Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

25.10.2021 року неповнолітній [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що згідно свідоцтва про народження його батьком є [PERSON] та матір`ю [PERSON] , які 25.08.2008 року розлучилися. Після розірвання шлюбу батьків він, перебуваючи у віці 2-х року, залишився проживати разом зі своєю матір`ю. Разом з тим, його батько до 6-7 років продовжував з ним спілкуватися, проте не у достатньому обсязі, та періодично надавав кошти на його утримання. Крім того, певний час на кожні вихідні він, приїжджав до батьків відповідача - своїх діда [PERSON] та баби [PERSON] [INFO] померла його мати [PERSON] . Однак, після смерті матері [PERSON] відмовився його забрати та опікуватися ним, а тому він мав би проживати у інтернаті для неповнолітніх, проте баба та дід забрали проживати до себе і хочуть оформити опіку над ним. Як йому відомо, відповідач має іншу сім`ю, одружився вдруге та від шлюбу має двох дітей. Таким чином, його батько ніяким чином не піклується про нього, як про свого сина впродовж багатьох років, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням в разі потреби, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкувався і не спілкується з ним, як з сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення. Наведені обставини шкодять його інтересам. Враховуючи наведене, просить суд позбавити його батька [PERSON] , батьківських прав відносно нього, неповнолітнього сина відповідача - [PERSON] . У судовому засіданні неповнолітній [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Представник третьої особи до початку судового засідання подав клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, будь-яких заперечень щодо задоволення позову він немає. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] . Його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , батьки позивача [PERSON] та [PERSON] 25.09.2008 року розірвали шлюб. З моменту розірвання шлюбу сторін позивач [PERSON] залишився проживати разом зі своєю матер`ю - [PERSON] . Зі змісту позову слідує, що батько - відповідач [PERSON] не виконує впродовж тривалого часу самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, у зв`язку з чим останній ставить питання про позбавлення його батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як на складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом, відповідач по справі, який є батьком позивача 13.07.2013 року одружився із [PERSON] та від даного шлюбу в останніх народилося двоє дітей. У свою чергу, після смерті матері позивача - [PERSON] , відповідач [PERSON] відмовився забрати на проживання та виховання свого сина та опікуватися ним, у зв`язку з чим останній постійно проживає зі своїми дідом та бабою. Судом також встановлено, що [PERSON] жодним чином не піклується про позивача, як про свого сина впродовж тривалого часу, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, відповідач не забезпечує неповнолітнього [PERSON] необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням в разі потреби, що негативно в пливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкувався і не спілкується ним, як з сином в обсязі, необхідному для мого нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для утримання ним освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення [PERSON] від виховання сина батьком, негативного впливу на дитину, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 248 від 16.09.2021 року, відповідно до інформації Хорохоринського ліцею від 10.09.2021 року № 62/5.4/2-21, в якому навчався [PERSON] до 2021 року, його батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори та не цікавився навчанням сина. 28.07.2021 року відповідач [PERSON] прибув у службу у справах дітей та надав письмове пояснення про те, що він після смерті матері [PERSON] не має можливості належним чином займатись вихованням сина і тому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, враховуючи інтереси дитини та

Outcome: approved