Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] за нею право власності на житловий будинок за [ADDRESS] та господарські споруди житлового будинку - літ. «А», погрібу з шийкою - літ. «Г», веранди - літ. «а», сараю - літ. «Б», літня кухня - гараж літ. «В», навісу - літ. «Д», сараю - літ. «Е», убиральні - літ. «Ж», колодязя питного - літ. «К», колодязя питного - літ. «К1», огорожі №1, воріт та хвіртки - №2. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Спадкоємицею є позивач за заповітом від 18 квітня 1996 року №38. До складу спадщини, у тому числі, ввійшов будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 07.09.2017 року нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань не подавала. Представник позивача, [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю (а.с.37). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, також зазначила, що не має самостійних вимог по справі, щодо предмета спору, а також заперечень проти позову (а.с.39). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження відповідно до ст.ст.2, 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Позивач є рідною дочкою померлої (а.с.7). Згідно з договором купівлі - продажу від 27.10.1999 року померла [PERSON] придбала у власність вказаний будинок (а.с.19). Відповідно до довідки Бреусівської сільської ради житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить померлій [INFO] [PERSON] (а.с.18). Право власності на домоволодіння в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» не зареєстровано (а.с.15). Відповідно до технічного паспорту КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] домоволодіння складають будівлі та споруди 1947 - 2010 років побудови, загальною ринковою вартістю 142731 грн (а.с.9 - 13, 73 - 77). При цьому, спорудами 2010 року є навіс та убиральня (літери «Д», «Ж»). За життя померлою складено заповіт, посвідчений 18.04.1996 року секретарем Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області [PERSON], за яким вона заповіла все своє майно позивачу (а.с.5). Заповіт є зареєстрованим в Спадковому реєстрі та чинним (а.с.43 - 59). Відповідно ст.525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статі 21 цього Кодекса. У відповідності ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Бреусівської сільської ради Козельщинського району, Полтавської області на час смерті [INFO] [PERSON] разом з нею була зареєстрована та проживала дочка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Таким чином, позивач прийняла спадщину. Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру 18.12.2017 року заведено спадкову справу за №412/09 (а.с.60 - 72). 07.09.2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.14). 07.09.2017 року нотаріусом прийнято постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності померлого на це майно (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим, день вказаний в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на спірний житловий будинок з господарськими будівлями. В той же час, не може бути визнано в порядку спадкування право власності на споруди 2010 року, а саме: навіс та убиральня (літери «Д», «Ж»), оскільки вони побудовані після смерті спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: partial