Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

25 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з моменту подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 28 жовтня 2008 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2018 [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні Національної академії внутрішніх справ, що підтверджується довідкою з місця навчання № 46/11-4238 від 23.07.2018 року у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки батько матеріальної допомоги не надає, у відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України позивач просить про задоволення позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справу призначено до судового засідання. (а.с. 19). Указаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 11 серпня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилась [INFO] донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 889. ( а.с. 3). 28 жовтня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 28 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. ( а.с. 9-10). Згідно довідки, виданої МВС України Національної академії внутрішніх справ від 23.07.2018 року № 46/11-4238, [PERSON] , з 13.08.2018 року зарахована на навчання до Національної академії внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням. (а.с. 11). За даними довідки від 12.07.2019 року № 378 виданої Національною академією внутрішніх справ, грошове забезпечення [PERSON] з вересня 2018 року по червень 2019 року складає 2 571,59 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання, матеріально себе не утримує. Відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Згідно із ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За положеннями ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням у Національній академії внутрішніх справ. Відповідачем не спростовано доводи позивача, якими вона обгрунтовує заявлені позовні вимоги, правом на подання відзиву [PERSON] також не скористався. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів своєї неплатоспроможності надавати допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання, а також наявності будь-яких інших обставин, які б перешкоджали наданню ним матеріальної допомоги на утримання дочки відповідно до вимог законодавства України. А тому суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до закінчення навчання у Національній академії внутрішніх справ, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжуватиме навчання. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з того, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу відповідача. Крім спільної із позивачем доньки у відповідача інших дітей, або осіб, які б перебували на його утриманні судом не встановлено. Відповідач заходиться у працездатному віці та не перебуває на обліку у Центрі зайнятості. Доказів того, що за своїм станом здоров`я або матеріальним становищем не може приймати участь в утриманні доньки до закінчення нею навчання або досягнення двадцяти трьох річного віку суду не надано. [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання, матеріально себе не утримує та потребує матеріальної допомоги. А тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, починаючи з 25.07.2019 року до закінчення навчання [PERSON] , [INFO] в Національній академії внутрішніх справ, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved