Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] звернулась з позовомдо [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 28.04.2009 року розірвано. У шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилася дитина - донька [PERSON] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2009 року у справі №2-489/09 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в сумі 250 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2009 року. Позивач зазначає, що визначені рішенням суду аліменти відповідач сплачує, але не вчасно. Також зазначає, що вона регулярного заробітку не має, донька підросла, а тому відповідно і витрати на дитину зросли. Позивач посилається на ст. 192 СК України та зазначає, що з часу ухвалення згаданого рішення суду дитина вже навчається в школі, зросли витрати на її виховання та розвиток. Позивач просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2009 року та просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.11.2020 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на неповнолітню дитину відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.12.2020 року з викликом сторін. 24.12.2020 року розгляд справи відкладено на 27 січня 2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення сторонам у справі повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 27.01.2021 року [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та просить розгляд справи здійснювати за її відсутності (арк. спр. 28). 27.01.2021 року [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить цивільну справу за позовом [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину розглядати за його відсутності, щодо стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, не заперечує. (арк. спр. 29). Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 03.09.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який 28.04.2009 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (арк. спр. 7). Згідно з рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2009 року у справі №2-489/09 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , не працює, аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 250 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття в користь її матері [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , не працює, 12.01.2009 року (арк. спр. 3). З матеріалів справи встановлено, що у позивача та відповідача [INFO] народилася дитина - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 6). Згідно з довідкою, виданою опорним закладом «Магерівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» від 23 листопада 2020 року №58, [PERSON] дійсно навчається у 9-А класі зазначеного закладу (арк. спр. 8). Відповідно до довідки, виданої Магерівською селищною радою від 23.11.2020 року №3826, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з її дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 9). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позові вимоги про збільшення розміру аліментів позивач обґрунтовує тим, що донька проживає разом з нею, вона не має регулярного заробітку, донька підросла, а тому відповідно і витрати на дитину зросли, крім того з часу ухвалення в 2009 році рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 250 грн., дитина вже навчається в школі, зросли витрати на її виховання та розвиток. Задовольняючи частково позов [PERSON] , суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є моральним і найважливішим правовим зобов`язанням батьків, яке виникає з моменту народження дітей і до досягнення ними повноліття, а також матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться неповнолітня донька, швидкі темпи зростання цін на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2009 роком, коли було ухвалено рішення про призначення аліментів, а тому для матеріального забезпечення, забезпечення повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Вирішуючи даний спір про збільшення розміру аліментів, суд бере до уваги подана позивачем [PERSON] письму заяву, в якій вона зазначила, що просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також подану відповідачем [PERSON] заяву, в якій він зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а тому суд приходить до висновку про те, що належить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в користь її матері [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі та

Outcome: partial