Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 28.08.2007 року по 05.03.2016 року проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання з відповідачем 15.04.2008 року народився син [PERSON] Дитина проживає разом із матірю та перебуває на повному її утриманні. Власних коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. В звязку з чим, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини від його доходу щомісячно. Пояснив, що він одружився з іншою жінкою та зараз на його утриманні перебуває вагітна дружина та її дитина. По можливості він надає допомогу синові, але через те, що отримує мінімальну заробітну плату, то не може всіх утримати. Інших доходів не має, поїв немає, проживає в орендованій квартирі, стан здоровя задовільний. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку позивача та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що 15.04.2008 року народився [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП №066701 від 12.05.2008 року (а.с.4). [PERSON] проживає разом із матірю, про що не заперечували сторони в судовому засіданні та підтверджується довідкою виданою 21.07.2017 року виконкомом Чупахівської селищної ради Охтирського району (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, знаходиться на утриманні матері, яка зареєстрована працює у ПСП Агрофірма «ПІОНЕР», її середня заробітна плата становить 1908,33 грн. на місяць, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який має нормальний стан здоровя, офіційно працевлаштований на ПСП «Ташань», його заробітна плата складає 3200 грн. в місяць, одружений із [PERSON], яка перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації КЗ «Охтирська ЦРЛ». Крім того, суд не бере до уваги пояснення відповідача, що на його утриманні також знаходиться син дружини, оскільки за законом обов'язок щодо його утримання покладений на батька дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, а також розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] [INFO], з урахуванням того, що дитина повинна бути забезпеченою і за рахунок матері також. На підставі ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ст.79 ЦПК України відноситься в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 24.07.2017 року було сплачено адвокату [PERSON] гонорар у розмірі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.09.2017 року, актом виконаних робіт. Під час провадження у даній цивільній справі адвокат [PERSON] готував процесуальні документи поза судовим засіданням, а саме, позовну заяву, а також брав участь у судовому засіданні. З урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, розмір компенсації за вказані дії особи, яка надає правову допомогу, а також з урахуванням того, що позов задоволено частково, витрати на правову допомогу, понесені позивачем, підлягають стягненню із [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно статті 367 ч. 1 п. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та ст. ст. 181, 182, 184, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial