Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

25 листопада 2016 року до Камянка-Бузького районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON], в якій він просить суд встановити факт належності померлій [PERSON] свідоцтва про право власності на будинок, виданого виконкомом Великосілківської сільської ради 28.02.1989 р. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом майна померлої баби [PERSON] Однак через розбіжність в написанні імені баби в правовстановлюючих документах, він не може оформити спадкові права. Так, в свідоцтві про право власності на будинок від 28.02.1989 р. власником зазначено [PERSON], тоді як правильним є [PERSON]. За таких обставин виникла необхідність для встановлення в судовому порядку факту належності правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи Великосілківської сільської ради в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 172129 від 03.04.2000 р., 03 квітня 2000 р. померла [PERSON] (а.с.6). Згідно з заповітом, посвідченим 02.12.1999 р. державним нотаріусом Кам'янка-Бузької держнотконтори, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.7). Як видно з свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Великосілківської сільської ради 28.02.1989 р. будинковолодіння № 3 по вул. Калініна в с. Великосілки належить [PERSON] (а.с.8). Таким чином, має місце невідповідність імені померлої [PERSON], яке зазначено у правовстановлюючих документах, що створює неможливість для заявника, як її спадкоємця оформити спадкові права. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абз. 2 п. 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом від 18.10.2000 № 52/5 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 особа, яка звернулася щодо державної реєстрації смерті, повинна пред'явити паспорт або паспортний документ. Отже, при видачі свідоцтва про смерть беруться паспорті дані осіб. Відповідно до вказаного вище свідоцтва про смерть померла [PERSON] (а.с.6). Отже, із представлених суду доказів беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама особа, а її ім'я [PERSON] помилково зазначено у правовстановлюючому документі. Враховуючи, що факт належності правовстановлюючого документу померлій [PERSON] доводиться матеріалами справи, а встановлення такого факту є необхідним заявнику для оформлення спадкових прав, то суд дійшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved