Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

26.11.2018 р. ПрАТ «СК « Українська страхова компанія» звернулося до суду з даним позовом, який надійшов поштою 28.11.2018 р., та в якому просили стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь як відшкодування шкоди, суму в розмірі 13188 грн.24 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.( а.с. 1,2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 12.03.2015 року між ПрАТ « СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 28-0102-15-00031, предметом якого є страхування транспортного засобу ЗАЗ Ланос д.н.з. [NUMBER] . Зазначають, що 24.11.2015 року у м.Києві відбулася ДТП за участю транспортного засобу «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу «ВАЗ 21091», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Деснянського райсуду м.Києва від 28.12.2015 року зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER] , Ford Focus, д.р.н. [NUMBER] , власник якого своєчасно звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Дана ДТП була визнана страховим випадком, про що складено Страховий акт № ДККА-47922, та відповідно позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13188,24 грн. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2019 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] ( а.с.48). У судове засідання представник позивача Дідківська О.Г. не з`явився, направив суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі представника позивача за наявними в позовній заяві документами, позовні вимоги підтримують, та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, направив суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, згідно заяви про сплив строку позовної давності. Також, 15.02.2019 р. подав суду заяву про застосування строків позовної давності, у якій просив суд відмовити у задоволенні позову, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності для подання позовної заяви, а саме 24.11.2018 р. Зазначив, що ДТП сталося 24.11.2015 року, а позовна заява ПрАТ «СК «УСГ» датована 26.11.2018 року. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Дослідивши заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0102-15-00031, за умовами якого було застраховано майнові інтереси власника транспортного засобу «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору - з 00.00 год. 14.03.2015 по 24.00год. 13.03.2016( а.с.8,9). Відповідно до постанови Деснянського райсуду м.Києва від 28 грудня 2015 року, 24.11.2015 р. о 10.25 год, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21091 д.н.з. [NUMBER] по пр. Лісовому,39, в м.Києві, порушив п.2.3б,34.1.3,10.4 Правил дорожнього руху України, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, не пропустив автомобіль ЗАЗ Ланос д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який рухався заднім ходом з парковочного місця, в результаті чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.13). Вказаною постановою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 КУпАП, визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень( а.с.13). Підстави звільнення від доказування наведені в статті 82 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до частини 6 вказаної статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП, що сталася з вини відповідача [PERSON] , було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ Ланос» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ДТП № 83019723 та актом огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.12,17), внаслідок чого власнику даного транспортного засобу [PERSON] завдана матеріальна шкода. Відповідно до ремонтної калькуляції № ДККА-47922, складеної 30.11.2015 р. , вартість матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого автомобіля становить 14 138,24гривень (а.с.21,22). Відповідачем не надано будь-яких доказів та не зазначено джерел їх здобуття, що розмір заподіяної власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, є меншим, ніж визначено в ремонтній калькуляції. Клопотання про призначення відповідної експертизи відповідачем заявлено не було. Підстав сумніватися в об`єктивності та правильності наданої позивачем калькуляції № ДККА-47922 вартості матеріального збитку, у суду не має. Відповідно до п.22.1 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування власника пошкодженого майна [PERSON] від 24.11.2015 р. (а.с. 14) та умов договору № 28-0102-15-00031 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «СК «Українська страхова група» було складено 02.12.2015 року страховий акт № ДККА-47922 та одночасно проведено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно яка складає 13 188,24 гривень (а.с.18). ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 188,24 грн., з яких 1216,74 грн. було зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що підтверджується видатковим касовим ордером від 02.12.2015 р..(а.с.20). У відповідності до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ст.1194 Цивільного кодексу України та правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач [PERSON] , з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль, зобов`язаний сплатити позивачу затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13 188 грн. 24 коп. Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Так, за змістом ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, може бути підставою для відмови у позові. Згідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як встановлено, дорожньо-транспортна пригода сталася 24.11.2015 року, кінцевий строк для подання позовної заяви- 24.11.2018 року, а ПрАТ СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП- 26 листопада 2018 року. Водночас, нормою частини 3 статті 124 ЦПК України визначено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Суд враховує, що 24 листопада 2018 року є вихідний день - субота, а перший після нього робочий день - понеділок 26 листопада 2018 року, тобто є останнім днем процесуального строку. Таким чином, стр ок на звернення до суду з даним позовом не пропущений. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1762,00 гривень, понесені позивачем (а.с. 3), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved