Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

26.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його розподіл, визнання права власності на майно подружжя, про усунення перешкод в користування будинком, про встановлення порядку користування будинком . В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2009 року. Шлюб було розірвано за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. За час спільного проживання та перебуванні у зареєстрованому шлюбі вони з відповідачем придбали майно, яке є їх спільною власністю, а саме: житловий будинок з відповідними господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS], який оформлений на відповідача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух Іриною Олексіївною, реєстр № 3744 та зареєстрованого в реєстраційній службі Красноармійського міськрайонного управління юстиції у червні 2014 року, вартість житлового будинку складає 58168,00грн.; земельну ділянку площею 0,0498 га для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, Договір купівлі-продажу земельної ділянки також оформлений на ім'я відповідача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух Іриною Олексіївною реєстр № 3748 та зареєстрованого в реєстраційній службі Красноармійського міськрайонного управління юстиції у червні 2014 року, вартість земельної ділянки 6972,00грн.; холодильник «Вірпул», придбаний у 2012р., вартістю 8000,00грн.; пральну машину «LG», придбану у 2011р., вартістю 6000,00грн.; диван сіро-синього кольору, придбаний у 2012р., вартістю 6000,00грн.; ноутбук «Леново», придбаний у 2010р., вартістю 6000,00грн. Всього рухомого майна на суму 26000грн. Житловим будинком відповідач [PERSON] користується одноособово, в нього залишилися всі правовстановлюючі та технічні документи на будинок і земельну ділянку. Відповідач перешкоджає їй у користуванні житловим будинком. В будинку залишилися її особисті речі, особисті речі дитини, спільне майно придбане у шлюбі, але вона не має можливості потрапити до будинку, оскільки відповідач змінив замки у будинку та не впускає її до нього. Більше того, поведінка відповідача змусила її звернутися до правоохоронних органів ї заявою про неправомірні дії колишнього чоловіка, і [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 п.2 КУпАП. Іншого житла вона не має, з часу розірвання шлюбу вимушена була переїхати проживати до батьків, але відповідач заборонив їй з дитиною проживати у її батьків і на цей час вона змушена винаймати собі житло. Враховуючи викладене позивачка просить суд, визнати житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарчими спорудами та побудовами та земельну ділянку площею 0,0498 га для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою спільною сумісною власністю [PERSON] і її ([PERSON]). Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON]: холодильник «Вірпул», придбаний у 2012р., вартістю 8000,00 грн.; пральну машину «LG», придбану у 2011р., вартістю 6000,00грн.; диван сіро-синього кольору, придбаний у 2012р. вартістю 6000,00грн.; ноутбук «Леново», придбаний у 2010р., вартістю 6000,00грн. Визнати за нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON], за кожним з них, право власності на ? частину будинку [ADDRESS] на 1/2частину земельної ділянки, площею 0,0498га, призначеної для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] Встановити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою наступним чином: виділити їй, [PERSON] в користування житлову кімнату площею 19,3кв.м, відповідачу виділити в користування дві житлові кімнати: кімнату площею 9,0кв.м, та кімнату площею 5,3кв.м; допоміжні приміщення: прихожу, ванну, кухню, земельну ділянку та господарчі споруди і побудови - льох, літню кухню, три сараї, душ, туалет , гараж залишити у спільному користуванні. Зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком та зобов'язати надати ключі від будинку. Розділити між нею та відповідачем[PERSON] рухоме майно: виділити відповідачу [PERSON]: холодильник «Вірпул», придбаний у 2012р., вартістю 8000,00грн.; диван сіро синього кольору, придбаний у 2012р. вартістю 6000,00грн., ноутбук «Леново», придбаний у 2010р., вартістю 6000,00 грн. Всього на суму: 20 000,00 грн. Виділити їй, [PERSON], пральну машину «LG», придбану у 2011р., вартістю 6000,00грн.; всього майна на суму 6 000,00 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] різницю вартості майна у розмірі 7 000,00грн. та покласти на відповідача всі судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявила клопотання та надала суду письмову заяву про залишення без розгляду її вимог в частині розподілу рухомого майна: холодильника «Вірпул», придбаного у 2012р. за 8000,00 грн.; дивана сіро синього кольору, придбаного у 2012р. за 6000,00грн., ноутбука «Леново», придбаного у 2010р., пральної машини «LG», придбаної у 2011р, в іншій частині позовних вимог просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 09.04.2015 року вимоги позивачки в частині розподілу рухомого майна: холодильника «Вірпул», придбаного у 2012р. за 8000,00 грн.; дивана сіро синього кольору, придбаного у 2012р. за 6000,00грн., ноутбука «Леново», придбаного у 2010р., пральної машини «LG», придбаної у 2011р. залишені без розгляду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та суду прояснив, що спірний будинок [ADDRESS] хоча і було придбано в шлюбі і на його ім'я, але цей будинок було придбано за кошти батьків. Зокрема для придбання будинку його батьки надали кошти в розмірі 6000 дол. США, а батьки позивачки всього 2000 дол. США. Тому при розподілі будинку він просить суд будинок та земельну ділянку для обслуговування будинку залишити у його власності, а позивачці він готовий сплатити 2000 дол. США. Вимоги позивачки про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою вважає такими, що не відповідають вимогам закону і просить в їх задоволенні відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідача повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 24 жовтня 2009 року по 24.11.2014 року. Шлюб розірвано згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою.(а.с.7). За час спільного проживання та перебуванні у зареєстрованому шлюбі сторони придбали майно, яке є їх спільною власністю, а саме: житловий будинок з відповідними господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS], який оформлений на відповідача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух Іриною Олексіївною, реєстр № 3744 та зареєстрованого в реєстраційній службі Красноармійського міськрайонного управління юстиції у червні 2014 року; земельну ділянку площею 0,0498 га для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, Договір купівлі-продажу земельної ділянки також оформлений на ім'я відповідача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух Іриною Олексіївною реєстр № 3748 та зареєстрованого в реєстраційній службі Красноармійського міськрайонного управління юстиції у червні 2014 року. Згідно Звіту про оцінку майна від 19 лютого 2015 року, вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул.Попова, 24 в м.Красноармійську Донецької області складає 179352 грн.(а.с.23-29). Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, станом на 18.02.2015 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0498га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, власником якої зазначено [PERSON] складає 44363 грн. (а.с.43-47) Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 частиною 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, судом встановлено, що спірний будинок та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку було придбано під час шлюбу за спільні кошти сторін, а тому будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0498 га є спільною сумісною власністю подружжя і долі сторін в цій власності є рівними, тобто за кожним з них слід визнати право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та побутових споруд та на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою. Крім того, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача не чинити перешкод щодо користування спірним будинком, надавши їй ключі від вхідних дверей будинку, що є їх спільною сумісною власністю . Щодо вимог позивачки про встановлення порядку користування спірним будинком , суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності №20 від 22.12.1995 року зі змінами та доповненнями, квартира(будинок), яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири ( будинку), якщо про це заявлено позов. З врахуванням пояснень сторін, даних в судовому засіданні про неможливість розподілу будинку в натурі, суд вважає, що вимоги позивачки про встановлення порядку користування спірним будинком також підлягають задоволенню, а саме слід встановити порядок користування будинком таким чином: виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 19,3кв.м, відповідачу [PERSON] виділити в користування дві житлові кімнати: кімнату площею 9,0кв.м, та кімнату площею 5,3кв.м. Допоміжні приміщення: прихожу, ванну, кухню, та господарчі споруди і побудови - льох, літню кухню, три сараї, душ, туалет, гараж, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку залишити у спільному користуванні. Суд не може взяти за основу пояснення відповідача та свідка - його батька [PERSON] про те, що на придбання спірного будинку та земельної ділянки [PERSON] дав 6000 доларів США , а батько позивачки [PERSON] всього 2000 доларів США, тому будинок має залишитись у власності відповідача [PERSON], оскільки ці пояснення суперечать матеріалам справи, зокрема з договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки вбачається, що будинок було придбано [PERSON] під час шлюбу з позивачкою [PERSON] та за її згоди за 58168 грн., земельну ділянку для обслуговування будинку за 6972 грн. Зазначені в договорах суми були сплачені покупцем до підписання договорів і на час підписання договорів сторони не мали одна до одної жодних претензій матеріального характеру за цими договорами(а.с.5,6). Жодного підтвердження того, що будинок було придбано за долари США чи за суму більшу, ніж зазначено в договорах відповідач та свідок суду не наддали, як не наддали доказів того, що більша частина грошових коштів для придбання будинку були подаровані саме відповідачеві. Відповідно до ст. 208 п.3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян(тобто на суму, що перевищує 340 грн.). Критично суд відноситься і до пояснень свідка [PERSON]- батька позивачки, який в судовому засіданні суду пояснив, що спірний будинок було придбано за 18000 дол. США його та батька відповідача [PERSON] , в рівних частинах , тобто по 9000 доларів США, оскільки ці пояснення також не підтверджені матеріалами справи. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 895,70грн., що підтверджено матеріалами цивільної справи(а.с.1, 2 ).

Outcome: approved