Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

26 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожного, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найменшою дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.02.2007 року він вдруге одружився з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, на його утриманні також перебувають двоє дітей [PERSON] від її першого шлюбу, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], який навчається на платній основі, не отримує стипендії і тому потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав вищенаведеними обставинами та пояснив, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх своїх доходів на користь першої дружини на утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки він не працює з 2008 року і зобов'язаний матеріально утримувати 4 дітей, з яких двоє дітей [PERSON] від її першого шлюбу і двоє спільних з нею дітей. На даний час друга дружина працює і має середньомісячний заробіток у розмірі приблизно 4000 грн., він на обліку в центрі зайнятості не перебуває, займається господарством, яке складається: з земельної ділянки біля будинку площею 0,26 га., земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва площею 1,60 га, дві корови та кінь, також іноді він підробляє ковалем. Просив суд зменшити розмір стягуваних аліментів та встановити такий розмір аліментів, що б він міг би реально їх сплачувати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що згідно рішення суду позивач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частину від всіх видів своїх доходів. Однак він належним чином не виконує рішення суду і тому позивач має перед нею заборгованість по сплаті аліментів у розмірі понад 16000 грн. Вважає, що у позивача не змінився матеріальний стан, оскільки він працює неофіційно ковалем і має доходи, а офіційно працевлаштуватись не бажає для того, щоб ухилятись від сплати присуджених аліментів. Її діти постійно хворіють, перебувають на обліку у лікарів і тому потребують матеріальної підтримки від позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено і сторонами по справі не оспорюється, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] колишнє подружжя. Під час шлюбу у них народились дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа № 2-83, виданого 22.01.2002 року Богуславським районним судом Київської області позивач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячними платежами Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Твердження позивача про те, що після укладення шлюбу з [PERSON] у нього змінився матеріальний та сімейний стан тому, що після шлюбу на його утриманні перебувають 4 дітей, суд не приймає дані доводи до уваги, оскільки дана обставина не вказує на зміну матеріального та сімейного стану позивача внаслідок чого необхідно було б зменшити розмір стягуваних аліментів, враховуючи те, що позивач добровільно уклав шлюб з другою жінкою на виховані у якої вже перебували двоє дітей від першого шлюбу і тому він розумів про наслідки такої життєвої ситуації. Крім того, друга дружина позивача [PERSON] має право на отримання аліментів від першого чоловіка на утримання неповнолітньої дочки та повнолітнього сина, який продовжує навчання. Також судом враховано, що вищевказані твердження позивача суперечать фактичним обставинам щодо зміни його матеріального стану, оскільки друга дружина позивача отримує середню заробітну плату у розмірі 4000 грн. і тому самостійно може утримувати своїх дітей від першого чоловіка. Посилання позивача на те, що у нього змінився матеріальний стан із-за того, що він не працює і тому необхідно зменшити розмір сплачуваних аліментів, суд оцінює критично, оскільки згідно трудової книжки вбачається, що 10.04.2008 року він звільнився з роботи за власним бажанням, тобто після одруження з [PERSON], тим самим свідомо погіршив своє матеріальне становище. Враховуючи, що позивач є дієздатним чоловіком 42 років, працездатним, не перебуває на обліку в центрі занятості, як шукаючий роботу, не маючий будь-яких обмежень щодо працевлаштування, не являється інвалідом і не боліє хронічними захворюваннями, має неофіційний дохід, оскільки утримує господарство та підробляє ковалем, не несе додаткових витрат, тому відсутні належні та достовірні докази про те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, які дають можливість для зменшення розміру стягуваних аліментів, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за необґрунтованістю. Оскільки в задоволенні позову відмовляється, то судові витрати залишаються за позивачем. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed