні на підставі ст.200ч.3 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розглянувши надані суду документи та матеріали, заяви позивача, відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про достатність доказів для задоволення\~\~позовних вимог за наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - з відомостей, наданих позивачем, вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 15.04.2015 року був розірваний (справа №497/296/15); -\~ від цього шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (серії І-ЖД №194366, яке було видане 10.10.2009р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з 157); та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії І-ЖД №246188, яке було видане 10.11.2010р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з 157), згідно яких відповідач є батьком дітей (а.с.5-6); - рішенням Болградського районного суду Одеської області\~ від 05.02.2013 року за №497/153/13-ц, на користь позивача були стягнуті аліменти з відповідача, виданий виконавчий\~ лист, але в розмірі, передбаченому діючим на той час законодавством ( а.с.7), проте наразі законодавство змінилося. \~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоровя, - відносно відповідача, а також позивача - суду не надано, крім тих, що досліджені у судовому засіданні; не встановлено таких і при розгляді справи.\~ \~\~ \~ \~ \~ \~ Станом на теперішній час чинним законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180,181ч.3, ст.188,183ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в\~ частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від\~ 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ст.ст.182,183 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів в разі встановлення наявності в нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ця стаття зазнала змін згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018). Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Статтею179 СК України регламентовано право власності на аліменти, одержані на дитину, - які є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки при визначенні розміру аліментів, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі та за період, визначені позивачем, що не суперечать вимогам законодавства - для утримання неповнолітніх дітей, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення їм повноліття.\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно з вимогами ч.6 ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 гривень. \~ \~ \~

Outcome: approved