Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

26 квітня 2016 року ТОВ «Студія «АС-Рекорд» звернулося з позовом про визнання недійсним договору поділ внатурі нерухомого майна, посилаючись на те, що 30.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про визначення часток у спільній власності подружжя, за яким 57/100 часток у праві власності на нежитлову будівлю (будівлю бару та кафе з надбудованим другим поверхом загальною площею 519 кв.м., розташовану по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому) належить [PERSON], а 43/100 [PERSON] 09.12.2011 року між відповідачами укладено договір про поділ в натурі вищевказаної нежитлової будівлі. Всупереч вимогам чинного законодавства в оспорюваному договорі передбачено, що його дія не поширюється на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно. Так як, вказаний договір не містить ні розміру, ні кадастрового номеру земельних ділянок, які є істотними умовами договору, просить визнати договір про поділ нерухомого майна від 09.12.2011 року недійсним. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у попередньому судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], діючи також як і представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засіданні не зявився, подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.05.1984 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Н підставі рішення двадцять четвертої сесії Хмельницької міської ради № 18 від 07.04.2005 року [PERSON] в порядку приватизації набула право власності на земельну ділянку площею 102 к.м., розташовану по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому кадастровий номер 6810100000:01:006:0063 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 24.06.2005 року між [PERSON] та Хмельницькою міською радою укладено договір оренди земельної ділянки, за яким [PERSON] набула право строкового, платного користування земельною ділянкою площею 124 кв.м., яка розташована по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому кадастровий номер 6810100000:01:006:0064. 18.07.2007 року [PERSON] зареєструвала право власності на будівлю бару та кафе з надбудованим другим поверхом загальною площею 519 кв.м., що знаходиться по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому. Згідно п. 5 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 64 СК України дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 71 ч. 1 цього кодексу майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. 30.11.2011 року подружжя [PERSON], реалізуючи надане їм чинним законодавством право, уклало договір про визначення часток у спільній власності подружжя, який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим № 3670. Відповідно до умов вказаного договору сторони погодили, що [PERSON] належить 57/100 частин, а [PERSON] 43/100 частини будівлі бару та кафе з надбудованим другим поверхом загальною площею 519 кв.м., що знаходиться по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому. Відповідно до договору про поділ в натурі нерухомого майна від 09.12.2011 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим № 3670, [PERSON] та [PERSON] поділили на натурі нерухоме майно, що перебувало у їх спільній частковій власності, а саме будівлю бару та кафе з надбудованим другим поверхом загальною площею 519 кв.м., що знаходиться по вул. Грушевського, 62 в м. Хмельницькому. В звязку із поділом, припинилося право спільної часткової власності відповідачів на вищевказане майно і з моменту набрання чинності договором, останні на власний розсуд здійснюють право володіння, користування та розпорядження, з дотриманням вимог чинного законодавства щодо приватної власності. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що договір про поділ в натурі нерухомого майна від 09.12.2011 року є недійсним, так як не містить всіх істотних умов, як того вимагає ст. 120 Земельного кодексу України, а саме не зазначено розмір та кадастровий номер земельної ділянки. Так, ст. 120 Земельного кодексу України регламентує порядок переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. В той же час при укладенні договору про поділ в натурі нерухомого майна від 09.12.2011 року, відповідачі були співвласниками нерухомого майна і зазначеним договором лише припинилася спільна часткова власність, без здійснення переходу права власності. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15) Представник позивача ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не довів, що договір про поділ в натурі нерухомого майна від 09.12.2011 року, укладений між подружжям [PERSON], порушує права товариства з обмеженою відповідальністю «Студія «АС-Рекорд». Примаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Студія «АС-Рекорд» є безпідставними, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed