Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

25 липня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2009 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого їй надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснювала і станом на 14 червня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 11549 грн. 38 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2009 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та Кукурузою (після розірвання шлюбу - [PERSON]) О.І. укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на її зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 14 червня 2018 року заборгованість за даним кредитним договором визначена у розмірі 11549 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 233 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 3505 грн. 29 коп., заборгованість за пенею - 6784 грн. 36 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 526 грн. 16 коп. (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з неї заборгованості по кредиту та процентів є обґрунтованими. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідачки пені у розмірі 6784 грн. 36 коп., яка задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з копії розрахунку заборгованості, [PERSON] за порушення строків виконання грошових зобовязань нараховано пеню разом зі штрафами, що протирічить статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є неправомірним. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 4425 грн. 80 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 233 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 3505 грн. 29 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 186 грн. 94 коп. (процентна складова у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом 233 грн. 57 коп. та заборгованості за відсотками 3505 грн. 29 коп.). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1762 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 675 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial