Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

25.09.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29.03.2006 між ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, згідно якого, відповідачу відкрито кредитну лінію з встановленим кредитним лімітом, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Рішенням Печерського районного суду с. Києва від 14.03.2013 з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість станом на 30.11.2012 у розмірі 29 500 грн. 00 коп. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 30.06.2015 у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 17 327 грн. 26 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, позов підтримав та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. За вказаних обставин суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 29.03.2006 між ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, згідно якого, відповідачу відкрито кредитну лінію з встановленим кредитним лімітом, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.14-20). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.13). Як встановлено судом, рішенням Печерського районного суду с. Києва від 14.03.2013 з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість станом на 30.11.2012 у розмірі 29 500 грн. 00 коп. (а.с.7) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит, сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом та комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг за неналежне виконання зобов'язань позичальник сплачує банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, зокрема: з погашення суми кредитів, процентів відповідачем [PERSON] не були виконані, в зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку, заборгованість за вищезазначеним договором про надання кредиту станом на 30.06.2015 становить -17327 грн. 26 коп., у тому числі: 16 025 грн. 96 коп.- заборгованість за кредитом та процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп.- сума штрафу (фіксована частина), 801 грн. 30 коп.- сума штрафу (процентна складова) (а.с.7-8). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, факт порушення відповідачем умов кредитного договору в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у повному обсязі. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 173 грн. 27 коп., що документально підтверджена. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved