Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

25 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В позовній заяві вказала, що 16 січня 2013 року померла її Матір [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Харківця, 103 в смт. Зарічне, Зарічненського району Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Харківця, 103 в смт. Зарічне, Зарічненського району Рівненської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, та покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві просила позов задовольнити. Відповідач явку повноважного представника для участі у справі не забезпечив, натомість подав заяву у якій не заперечує про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за [PERSON] Виходячи з наведеного, суд у відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалює рішення при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2013 року помела матір позивача [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 103 на вул. Харківця, Зарічненського району, Рівненської області виданого 20.01.2014 року значиться [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком позивача (а.с. 11) та чоловіком [PERSON], яка померла 16 січня 2013 року (а.с.9). Як вбачається з будинкової книги [PERSON] та [PERSON] були прописані у вказаному будинку з 18 жовтня 2001 року (а.с.20-21). З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому після її смерті позивач правомірно прийняла спадщину на весь будинок. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, подавши у шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно листа Зарічненської районної державної нотаріальної контори від 28 жовтня 2013 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на будинок у спадкодавця (а.с.6). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 654,05 грн. документально підтверджених судових витрат. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved