Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

26.10.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]І 22.11.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопад 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 16 січня 2019 року. Сторонами подані заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 91. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 10 жовтня 2000 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 91 В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою З 2010 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони протягом тривалого часу проживають окремо одне від одного, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, що й стало причиною звернення до суду. В підготовче судове засідання позивач не з'явився. Подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу «Коваленко». Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 10 жовтня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 91 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. На даний час сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з 2010 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо одне від одного, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як сторони в поданих заявах настоюють на розірванні шлюбу. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати, так як не підтримують шлюбних відносин протягом тривалого часу. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Після розірвання шлюбу, відповідно до прохання відповідачки, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України - У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову Так як відповідачем визнані позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.1169471501.1 від 25 жовтня 2018 року в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. В іншій частині судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на відповідачку, так як вбачає вину обох сторін у розірванні шлюбу. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved