Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

24 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом. Уточнивши позовні вимоги вказують, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , спадщину після якого за законом прийняли позивачі, як спадкоємці першої черги. За життя [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON] , який помер [INFO] , та отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину на ряд належних діду земельних ділянок. У свою чергу [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] , яка настала [INFO] , в порядку положень ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивачами з`ясовано, що за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектарів, отримавши 30 серпня 1996 року відповідний сертифікат серії СМ №0082674. Однак за відсутності оригіналу сертифікату та відсутності відомостей про перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на це спадкове майно, оскільки під час оформлення спадкових прав на нього отримали відмову нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальних дій. За наявності вказаних обставин, позивачі просять: - встановити юридичний факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) із земель колективної власності САПТЗТ «Ясна Зірка» Липоводолинського району Сумської області, розміром 4,02 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі на місцевості, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) від 30 серпня 1996 року серії СМ №0082674; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) із земель колективної власності САПТЗТ «Ясна Зірка» Липоводолинського району Сумської області, розміром 4,02 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі на місцевості, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) від 30 серпня 1996 року серії СМ №0082674. У судове засідання учасники справи, їх представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивачів адвоката Урлапової О.Я. надійшла заява про підтримання позову та можливість розгляду справи без їхньої присутності. Від відповідача у справі мається заява про можливість проведення судових засідань без присутності їхнього представника та відсутність заперечень по суті позовних вимог (т. 1 а.с. 120). Від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори також мається заява про проведення судового розгляду без їхньої присутності та в якій контора у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, 16 липня 1993 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , узявши прізвище чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є їхнім сином (т. 1 а.с. 90, 91). 30 серпня 1996 року [PERSON] , як член САПТЗТ «Ясна Зірка» Липоводолинського району, набула право на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектари, отримавши сертифікат серії СМ №0082674. У Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липоводолинською районною державною адміністрацією учасникам КСП «Ясна Зірка» під № 317 мається запис про реєстрацію та видачу сертифікату серії № 0082674 на ім`я [PERSON] , мешканки с. Байрак. Примірник вказаного сертифікату у Головному управлінні Держгеокадастру у Сумській області відсутній, про що мається відповідь управління (т. 1 а.с.162, 164-165). [INFO] у с. Байрак Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] , [INFO] , що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (т. 1 а.с.102). Із довідки Липоводолинської селищної ради Сумської області від 9 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом цієї сільської ради не посвідчувався (т. 1 а.с. 11). Відповідно до копій погосподарських книг за 1967-1969 рр., 1971-1973 рр., 1974-1976 рр., 1977-1979 рр. 1996-2000 рр. у вказані періоди в одному господарстві, яке належало до суспільної групи господарств - колгоспний двір, проживали [PERSON] , як голова двору, та [PERSON] , яка значилася його дружиною (жінкою) (т. 1 а.с. 13, 199-202). Згідно з відповідями Державного архіву Сумської області від 11 лютого, 4 листопада 2020 року відомості про шлюб [PERSON] та [PERSON] у книгах реєстрації актів громадянського стану про шлюб по с. Русанівка, с. Байрак Липоводолинського району Сумської області за 1927-1930 рр., 1930-1940 рр. відсутні (т. 1 а.с. 104, 194). Відповідно до наданої 30 листопада 2020 року Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа після смерті [PERSON] цією нотаріальною конторою не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після неї не зверталися (т. 2 а.с. 56). 23 березня 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів своєму онукові [PERSON] (т. 1 а.с. 7). [INFO] у с. Байрак Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (т. 1 а.с.8). Згідно з витягом із погосподарської книги № 8, житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який був його забудовником (т. 1 а.с. 12, 50). [INFO] у с. Навроцьке Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 87). Із довідок Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-20» від 21 січня 2015 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав по [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (т. 1 а.с.88-89, 112). 31 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] , який діяв за згодою матері, звернулися до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , заведено спадкову справу №89/2015 (т. 1 а.с. 85, 86, 101). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 липня 2016 року за кожним із позивачів визнано в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,403 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,242 га, що розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області та належали померлому [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю (т. 1 а.с. 105-108). У вказаній справі судом було встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [PERSON] прийняв спадщину після діда [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном після його смерті. А позивачі [PERSON] та [PERSON] у свою чергу прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька відповідно в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказані обставини мають преюдиційне значення та в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування у даній справі. Відповідно до довідки Байрацького старостинського округу Липоводолинської селищної ради Сумської області від 26 жовтня 2020 року № 515 вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно мала земельну частку (пай) на території Байрацького старостинського округу. Згідно з технічною документацією по корегуванню схеми поділу земель колективної власності па земельні частки (пай) по САПТЗТ «Ясна Зірка» Липоводолинського району Сумської області належну [PERSON] земельну частку (пай) було виділено за номером земельної частки (паю) 625, загальна площа якої склала 3,7141га, з яких 1,8838 га - рілля, 1,5183 га - рілля, 0,312 га - сіножаті, яким було 2017 році присвоєно умовно кадастрові номери 5923280400:03:002:0087, 5923280400:03:002:0028, 5923280400:03:002:0189 відповідно. У подальшому вказані земельні ділянки із укладенням договору оренди Байрацькою сільською радою передано в користування ТОВ «Альянс» (т. 1 а.с. 20, 198, 215-221). 28 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки, площею 1,5183 га, 1,8838 га та 0,3120 га, які належали [PERSON] та були успадковані після її смерті спочатку чоловіком [PERSON] , а після нього [PERSON] (а.с. 109). 19 травня 2020 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Браславська О.Г. своєю постановою відмовила заявникам у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки із огляду на недоведеність факту перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] та ненадання оригіналів правовстановлюючих документів на це спадкове майно (а.с. 115). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що позивачі зверталися до нотаріуса для оформлення права на спадщину [PERSON] , яку почергово прийняли за законом чоловік померлої, після нього за заповітом його онук та вони після останнього, як спадкоємці першої черги. Проте, їм було відмовлено у видачі свідоцтв, у зв`язку з відсутністю підтвердження реєстрації шлюбу між [PERSON] та ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином встановлення факту проживання у зареєстрованому шлюбі необхідно позивачам для оформлення спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що даний факт, має юридичне значення та доводиться наявними у матеріалах справи доказами, зокрема відомостями з погосподарської книги та довідками, наданими органом місцевого самоврядування, тому за відсутності в архівних фондах відомостей про реєстрацію шлюбу, вважає можливим встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, а органи Держгеокадастру позбавлені можливості видати дублікат втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай). За наявності у матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] права на земельну частку (пай), суд вважає доведеним і факт належності їй зазначених майнових прав. Зважаючи на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, будучи спадкоємцем першої черги, [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном та прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . Таким чином, будучи спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який за життя прийняв спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] , а останній - після смерті своєї дружини [PERSON] , позивачі належним чином реалізували своє право на спадкування, тому за наявності встановлених судом фактичних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, визнавши за позивачами право власності на спірне спадкове майно.

Outcome: approved