Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

26.05.2017 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Право на спадщину після смерті батька мав він та його рідний брат - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Він - позивач, у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а 20.02.2017 р., він звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», модель 2107, реєстраційний номер [NUMBER]. На це йому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, так як спадковий автомобіль був придбаний померлим в період перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], і він є спільною сумісною власністю подружжя. Померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період з 10.09.1983 р. до 09.10.2007 р.. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Вважає, що його матір - [PERSON] не була позбавлена такого права і мала можливість звернення до суду за захистом своїх майнових інтересів. Початок спливу позовної давності для [PERSON] повинен обчислюватися з моменту винесення рішення суду про розірвання шлюбу, бо на цей час їй достовірно було відомо про порушення її майнового права і невизнання його батьком. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до цієї норми закону, право власності на спірний автомобіль, у батька виникло з моменту договору купівлі-продажу автомобіля. Вважає, що спірний автомобіль за життя батька, належав останньому на праві особистої приватної власності, і тому за ним - позивачем, як за єдиним спадкоємцем, може бути визнане право власності на вказаний автомобіль. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позову, про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, надали заяви про визнання позову, та про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про смерть; свідоцтва про шлюб; свідоцтв про народження; свідоцтва про розірвання шлюбу; рішення від 09.10.2007 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про розірвання шлюбу; постанови від 20.02.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; звіт про вартість майна; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13-36, 38), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти - сини [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, реєстраційний номер [NUMBER], який було придбано спадкодавцем під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], відмовився. 20.02.2017 р. державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадковий легковий автомобіль був придбаний померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано, а відтак повинна бути виділена шлюбна доля за нею та за померлим для подальшого відокремлення обсягу спадкового майна, яке підлягає успадкуванню. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до ст. 72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» початок позовної давності для вимог про поділ спільного майна подружжя шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС, чи з дати набрання рішення суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до цього, право власності на спірний автомобіль у [PERSON] виникло з моменту укладення договору купівлі-продажу автомобіля, яке ніким не оспорюване. Тобто спірний автомобіль за життя [PERSON], належав йому на праві особистої приватної власності, і тому за позивачем, як за єдиним спадкоємцем, може бути визнано право власності на весь автомобіль. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог які заявлені. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, визнання відповідачами, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 257, 261, 328, 334, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, ст. 72 СК України,

Outcome: approved