Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

24 червня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна, [PERSON] про визнання іпотеки припиненою, в якій просила суд: -Визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки № 07/001/І03/09-КЛТ від 18.05.2009 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії та майновим поручителем [PERSON] . -Визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки № 07/001/І04/09-КЛТ від 18.05.2009 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії та [PERSON] . В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,що з 26 жовтня 1991 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 18 травня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії та [PERSON] були укладені Іпотечний договір № 07/001/І03/09-КЛТ та Іпотечний договір № 07/001/І04/09-КЛТ. Вказані договори були укладені в забезпечення Кредитного договору № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та ТОВ «Тріада-КМБ». За умовами іпотечних договорів іпотекодержателю ХФ ПАТ «Кредитпромбанк» від іпотекодавця [PERSON] були передані нежитлові приміщення № 12 38 першого поверху в літ. «И-3», загальною площею 418, 4 кв.м. і нежитлові приміщення № 67 74 другого поверху в літ. «И-3», загальною площею 256, 0 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належать позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. зазначені договори іпотеки були посвідчені, зареєстровані в реєстрі за № 834 та № 836 відповідно, та накладено заборону на відчуження нежитлових приміщень № 12-38 першого поверху в літ. «И-3», загальною площею 417, 4 кв.м. і нежитлових приміщень № 67-74 другого поверху в літ. «И-3», загальною площею 256, 0 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за Кредитним договором та договорами іпотеки, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора. 08 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про відкликання банківської ліцензії і початок ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам банку. На думку позивача, вказані вище договори іпотеки є припиненими виходячи з наступного. 11 березня 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ «Тріада - КМБ» про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 10 травня 2011 року рішенням Господарського суду Харківської області у справі №5023/1667/11 позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено, а саме - стягнуто з ТОВ «Тріада-КМБ» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі ХФ ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за Кредитним договором 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року в розмірі 14 613 337,95 грн. 22 серпня 2011 року \~ \~ \~ \~ухвалою Господарського \~ \~ \~ \~суду \~ \~ \~ \~Харківської \~ \~ \~ \~області у справі №5023/7070/11 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Тріада-КМБ». 10 листопад 2011 року ухвалою Господарського \~ \~ \~ \~суду \~ \~ \~ \~Харківської області у справі №5023/7070/11 прийнято заяву ХФ ПАТ «Кредитпромбанк» з грошовими вимогами до ТОВ «ТРІАДА-КМБ» на суму 13 435 261,12 грн до розгляду в попередньому засіданні господарського суду. Під час провадження у справі №5023/7070/11 Господарським судом Харківської області було замінено кредитора - ХФ ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника - ПАТ «Дельта банк». 13 травня 2014 року \~ \~ \~ \~ухвалою Господарського \~ \~ \~ \~суду \~ \~ \~ \~Харківської області у справі №5023/7070/11 вимоги кредиторів: ТОВ «АГРОКОМ» на суму 795 869,86 грн, Лозівської ОДПІ на суму 1 300 237,96 грн, ПАТ «Дельта банк» на суму 13 435 221,12 грн, ВВДФССВНВВ ПЗУ в Первомайському районі \~ \~ \~ \~на суму 97 174,12 грн, УПФУ в Первомайському районі на суму 2 395,43 грн, ТОВ Агрофірма «Мічуріна», м. Глобіне на суму 2 095 289 грн, ПП «Граніт-Агро», м. Глобіне на суму 7 341 362,32 грн, Західна міжрайонна ДПІ на суму 9 933,99 грн. - визнано погашеними. Оскільки заборгованість за Кредитним договором М07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року була визнана погашеною, то, на думку позивача, з 13.05.2014 року основне зобов`язання за Кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року є припиненим на підставі ухвали Господарського суду Харківської області у справі №5023/7070/11. Крім того, юридичний факт відсутності боргу за Кредитним договором №07/001/09- КЛТ від 18.05.2009 року був встановлений постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року у справі №2012/8318/2012, якою було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», як правонаступнику ПАТ «Кредитпромбанк», у зверненні стягнення. Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.05.2014 року до реєстру був внесений запис № 14781170022000561 про припинення юридичної особи - ТОВ «Тріада- КМБ». Отже, з моменту державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи ТОВ «Тріада-КМБ», а саме: з 26.05.2014 року основне зобов`язання за Кредитним договором є припиненим на підставі ст. 609 Цивільного кодексу України. Таким чином, на дату подання цієї позовної заяви заборгованість ТОВ «Тріада - КМБ» за Кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року є погашеною в процедурі банкрутства боржника, а юридична особа ТОВ «Тріада - КМБ» є ліквідованою із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи, що є підставами для визнання Іпотечного договору №07/001/І03/09-КЛТ від 18.05.2009 р. та Іпотечного договору №07/001/І04/09-КЛТ від 18.05.2009р. припиненими. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна, [PERSON] про визнання іпотеки припиненою. Призначено підготовче судове засідання. 