Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

24 березня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача на його користь державні кошти у розмірі 16392, 23 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі заяв та наданих документів [PERSON] , Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради було призначено виплату тимчасової державної допомоги на сина [PERSON] , [INFO] , так як його батько [PERSON] ухиляється від сплати аліментів згідно з інформацією виконавчої служби. Допомога була виплачена [PERSON] за період з 01.09.2011 року по 31.12.2015 року в загальній сумі 16392, 23 грн. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України.Письмова претензія позивача, що надсилалась на адресу відповідача, була залишена без виконання, кошти на рахунок управління не надходили, тому були змушені звернутись до суду з даним позовом. 09 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с.69).. В судове засідання представник позивача не з`явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до п. 5 Порядку тимчасова допомога призначається і виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, управлінням праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, структурним підрозділом з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради. Відповідно до п. 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Судом встановлено, що на підставі заяв та наданих документів [PERSON] , Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради було призначено виплату державної тимчасової допомоги на сина [PERSON] , [INFO] , так як його батько [PERSON] ухиляється від сплати аліментів згідно з інформацією виконавчої служби. Допомога була виплачена [PERSON] за період з 01.09.2011 року по 31.12.2015 року в загальній сумі 16392, 23 грн. ( а.с.15, 20, 24, 29,33, 37, 41, 45, 49). Розпорядженням Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 11 травня 2017 року припинено виплату тимчасової допомоги [PERSON] у зв`язку з закінченням терміну виплати. ( а.с.51,52). Для досудового врегулювання спору відповідачу, [PERSON] , за місцем його реєстрації, було надіслано листи про повернення суми сплаченої допомоги у розмірі 16392, 23 грн. а також претензію ( а.с.55,59, 61). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 визначений механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Відповідно до п.12. Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідач не подав суду належні і допустимі докази на спростування позову та на підтвердження факту виплати коштів. Суд вважає, що, оскільки відповідач добровільно не сплатив аліменти на утримання дитини, то сума державної допомоги в розмірі 16392 грн. підлягає стягненню, тим самим позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved