Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

24 травня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Козлівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них різні характери, інтереси та погляди на життя. Наявні складнощі у спілкуванні призвели до неприязних відносин. На грунті цього почали виникати конфлікти, сварки, які переростали у скандали. Між ними відсутні взаєморозуміння, повага та довіра. З червня 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач переконаний, що збереження сім'ї є неможливим. Вважає, що формальна реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 07 серпня 2014 року виконавчим комітетом Козлівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 096824 від 05 серпня 2015 року (а.с.3). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ЕГ № 216224 від 26 травня 2015 року (а.с.5). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних результатів не дали. Згідно із ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у справі в розмірі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved