Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

26 липня 2021 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі - КС) звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника [PERSON] . Ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 26 липня 2021 року заяву КС «Імперіал ЛТД про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника [PERSON] передано на розгляд до Старобільського районного суду Луганської області за територіальною підсудністю. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.08.2021 року головуючим по справі визначено суддю Олійник С.В. В обґрунтування заяви КС зазначила, що 14 січня 2015 року Старобільським районним судом Луганської області ухвалено заочне рішення по справі за позовом кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 4600,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Після ухвалення зазначеного рішення КС отримала виконавчий лист №2/431/30/15 і мала намір здати його до Біловодського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але у 2014 році почалась АТО. Водночас кризові явища в банківській сфері та фінансові труднощі, з якими зіткнулась кредитна спілка у цей період, зумовило реструктуризацією кредитної спілки значне звільнення працівників, у том числі й серед юристів, в результаті чого контроль за юридичним супроводом виконавчих листів та подання їх до відділів державної виконавчої служби був значно ослаблений. А з 01.12.2014 року були арештовані рахунки та каса. У КС «Імперіал ЛТД» не було можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами, в тому числі і добровільно сплачувати судові витрати, авансові внески. КС не мала фінансової можливості сплатити авансовий внесок, який складає 2% від загальної суми боргу за виконавчим листом у зв`язку з арештом усіх рахунків та каси з 01.12.2014 року. Рішенням Конституційного суду України від 15 травня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 № 1404-VIII зі змінами, якою визначено розміри авансового внеску, який стягувачі мають сплатити при примусовому виконанні судових рішень. Вважає причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними. У зв`язку з цим просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Представник стягувача КС «Імперіал ЛТД» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви у відсутності представника. Боржник [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч.3 ст. 433 ЦПК України суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 2860 від 13.02.2013 року у розмірі 4600,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Заочне рішення набрало законної сили 17 березня 2015 року. (а.с.25) Згідно супровідного листа від 02.02.2015 року вказане рішення суду було направлено відповідачу [PERSON] (а.с.26) Згідно супровідного листа від 17.03.2015 року вказане рішення суду було направлено позивачу КС «Імперіал ЛТД» за адресою: вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, для відома, яке отримав представник КС «Імперіал ЛТД» Романенко Д.Ю. 18.03.2015 року (а.с.28, 29). Заява КС «Імперіал ЛТД» про видачу виконавчих листів щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором надійшла до суду 06.04.2015 року. (а.с.30). Виконавчий лист отримано представником КС «Імперіал ЛТД»08.04.2015 року (а.с.30). Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» до заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання надано копію виконавчого листа у цивільній справі № 431/3572/14-ц (провадження № 2/431/30/15) за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що виконавчий лист видано 07.04.2015 року. Строк пред`явлення до виконання до 17.03.2016 року. Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як на підставу поважності пропуску строку, Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» посилається на відсутність коштів для сплати авансового внеску, у зв`язку з арештом усіх рахунків та каси КС з 01.12.2014 року. Зі зміною Закону України «Про виконавче провадження» було виключено обов`язкову сплату авансового внеску. Стягувач вважає, що вказані обставини є підставою поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Судом встановлено, що 07 квітня 2015 року Кредитній спілці «Імперіал ЛТД» видано виконавчий лист у вказаній справі № 431/3572/14-ц, строк пред`явлення якого до виконання до 17 березня 2016 року. Виконавчі документи повинні бути пред`явлені до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів. Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. На час прийняття судом рішення про стягнення коштів на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, статтею 22 якого було визначено, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, складає 1 рік. З 05 жовтня 2016 року зазначений Закон діє в редакції від 02 червня 2016 року, стаття 12 якого визначила інший строк, протягом якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання, і становить він три роки, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів,за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Вказані строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Аналіз положень пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що цей нормативно-правовий акт підлягає застосуванню тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності вказаним законом. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності. Зазначений правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 752/20752/17. Оскільки у виконавчому листі, який 08 квітня 2015 року отримано представником КС «Імперіал ЛТД», встановлено строк пред`явлення його до виконання до 17 березня 2016 року, а річний строк на час набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, сплинув, тому строк пред`явлення виконавчого листа у вказаній справі до 17 березня 2016 року (один рік). Судом встановлено, що 27.12.2017 року старшим державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області повернуто виконавчий лист стягувачу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що зроблено запис на зворотній сторінці виконавчого листа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. 09.07.2021 року старшим державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби повернуто виконавчий лист стягувачу відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про що зроблено запис на зворотній сторінці виконавчого листа. Згідно п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно інформації Троїцького відділу державної виконавчої служби у Сватівському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 8713 від 27.10.2021 року, станом на 27.10.2021 року виконавчі документи стосовно боржника [PERSON] на примусовому виконанні відсутні. Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання КС «Імперіал ЛТД» звернулася до суду 26 липня 2021 року. При цьому, заявником як не наведено в заяві поважних причин пропуску строку, так і не надано належних і допустимих доказів про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у період з 27 грудня 2017 року по 26 липня 2021 року (на час звернення із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання). Посилання Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на відсутність коштів для сплати авансового внеску, у зв`язку з тим, що на час отримання виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, положення якого передбачали обов`язкову сплату авансового внеску у розмірі 2% при відкритті виконавчого провадження не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Згідно частини третьої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року кошти виконавчого провадження складаються з авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати. Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язкової сплати авансового внеску особою, на користь якої ухвалене судове рішення, як необхідної умови початку примусового виконання цього рішення органом державної виконавчої служби передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року. Положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, які діяли на час набрання заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року чинності та строку пред`явлення виконавчого листа, виданого 07 квітня 2015 року до виконання, який спливав 17 березня 2016 року, не передбачали обов`язкового авансування при зверненні виконавчого листа до виконання. Крім того, сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь КС «Імперіал ЛТД» 4600 грн. 00 коп. Авансовий внесок в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає сплаті, складає 92 грн. 00 коп., що не є неспроможним для стягувача КС «Імперіал ЛТД». Слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-р (II)/2019, справа № 3-368/2018(5259/18),визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII зі змінами. Положення частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, що визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже з 15 травня 2019 року положення статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами щодо сплати авансового внеску, втратили чинність. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення Кредитній спілці «Імперіал ЛТД» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки у заявника не було об`єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів. У заяві про поновлення процесуального строку стягувач не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися йому до виконавчої служби з приводу виконання рішення суду в зазначений період. Крім того, не надано жодних доказів щодо відмови в прийнятті на виконання виконавчого документу через відсутність сплати авансового внеску. В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово ЄСПЛ порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод». У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи. Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: dismissed