24\~липня 2019\~рокувід представника відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» надійшов відзив на позовну заяву у якому він заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Так, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а отже має право на звернення до суду з позовною заявою, як особа чиї права та інтереси були порушені. [PERSON] вже два рази звертався до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою, однак йому було відмовлено у задоволенні його позовних вимог. Позивач вказує, що юридичний факт відсутності боргу за кредитним договором № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2019 року був встановлений постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року у справі № 2012/8318/2012, якою було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», як правонаступнику ПАТ «Кредитпромбанк», у зверненні стягнення. Натомість в позові було відмовлено через недоведеність розміру заборгованості, суд не встановлював факт відсутності заборгованості. Скасування постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року у справі № 2012/8318/2012 заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.06.2013 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.07.2013 року та відмови у задоволенні позову ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки не є підставою для припинення іпотеки. Відповідач зазначає, що позивачем було порушено строки позовної давності, оскільки про існування своїх порушених прав вона дізналася 26.05.2014 року, тоді як до суду звернулася лише 24.06.2019 року. 15 жовтня 2019 року від позивача по справі надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначає, що вона є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією паспорту та копією свідоцтва про шлюб. При розгляді справ за позовною заявою [PERSON] про визнання договорів іпотеки припиненими не було враховано факт відсутності заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк». Позивачу про існування її порушеного права стало відомо лише у липні 2018 року, коли апеляційним судом було відмовлено в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ПАТ «Кредитпромбанк», а отже строк позовної давності позивачем порушено не було. Окрім того, заборгованість ТОВ «Тріада-КМБ» за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року є погашеною в процедурі банкрутства боржника, а юридична особа ТОВ «Тріада-КМБ» є ліквідованою із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи, що є підставами для визнання Іпотечних договорів припиненими. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/4230/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна, [PERSON] про визнання іпотеки припиненою. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі Ордеру серії РН-125 № 010 від 22.07.2019 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник відповідача Полетаєва Т.Ю., яка діє на підставі Довіреності від 19.08.2019 року, в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] , який діє на підставі ордеру серії ХВ № 000001 від 30.07.2015 року, в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні до встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 жовтня 1991 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, виданим Московським РАЦС м. Харкова 26 жовтня 1991 року. (а.с. 12) Під час їх перебування у шлюбі, у 2009 році її чоловіком [PERSON] було придбано нежитлові приміщення № 12 38 першого поверху в літ. «И-3», загальною площею 418, 4 кв.м. і нежитлові приміщення № 67 74 другого поверху в літ. «И-3», загальною площею 256, 0 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 18 травня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» і ТОВ «ТРІАДА-КМБ» укладено кредитний договір № 07-001/09-КЛТ на суму 10 000 000,00 грн. з терміном повернення кредитних коштів до 17.05.2012 року. 18 травня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечні договори № 07/001/I03/09-КЛТ та № 07/01/I04/09-КЛТ, згідно яких [PERSON] в порядку забезпечення виконання товариством «ТРІАДА-КМБ» зобов`язань за умовами кредитних договорів передав банку в іпотеку нежитлові приміщення другого поверху № 67-:74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м. та нежитлові приміщення першого поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить позивачу на праві власності. (а.с. 13-18, 19-24) 11 березня 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Тріада-КМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 33-45) Рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2011 року у справі №5023/1667/11 позов банку задоволено, вирішено стягнути з ТОВ «Тріада-КМБ» на користь ПАТ «Кредит промбанк» заборгованість за кредитним договором №07/01/09-КЛТ від 18.05.2009 року в загальній сумі 14 613 337 грн.95 коп. Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2011 року у справі №5023/7070/11 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Тріада-КМБ». У цій же справі ухвалою від 10.11.2011 року суд прийняв заяву ПАТ «Кредит промбанк» з грошовими вимогами до ТОВ «Тріада-КМБ» у сумі 13 435 261 грн.12 коп. (а.с. 25-26, 27-28) Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2014 року у справі №5023/7070/11 вимоги кредиторів, в тому числі і вимоги ПАТ «Дельта Банк» на суму 13\~435\~221, 12 грн. визнано погашеними. (а.с. 29-32) 26 травня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ «Тріада КМБ». (а.с. 62-65) Відповідно до вимог ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців та громадських формувань запису про її припинення. В цей же час, 09.10.2012 року Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3» та нежитлові приміщення 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу позивачем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; надати позивачу право на отримання буд-яких документів, необхідних для виконання рішення суду, а також всі повноваження необхідні для здійснення продажу іпотечного майна; передати в управління ПАТ «Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки на період до його реалізації; зобов`язати [PERSON] надати позивачеві всі належні ключі від нежитлових приміщень 1-го поверху № 12-38 літ. «И-3» , 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та коди доступу до сигналізації спірних нежитлових приміщень. Заочним рішенням\~Жовтневого районного\~судум. Харкова від 11 червня 2013 позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Суд вирішив: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18 травня 2009 року у розмірі 2 241 442 грн. 95 коп., що складається із заборгованості по кредиту 1 468 978,35грн., пені за несвоєчасне погашення кредитів та нарахованих процентів 772 464,60грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3» та нежитлові приміщення 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , і належать на праві приватної власності [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» судові витрати у розмірі 3326 гривень 30 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року, за результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ «Кредитпромбанк», заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року змінено, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 07/001/103/09- КЛТ, а саме: нежитлові приміщення 2- т: поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Вислу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363, шляхом продажу ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ кредитпромбанк» від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом гоночної діяльності, на рівні не нижчої за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Надано ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» право на тримання будь-яких документів необхідних для виконання рішення суду, в тому числі але не виключено право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363, а також всі повноваження, необхідні для здійснення продажу нерухомого майна. З метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передано в управління ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки - нежитлові приміщення 2-го поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363 на період до його реалізації, а саме до часу укладення договору купівлі-продажу з третьої особою. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 07/001/104/09- KJIT, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418.4 кв.м., що находиться за адресою: [ADDRESS] , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7694649 від К.07.2005р., виданого Комунальним підприємством «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в реєстрі 1, реєстраційний № 10834651, шляхом продажу ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчої за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Надано ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» право на отримання будь-яких документів необхідних для виконання рішення суду, в тому числі але не виключно право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею418.4 кв.м., що знаходиться за пресою: [ADDRESS] , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №7694649 від 06.07.2005р., жданого Комунальним підприємством «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 10834651, а також всі повноваження, необхідні для здійснення продажу нерухомого майна. З метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку рухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передати в управління ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №7694649 від 06.07.2005р., виданого Комунальним підприємством «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 10834651 на період до його реалізації, а саме до часу укладення договору купівлі-продажу з третьої особою. Зобов`язано [PERSON] надати ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк» всі належні ключі від нежитлових приміщень 1-го поверху № 12- 38 в літ. «И- 3» , загальною площею 418,4 кв.м. та 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 із м. та коди доступу до сигналізації цих приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині заочне рішення залишено без змін. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] - задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року і рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року - скасовано. Відмовлено у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 652 (три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 00 коп. (а.с. 46-56) Представник позивача в судовому\~засіданні зазначив,\~що оскільки\~постановою Апеляційного\~суду Харківської\~області від\~19\~липня 2018\~року відмовлено у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, то можна вважати, що іпотекодержатель не реалізував своє право на пред`явлення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже в розумінні ст. ст. 609, 593 ЦК України, іпотека є припиненою. З приводу вказаних тверджень, суд зазначає наступне. Згідно з положеннями статей 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Реєстру. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між такою особою та кредитором. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, з метою стягнення якої кредитор звернувся до суду до моменту припинення основного боржника, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця (іпотекодавця)з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором. Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною третьою статті 33 вказаного Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з реєстру не тягнуть за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу. Саме таку правову позицію у цій справі висловив Верховний Суд України у постанові від 10 лютого 2016 року (№ 6-216цс14), скасовуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року та направляючи справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції. Окрім того, у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 750/2697/14 Верховний суд зазначив, що наявний чинний запис про ліквідацію чи припинення юридичної особи- боржника у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не свідчить про припинення основного зобов`язання та договорів поруки, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права є звернення до суду із позовом до моменту ліквідації боржника. При укладенні договору поруки поручитель приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником, у тому числі й ті, що виникають унаслідок припинення боржника з його подальшим виключенням із реєстру. Оскільки покладення на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, цих ризиків відбулося за договором, укладеним поручителем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, і після припинення боржника (юридичної особи). Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка забезпечує виконання зобов`язання, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути окремо урегульовано в договорі між нею і кредитором. Факт ліквідації боржника за основним зобов`язанням з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за основним зобов`язанням не є підставою для припинення поруки, якщо кредитор за основним зобов`язанням до внесення запису до відповідного реєстру про припинення боржника (юридичної особи) реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя, пред`явивши до нього позов. Враховуючи те, що порука та іпотека за своєю правовою природою є видами забезпечення зобов`язання, то суд приходить до висновку, що вказана правова позиція підлягає застосуванню і до правовідносин пов`язаних з іпотечними договорами. Окрім того, у постанові від 25 грудня 2019 року у справі №607/11446/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи боржника за основним зобов`язанням і його виключення з Реєстру не припиняє іпотеку, якщо кредитор до виключення боржника з цього Реєстру реалізував своє право щодо іпотекодавця, пред`явивши до нього позов. Отже, суд приходить до висновку, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з реєстру не тягнуть за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу. Вказані положення підлягають застосуванню в незалежності від факту наявності чинного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому вирішальне значення має, лише сам факт звернення до суду з позовом до постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з реєстру. Окрім того, статтю 593 ЦК України доповнено частиною четвертою згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 04.02.2019 року, відповідно до якої припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги. В прикінцевих та перехідних положенням вказаного закону зазначено, що цей закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. У справі, яка є предметом розгляду, судом було встановлено, що з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернувся до суду 09.10.2012 року, тобто до постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з реєстру (26 травня 2014 року). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», своєчасно реалізував своє право на звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно, а отже підстав для визнання іпотеки припиненою на підставі ст. 609 та ст. 593 ЦК України у суду немає. Окрім того, представник позивача в судовому засіданні посилався на те, що основне зобов`язання за кредитним договором є повністю погашеним, посилаючись на те, що вказані обставини були встановлені господарським судом та постановою Апеляційного суду Харківської області 19 липня 2018 року. Так,\~Ухвалою господарського\~суду Харківської\~області від\~13.05.2014\~року у\~справі №5023/7070/11\~вимоги кредиторів,\~в тому\~числі і\~вимоги ПАТ\~«Дельта Банк»\~на суму\~13\~435\~221,\~12\~грн.\~визнано погашеними. (а.с. 29-32) При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2012 року Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося у суд з позовом до [PERSON] , у якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами, зазначаючи при цьому розмір непогашеної заборгованості за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18 травня 2009 року, як 2 241 442 грн. 95 коп. Окрім того, як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором кредиту № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року, станом на 06.02.2019 року заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 1\~468\~978, 35 грн. (а.с. 98) Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч вказаним вимогам закону позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час заборгованість договором кредиту № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 року була повністю погашена. Посилання позивача на скасування апеляційним судом рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року і рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки суд знаходить безпідставними, оскільки постановою Апеляційного суду Харківської області 19 липня 2018 року не було встановлено самого факту відсутності заборгованості за кредитним договором, а було лише встановлено факт недоведеності її розміру. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для припинення договорів іпотеки на підставі ст. 599 та ст. 593 ЦК України. Представник відповідач у судовому засіданні просила суд застосувати до вимог [PERSON] строк позовної давності. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності відповідно до статті 257 ЦК України становить три роки. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року. Пункт 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (судове рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Російської Федерації», пункт 570, та судове рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 51). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше регулятивне, друге охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№ 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що про існування свого порушеного права позивач дізналася 26.05.2014 з моменту Державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи ТОВ «Тріада-КМБ». Тобто, з моменту появи підстави для визнання Іпотечних договорів припиненими до моменту подання позову до суду минуло більше 5 років. Натомість, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що про існування порушеного права позивачу стало відомо у липні 2018 року, коли апеляційним судом було скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року і рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, всупереч вимог ст. ст. 12, 76-81, 89 ЦПК України жодною із сторін не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх посилань. Разом з тим, суд зазначає, що позивач по справі [PERSON] не була стороною у жодній із справ, які розглядалися з приводу спірних правовідносин, копії рішень на її адресу не направлялися, а отже достовірно встановити, коли саме вона, як власник спірного нерухомого майна, дізналася про порушення свого права у суду немає можливості, і як наслідок підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що у\~задоволенні позовної\~заяви [PERSON] \~до Публічного\~акціонерного товариства\~«Дельта банк»\~в особі\~Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна, [PERSON] про визнання іпотеки припиненою слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved