Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

24.09.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь КП «Червоноградський ринок» 9 485, 40 грн. заборгованості за договором надання послуг за користування торговим місцем та його бронювання №680 від 31.12.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до вище вкзаного договору № 680 від 31.12.2011 року відповідач отримав торгове місце [NUMBER] під контейнер на ринковій площі №2 за адресою м. Червоноград, вул. Сокальська, 5 , для реалізації своїх промислових товарів. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за даним договором станом на 19.09.2019 року за відповідачем числиться заборгованість у вказаному вище розмірі. Окрім цього 31.10.2019 р. подано заяву в якій останній просить стягнути з відповідача на користь позивача 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 16.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставінаявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору наданняпослуг за користування торговим місцем та його бронювання №680 від 31.12.2011 (іззмінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 18.04.2013 та Додатковою угодою №2 від17.12.2015) укладеного міжКП Червоноградський ринок (Виконавець) та [PERSON] (Замовник), відповідач отримав торгове місце [NUMBER] під контейнер на ринковій площі № 2 за адресою м. Червоноград, вул. Сокальська, 5 , для реалізації своїх промислових товарів. Відповідно до п.2.1 Договору, відповідач зобов`язується вчасно проводити розрахунки з позивачем за надані послуги. Пунктом 3.1 Договору встановлено, що Замовник оплачує Виконавцю за надані послуги:за одне торгове місце згідно калькуляції діючої на даний момент;4,00 грн. за один день бронювання. Згідно з п.3.2 Договору, оплата проводиться попередньо - до 27 числа кожного місяця за четвер, п`ятницю, суботу. Бронювання - за кожен календарний день місяця. Сума оплати нараховується щомісячно в додатку до договору, який є його невід`ємною частиною. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що даний Договір набуває чинності з 01.01.2012 р. і діє до 31.12.2018 р. За несвоєчасну оплату за надані послуги Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (п.3.3 Договору). Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період жовтень 2016 р. - грудень 2018 р. та роз шифровки нарахувань за Договором, відповідач починаючи з жовтня 2016 року до закінчення строку дії Договору, перестав виконувати свої зобов`язання. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Договором станом на 19.09.2019 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 9 485, 40 грн., яка складається з: 6 956,00 грн. - заборгованості за Договором, 1073,89 грн. - пені, 378,39 грн. - 3% річних, 1077,12 - інфляцйних втрат. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом зазначеної правової норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється у національній валюті спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується у періодичних офіційних виданнях. Цей показник характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних. Оцінюючи наданий представником позивача розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені представником позивачки. За таких обставин,

Outcome: approved