overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

25 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26 березня 1998 року у виконавчому комітеті Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №15. В даному шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] ( [INFO] ) та донька [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 26 березня 1998 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюб, видане Ганичівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №15 (а.с.8). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на позивача, за його бажанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

25 січня 2021 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась позивачка з вищевказаним позовом до відповідачки, яка зареєстрована на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (далі спірний житловий будинок), в якої зареєстрована відповідачка, її реєстрація в спірному житловому будинку перешкоджає позивачці в її користуванні та тягне за собою додаткові витрати, а тому позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком. В ході судового розгляду представник позивачки подав заяву, в якій зазначив, що на позові наполягає, просить справу розглянути в їх відсутність та не заперечують проти прийняття заочного рішення. Відповідачка належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. рух справи 26 січня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. обставини, які встановлені судом Позивачка [PERSON] , [INFO] , код [NUMBER] є власником спірного житлового будинку на підставі нотаріально посвідченого договору дарування №365 від 27.02.2015 року. Відповідачка не проживає за вищевказаною адресою. З матеріалів цивільної справи видно, що відповідачка тривалий час не проживає у спірному житловому будинку. Добровільно врегулювати спір відповідачка не бажає. Власник спірного житлового будинку позивачка по справі при наявності реєстрації фізичної особи, відповідачки по справі, несе додаткові витрати щодо користування нерухомим майном, що обмежує її права як власника спірного житлового будинку. Тому суд вважає, що відповідачка перешкоджає здійснювати право власності. До кримінальної та адміністративної відповідальності відповідачка не притягується. Тому суд вважає, що відповідачка є особою яка втратила право користування вищевказаним житловим будинком. судові витрати При подані позову позивачка сплатила судовий збір у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовій збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

25 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , який у подальшому уточнив. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог, позивач посилається на те, що 03 серпня 2019 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як його інтересам, так і інтересам відповідача, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 01 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем - 25 лютого 2021 року. Ухвалою судді від 06 травня 2021 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин. Судом установлено, що 03 серпня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 29 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2019 року (а.с. 13). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

25 січня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 грудня 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 530 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 20 грудня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, стягнути з відповідача судові витрати, та залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 грудня 2017 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 20 грудня 2017 року (арк.с.8). Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.9). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

25 січня 2021 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 04 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2641. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2641. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2021 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року позовну заяву було залишено без руху дляусунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, завірену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дешко Н.М. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

25 січня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 11 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання також не прибув надавши заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 11 вересня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 762. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1003 від 20 листопада 2013 року, [PERSON] народився [INFO] . Батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

25 січня 2021 року представник позивача адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON] , який помер [INFO] в с.Слабин Чернігівського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що він у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори, оскільки був юридично необізнаним щодо строків, умов та порядку прийняття спадщини та не знав про існування спадкового майна померлого дядьки. Ухвалою судді від 28 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. Позивач та представник позивача в підготовче засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач територіальна громада села Слабин Чернігівського району Чернігівської області в особі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Також із заяви вбачається визнання позову відповідачем. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . (а.с.16) Після його\~смерті відкрилася\~спадщина. До спадкового майна належить право на земельну частку (пай) розміром 5,76 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0228216. (а.с.18) Відповідно до\~копії довідки\~Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 15 від 14.01.2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований один в [ADDRESS] .(а.с.17) Як вбачається з копії наданого заповіту від 5 січня 1996 року, [PERSON] заповів все своє майно племіннику [PERSON] .(а.с.19) Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № від року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась.(а.с.) В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

25 травня 1998 року в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїми спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Лопатівка,10 в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 25 травня 1998 року в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; До шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] фактично прийняла спадщину, яка, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року вступила в управління та володіння спадковим майном (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 02 лютого 1993 року і посвідчений секретарем Скомороської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; 14 липня 2001 року [PERSON] змінила прізвище на «Тарасенко»; 18 липня 1998 року [PERSON] змінила прізвище на «Ільницька»; Відповідачка від своєї частки в спадковому майні відмовився на користь позивачки. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

25 травня 20012 року ТОВ «ФК «Магістр» уклало з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 250512/02, яким надало кредит в сумі 8500 грн. під 189% річних строком до 15 жовтня 2012 року року. 5 червня 2013 року між ТОВ «ФК «Магістр» і ПрАТ «ВАП-Асистанс» було укладено договір № ФК02/06/13 про відступлення права грошових вимог до фізичних осіб, які уклали договори споживчого кредиту, на користь ПрАТ «ВАП -Асистанс». Посилаючись на те, що за цим договором ПрАТ «ВАП-Асистанс» отримало право вимоги з [PERSON] за наведеним договором про надання споживчого кредиту, товариство звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 2574 грн. 62 коп. заборгованості за тілом кредиту, 1864 грн. 38 коп. заборгованості за відсотками і 1621 грн. 09 коп. пені. В судове засідання сторони не з'явились. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності з п.п. 1.1, 1.2, 9.1 кредитного договору № 250512/02 від 25 травня 2012 року, на підставі заяви-анкети від цієї ж дати, ТОВ «Фінансова компанія «Магістр» надало [PERSON] кредит в сумі 8500 грн. під 189 % річних строком до 15 жовтня 2012 року, який вона повинна була повертати щотижневими рівними частинами. 5 червня 2013 року між ТОВ «ФК «Магістр» і ПрАТ «ВАП-Асистанс» було укладено договір уступки права вимоги № ФК02/06/13, згідно з яким ТОВ «ФК «Магістр» відступив ПрАТ «ВАП-Асистанс» своє право грошової вимоги та всі інші права,належні йому до боржників за договорами мікрокредитів , які викладені в додатку № 1. Відповідно з додатком № 1 до договору ПрАТ «ВАП-Асистанс» набуло право вимоги з [PERSON] 2574 грн. 62 коп. заборгованості за тілом кредиту, 1864 грн. 38 коп. заборгованості за відсотками і 1621 грн. 09 коп. пені, заборгованих за кредитним договором № 250512/02 від 25 травня 2012 року. Згідно з ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved