Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

24 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим під час розгляду справи позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги відмовою відповідача у добровільному порядку надавати йому матеріальну допомогу при здобутті ним освіти в учбовому закладі. В судове засідання позивач [PERSON], який належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду справи, не з*явився, не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, надав заяву про підтримку позовних вимог та можливість розгляду справи у його відсутності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Позивач проживає та виховується матір'ю. З 1 вересня 2011 року [PERSON] навчається на денній формі навчання в Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва за спеціальністю будівництво та експлуатація будівельних споруд. У зв'язку з навчанням вік несе витрати на проїзд до учбового закладу та харчування упродовж дня, а також придбання навчальної літератури і канцелярських приладів. Всі витрати, пов'язані з його утриманням та навчанням, на сьогоднішній день фактично несе його мати - [PERSON], яка не може збільшити його матеріальне утримання. Враховуючи напружений навчальний процес, він сам немає об'єктивної можливості працювати. Батько у наданні йому матеріальної допомоги на навчання відмовив. Він вважає, що відповідач має реальну можливість надати йому матеріальну допомогу, однак [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Посилаючись на викладені обставини та правове обґрунтування своїх вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь, у зв'язку з навчанням в учбовому закладі аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця на період навчання. Відповідач [PERSON], який належним чином був сповіщений про час та місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно на користь його сина- Калуцьких М.В., на період навчання останнього. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що громадяни України [PERSON] та [PERSON] рішенням Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 05 листопада 2010 року розірвали шлюб. Від спільного проживання подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. З 1 вересня 2011 року [PERSON] навчається на денній формі навчання в Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівельних споруд». Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З наданих сторонами документів убачається, що [PERSON] працездатний, тимчасово не працює. Згідно довідки, за підписом начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції, на виконані в відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-2024 від 17 серпня 2010 року, виданому Кіровським районним судом м.Макіївки Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини доходу щомісяця на утримання дітей. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання сина, який продовжує навчання, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання сина та порядку сплати аліментів не досягнуто. Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, сімейний та майновий стан відповідача, його згоду з вказаним розміром аліментів, суд встановлює аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, приймаючи до уваги склад та розмір вказаних позивачем витрат у зв'язку з навчанням, доходи відповідача, його матеріальний та сімейний стан, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, оцінивши наведені сторонами докази в їх сукупності, суд, виходячи з наведеного, встановлює аліменти з [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, щомісячно, починаючи з 24 січня 2014 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, в установленому законом порядку звільнено від сплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved