overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

25.04.2016 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку), починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та його ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 12.11.2005 сторони перебувають в шлюбі і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як слідує з пояснень сторін, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, їхній шлюб підлягає розірванню. Згідно статті 180 Кодексу батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 191 Кодексу встановлено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене і ту обставину, що відповідач визнає позов, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку), починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Отже, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло від 11.09.2003 р. виданого органом приватизації при Арцизькій міській раді, на квартиру №26, яка знаходиться за адресою: вул. Дзержинського, буд. №7 в місті Арциз Одеської області, виданого на імя [PERSON] В наявний час заявник не може розпоряджатися своїм майном, так як є розбіжності в написанні прізвища заявника в зазначеному свідоцтві та в паспорті громадянина України, а саме: в свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено «Боровічов», в паспорті громадянина України «Боровичов», у звязку з чим змушений звернутися до суду. У судове засідання заявник не з'явився, від 14.06.2016 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність. Просив суд задовольнити заяву у повному обсязі (а. с. 24). Представник заінтересованої особи Арцизька міська рада Одеської області в судове засідання не з'явився, 14.06.2016 р. надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а. с. 23). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає що заява підлягає задоволенню, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. З копії паспорту громадянина України серії КМ №170031, копії свідоцтва про народження від 15.03.1962 р. вбачається, що прізвище заявника зазначене як «Боровичов» (а. с. 4, 5, 7). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 11.09.2003 р., воно видане на імя [PERSON], органом приватизації при Арцизькій міській раді (а. с. 9). Згідно копії технічного паспорту та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], знаходиться у власності [PERSON] (а. с. 8, 10). Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд може встановити факт приналежності правовстановлюючих документів. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 11.09.2003 р. виданого органом приватизації при Арцизькій міській раді на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт приналежності [PERSON], свідоцтва про право власності на житло від 11.09.2003 р. виданого органом приватизації при Арцизькій міській раді на квартиру [ADDRESS], знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Розбіжності в написанні прізвища власника в зазначеному документі, суд повязує з неуважністю та не обізнаністю особи, яка заповнювала свідоцтво про право власності на житло. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 26.08.2000 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 300. В період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинено близько року тому, вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 26.08.2000 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 300 - а.с.3, відповідно до свідоцтв про народження в період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - а.с.4,5, сторони спільно не проживають, втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що за договором купівлі-продажу від 03.03.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], він придбав квартиру [ADDRESS]. 12.08.2005 р. без його згоди в вищевказаній квартирі була зареєстрована його донька [PERSON], яка проживала за вказаною адресою до січня 2010 р., після чого виїхала на постійне місце проживання в інше місто, адреса йому невідома. Відповідач протягом шести років не проживає в спірній квартирі, не користується житлом за призначенням, не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач в судове засідання не зявився про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася через оголошення у пресі. Представник третьої особи Центрально-Міський районний відділ в м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України\~ в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.03.2003 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно а.с.11-13, з довідки Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 01.06.2016 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі а.с.25, згідно акту дільниці № 1 «Сіті-Сервіс-КР» від 11.02.2016 р., [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак з 2010 року там не проживає а.с.15. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що позивач їх знайомий, а [PERSON] його донька, яка приблизно з 2010 р. не проживає разом з батьком в спірній квартирі. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає з 2010 року, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Надвірнянський РЕМ» про визнання недійсним рішення комісії, що оформлено протоколом від 06.04.2016 р. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 16.09.2005 р. в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 550. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинено з січня 2013 р., вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 16.09.2005 р. в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 550 а.с.6, відповідно до свідоцтва про народження в період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] а.с.5, сторони спільно не проживають, втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить позбавити відповідача права користування будинком [ADDRESS]. Вказує, що є власниками зазначеного домоволодіння , згідно договору купівлі-продажу від 12.08.2008 року, відповідач є колишнім чоловіком, з яким вона перебувала в шлюбі з 22.04.2005р. по 25.10.2013 р., в будинку не проживає з січня 2014 року, місце перебування невідомо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судові повістки двічі повернулися з зареєстрованого місця його проживання за спливом терміну зберігання, тому судом зроблено висновок, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 12.08.2008 року, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.5. Згідно довідки та акту а.с.8,28, у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який у вказаному житлі не проживає з 2014 р. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку понад один рік без поважних причин, та як колишній член сім'ї власника житла, може бути позбавлений правом користування житлом. Оскільки відповідач визнається таким що втратив право користування будинком, тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

25.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом по спору, виниклому до [PERSON], в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], пославшись на те, що вона на підставі договору обміну від 29.09.2010 р. є власником будинку, в якому знаходиться спірне житлове приміщення. Колишня власниці цього будинку - відповідачка [PERSON] дотепер з реєстрації у спірному житловому будинку не знялася, чим порушене її (позивача) право власності на житло. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачка, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з'явилася, заперечень проти позову суду не надала. Дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд дістає таких висновків. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення знаходиться у будинку [ADDRESS]. Власником цього будинку на підставі нотаріально посвідченого договору обміну від 29.09.2010 р. є позивачка [PERSON] (а.с.7-8), що також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Як вбачається з довідки житлового органу - КП СЄЗ №7 за №839 від 25.04.2016 р. у спірному житловому приміщенні окрім позивачки зареєстрований колишній власник будинку [ADDRESS] - відповідач [PERSON], яка не проживає за зазначеною адресою з жовтня 2010 року (а.с.11). Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходив з такого: У відповідності до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 Постанови від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Оскільки право власності спірним житлом відповідачка у зв'язку з припиненням права власності на це житлове приміщення втратила, позовні вимоги позивачки про визнання її як попереднього власника такою, що втратила право користування спірним житлом, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

25.04.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011р., одруження було зареєстровано міським ВДРАЦС Горлівського МУЮ у Донецької області, актовий запис № 754.\~ Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, вже більше року вони не мешкають однією сімєю, відновлювати шлюбні стосунки не бажають.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб, місце мешкання дитини визначити з матірю [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~ просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,\~ проти задоволення позову не заперечував. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Лазаренко) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 09.09.2011 року, одруження було зареєстровано міським ВДРАЦС Горлівського МУЮ у Донецької області, актовий запис № 754 (а.с.10),\~ є батьками неповнолітньої дитини\~ [PERSON], [INFO]. (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~ [PERSON] залишити прізвище «Сулім». У звязку із ненаданням суду відомостей про фактичне місце мешкання дитини та доказів на підтвердження цього та відсутністю пропозицій щодо участі кожного з подружжя в утриманні та вихованні дитини після розірвання шлюбу, суд позбавлений можливості вирішення цього питання під час розгляду справи про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

25.04.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 01.10.2005 року.(а.с.2-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з грудня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.27) Від відповідачки також надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона визнала.(а.с.20) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

25.04.2016 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2011 року. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Спільно вони не проживають з березня 2016 року. Відповідачка виїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Спільне господарство ними не ведеться. Шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що справу він просить розглянути у його відсутність в звязку з похилим віком та станом здоровя. Позов ним підтримується, він наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден (а.с.25). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду листа з якого вбачається, що вона заперечує проти розірвання шлюбу, однак не просить суд надати їй строк для примирення з позивачем. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу, але примирятися та жити спільно з позивачем не бажає. Інформація викладена нею в листі (а.с.29-34) фактично вказує на те, що зазначена сімя в дійсності розпалася і відновлена бути не може. Сторони проживають в різних районах Полтавської області, спільного господарства не ведуть. Претензії матеріального та морального характеру, викладені відповідачкою в листі можуть бути нею вирішені шляхом подання окремого позову до [PERSON], адже зустрічний позов в порядку встановленому законом нею не подавався. Отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, зважаючи на що позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

25.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позвом до Торецької міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12.09.2015 року помер його батько- Коршиков Г.В., після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало його на праві приватної власності, а саме 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: м.Торецьк, вул.Лісна, 4/35. Позивач є спадкоємцем за законом. Позивач звернувся до Дзержинської нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини, який було пропущено у звязку з юридичною необізнаністю позивача. Зараз [PERSON] має намір прийняти спадщину, тому просить встановити у судовому порядку додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 916653, батько позивача, [PERSON], помер 12.09.2015 року в місті Дзержинську Донецької області (а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: м.Торецьк, вул.Лісна, 4/35, спадкоємцем за законом на яку є позивач (а.с.9-11). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить, що доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому вважає можливим подовжити строк для прийняття спадщини на три місяці.

Outcome: approved