Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 20\~277,27 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 05.10.2007 року між ним та відповідачем, остання своїх договірних зобовязань належним чином не виконала, у звязку з чим у неї перед банком виникла заборгованість. Представник позивача до суду не прибув, надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач була повідомлена вчасно та належним чином, зокрема судова повістка двічі (01.10.2015 року та 04.11.2015 року) направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві її місцем реєстрації, про причини неявки до суду вона не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 05.10.2007 року відповідач звернулась до банку з заявою про оформлення на її імя платіжної кредитки «Універсальна» з лімітом кредитування в розмірі 500 грн. Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір, який складається із заяви кредитора та умов і правил надання банківських послуг (далі Умови). Відповідно до даного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов, відповідач погодилась на встановлення банком будь-якого кредитного ліміту. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Перед укладенням кредитного договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту була ознайомлена, погодилась з ними та надала свою згоду, що останні разом з її заявою складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис. Строк даного договору не визначений моментом предявлення вимоги і згідно Умов діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Доказів на підтвердження того, що відповідачем подавалася заява про припинення дії договору чи закриття карткового рахунку, суду надано не було. Відповідно до Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі не виконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Відповідач зобовязалась слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту; погасити заборгованість за кредитом; відсотками за його користування; за перевитрати платіжного ліміту; сплатити комісію та пеню в розмірі, встановленому тарифами банку; а за порушення кредитної дисципліни сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (п.п. 6.5 та 8.6 Умов). Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31.07.2015 року склала 20\~277,27 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 3\~777,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12\~670,68 грн., заборгованість за пенею та комісією 2\~625,54 грн. та штраф 1 203,68 грн. (250 грн. фіксована частина, 953,68 грн. процентна складова). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). При порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не в повному обсязі виконувала умови кредитного договору, припинила погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору і вимог закону та припиняється з моменту його належного виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування нею не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved