Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

26.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.10.2010 року між позивачем та [PERSON] (далі Відповідач-1) було укладено договір позики, відповідно до якого Відповідач-1 отримав у власність грошову суму у розмірі 310000 грн., яку зобов'язувався повернути позивачу у строк до 01.12.2011 року. Проте, Відповідач-1 у встановлений термін позику не повернув, чим порушив умови договору. В забезпечення виконання вищезазначеного договору позики між позивачем та [PERSON] (далі Відповідач-2) було укладено договір часткової поруки, відповідно до якого Відповідач-2 відповідала перед позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов'язань за договором позики в межах 1000 грн. У зв'язку з тим, що суму позики відповідачі не повернули, позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів 1000 грн. основного боргу, стягнути з Відповідача-1 суму основного боргу в розмірі 309000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 102431,64 грн., інфляційне збільшення суми основного боргу у розмірі 60632,79 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 27 798,08 грн. та суму судового збору в розмірі 3654 грн. 12.02.2015 року представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Відповідача-1 суму основного боргу в розмірі 309000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 112 033,15 грн., інфляційне збільшення суми основного боргу у розмірі 79831,09 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 29785,48, суму судового збору в розмірі 3654 грн., витрати позивача на правову допомогу в розмірі 19 800 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимог підстав. Просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не відомі. Від представника Відповідача-1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що Позивач та Відповідач-1 уклали договір позики шляхом укладання письмової розписки від 07.10.2010 року, згідно із якою Відповідач -1 позичив у позивача кошти в сумі 310000 грн. та зобов'язувався повернути вказані кошти в строк до 01.12.2011 року (а.с. 5). В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за договором позики від 07.10.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір часткової поруки від 07.10.2010р., згідно з умовами якого (п.п. 1.1, 1.2, 1.3), поручитель частково, а саме у сумі 1000 грн. поручається перед Кредитором за виконання обов'язків Відповідача-1 та відповідає перед Кредитором солідарно з Відповідачем-1 в розмірі, що дорівнює 1000 грн. Поручитель не несе відповідальність за виконання Боржником будь-яких зобов'язань за Основним договором на суму, яка перевищує 1000 грн. (а.с.12-13). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином наявність розписки позичальника свідчить про укладення договору позики між позивачем та Відповідачем-1. Проте, Відповідач-1 позику у встановлений термін не повернув, чим порушив взятий на себе обов'язок, передбачений статтею 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з Відповідача-1 суми боргу за договором позики в розмірі 309000 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі; поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи, те що Відповідач-1 та Відповідач-2 не виконали свої зобов'язання відповідно до умов договору позики та договору часткової поруки, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми боргу в розмірі 1000 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача-1 на користь позивача процентів за користування позикою, суми інфляційного збільшення суми основного боргу, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, то вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, Відповідач-1 зобов'язаний повернути позивачу відсотки від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування Відповідачем-1 грошовими коштами до дня їх повернення, оскільки в договорі розмір відсотків не був встановлений. Облікова ставка, встановлена НБУ з 10.08.2010 року - 7,75%, з 23.03.2012 року - 7,5%, з 10.06.2013 року - 7%, з 13.08.2013 року - 6,5 %, з 15.04.2014 року - 9,5% річних, з 17.07.2014 року - 12,5 %, з 13.11.2014 року - 14% річних, з 06.02.2015 року - 19,5% річних. Таким чином, проценти від суми позики, станом на 12.02.2015 року (в межах заявлених позовних вимог) становлять - 112033,15 грн. (з 08.10.2010 року по 22.03.2012 року - 532 дня, 310 000 грн. х 7,75% =24025 грн.: 365 днів х 532 дні = 35017,26 грн.; з 23.03.2012 року по 09.06.2013 року - 444 дня, 310 000 грн. х 7, 5% =23250 грн.: 365 днів х 444 дні = 28282,19 грн.; з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року - 64 дня, 310 000 грн. х 7% =21700 грн.: 365 днів х 64 дня = 3804,93 грн.; з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - 245 дня, 310 000 грн. х 6, 5% =20150 грн.: 365 днів х 245 днів = 13525,34 грн.; з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року - 93 днів, 310 000 грн. х 9,5% =29450 грн.: 365 днів х 93 дня = 7503,70 грн.; з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року - 119 днів, 310 000 грн. х 12,5% =38750 грн.: 365 днів х 119 дні = 12633,56 грн.; з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року - 85 дня, 310 000 грн. х 14% = 43400 грн.: 365 днів х 85 дні = 10106,85 грн.; з 06.02.2015 року по 12.02.2015 року - 7 днів, 310 000 грн. х 19,5% =60450 грн.: 365 днів х 7 дні = 1159,32 грн.;). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, відповідно до умов частини 1 статті 1050 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума простроченого боргу Відповідача-1 перед позивачем становить 310000 грн., з чого слідує, що 3% річних становлять 25,48 грн. за день /310000 грн. х 3% = 9300 грн.: 365 днів = 25,48 грн. день/. Враховуючи, що з дня повернення позики - 02.12.2011 року до 12.02.2015 року (в межах заявлених позовних вимог) минув 1168 день, то заборгованість відповідача за порушення боргового зобов'язання становить 29785,52 грн. Стосовно стягнення з Відповідача-1 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, то позивачем при розрахунку індексу інфляції була допущена арифметична помилка, тому стягненню підлягає сума згідно нижченаведеного розрахунку за період, зазначений позивачем. Так, згідно офіційно оприлюднених даних статистики індекс інфляції складає: за 2012 рік - 99,8%, за 2013 рік - 100,5 %, за 2014 рік - 124,9 %, за січень 2015р. - 103,1%. Таким чином, щоб розрахувати індекс інфляції слід використовувати такий розрахунок: ІІс = (ІІ 1:100)х(ІІ 2:100)х(ІІ 3:100)х(ІІ 4:100), де ІІс - індекс інфляції за увесь період прострочення; ІІ 1 - індекс інфляції за 2012р.; ІІ 2 - індекс інфляції за 2013р.; ІІ 3 - індекс інфляції за 2014р.; ІІ 4 - індекс інфляції за січень 2015р. Отже: ІІс = (99.8:100)х(100.5:100)х(124.9:100) х(103.1:100) = 1.29х310000 = 399900 грн. Тобто, розмір інфляційних витрат становить 399900 - 310000 = 89 900 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача-1 [PERSON] судовий збір у розмірі 3 650 грн. 71 коп., з відповідача-2 [PERSON] судовий збір у розмірі 3 грн. 29 коп. Вимоги щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 19800 гривень та в підтвердження своїх вимог надає наступні документи: договір № 17/11/14-1 від 17.11.2014 р. про надання правової допомоги, акт прийманя-передачі наданих послуг від 09.02.2015р., квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 09.02.2015р. (а.с. 91-95). Із журналів судових засідань від 19.01.2015р., 12.02.2015р., 16.03.2015р., 14.04.2015р. вбачається, що загальний час, який витрачено представником позивача на участь у судових засіданнях складає 1 год. 36 хв. При визначенні вказаної суми судом враховується розмір середньої мінімальної заробітної плати станом на 2015 рік, що становить 1218 грн. 00 коп. Таким чином, 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи становить 487,20 грн. 00 коп. (1218 грн. х 40% = 487 грн. 20 коп.). Виходячи з викладеного та розміру мінімальної заробітної плати розмір витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги за 1 год. 36 хв., який підлягає відшкодуванню, складає 662 грн. 59 коп. (1 год. 36 хв. х 487 грн. 20 коп. = 662 грн. 59 коп.), а розрахунок представника позивача суд вважає необґрунтованим, та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Outcome: partial