Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

24.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 05.07.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №ML-В00/153/2006 (далі Договір), згідно умов якого банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 160000,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 05.07.2006 року, з цільовим використанням - придбання нерухомого майна, з кінцевим терміном повернення 04.07.2021 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 11 % річних. Відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю б/н від 10 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором ML - В00/153/2006 від 05.07.2006 року. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору у неї утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.12.2014 року складає 7070292,25 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 50244,74 доларів США, що еквівалентно 762996,52 грн., відсотки за користування кредитом - 49882,43 доларів США, що еквівалентно 757494,62 грн. Крім того, відповідачу відповідно до договору кредиту нараховано пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 5549801,11 грн. Враховуючи викладені вище обставини, позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом за захистом відступленого права вимоги до боржника [PERSON], та просило стягнути заборгованість у наведеному вище розмірі на свою користь. Представник позивача Мельникова М.В. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій справу просила розглядати у її відсутність, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 05.07.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON], укладений кредитний договір №ML-В00/153/2006 (далі Договір), згідно умов якого банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 160000,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 05.07.2006 року, з цільовим використанням - придбання нерухомого майна, з кінцевим терміном повернення 04.07.2021 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 11 % річних. (а.с. 4 - 8). Згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю б/н від 10 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, зокрема і за кредитним договором ML - В00/153/2006 від 05.07.2006 року. (а.с. 9 - 16). Відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Взятих за договором обов'язків відповідач належним чином не виконала, що призвело до утворення у неї значної заборгованості. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п. 1.5.1 Договору, нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Пунктом 1.4.1.5 Договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов'язань, встановлених договором Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за Договором) підвищується на 4% річних, за кожні 12 місяців невиконання чи неналежного виконання умов Договору. Відповідно до п.4.1.1 Договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за кожний день прострочки. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача, крім основної суми заборгованості в сумі 50244,74 доларів США, що еквівалентно 762996,52 грн., також відсотків за користування кредитом - 49882,43 доларів США, що еквівалентно 757494,62 грн., та пені в розмірі 5549801,11 грн. (а.с. 17, 45). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.12.2014 року становить: по тілу кредиту - 50244,74 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 762996,52 грн., відсотки за користування кредитом - 49882,43 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 757494,62 грн., та пеня за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 5549801,11 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved