Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

24.12.2013 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду із позовною заявою до Краматорської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.04.1995 року ним згідно договору міни отримано у власність житловий будинок [ADDRESS], на земельній ділянці Краматорської міської Ради. На підставі рішення виконкому Краматорської міської Ради народних депутатів від 04.06.97 року №266 йому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0823 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS] Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1-№0134. За період проживання ним самовільно було побудовано гараж «Г» у 2003 році загальною площею 21,7м2 та збільшено жилу площу «А1» у 2012 році згідно внутрішнього переобладнання до 48,3м2. У зв'язку з необхідністю розпорядження вказаним майном, просить суд визнати за ним право власності на гараж «Г» загальною площею 21,7м2 та збільшену жилу площу «А1» загальною площею 48,3м2, які розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач - представник Краматорської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] самочинно, без передбаченого законом дозволу на здійснення відповідного будівництва побудовані гараж «Г» загальною площею 21,7м2 та збільшено жилу площу «А1» загальною площею 48,3м2, які розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] Це підтверджується дослідженим судом технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою [ADDRESS] станом на 21.03.2013 року (а.с.8-12). Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Суду для підтвердження наявності підстав позову наданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН від 17.06.1997р., за яким [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS], на підставі рішення Краматорської міської ради народних депутатів від 04.06.1997 року №266, належить земельна ділянка площею 0,0823 га в межах згідно з планом, розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення якої становить будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Враховуючи наявність усіх передбачених законодавством умов, зокрема, фактичній відповідності житлового будинку легальним ознакам самочинного будівництва, надання позивачу [PERSON] у встановленому порядку земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право на майно у порядку, передбаченому для набуття права власності на самочинно збудоване майно. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У позовних вимогах [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на гараж «Г» загальною площею 21,7м2 та збільшену жилу площу «А1» загальною площею 48,3м2, які розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] На підставі плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою [ADDRESS], а також характеристики будинку, господарських будівель та споруд, судом встановлено наявне у позивача [PERSON] право власності на гараж «Г» загальною площею 21,7м2 та збільшену жилу площу «А1» загальною площею 48,3м2, які розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] Виходячи з наявності спору про право власності на об'єкти самочинного будівництва, а також необхідності підтвердження правового статусу власника щодо інших об'єктів права власності, що знаходяться на території розташування об'єктів спірних правовідносин, як способу захисту права власності, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на гараж «Г» загальною площею 21,7м2 та збільшену жилу площу «А1» загальною площею 48,3м2, які розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS]

Outcome: approved