Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

26 вересня 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно судового рішення з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу. На час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів він мав регулярний, стабільний дохід і його матеріальний стан був задовільний. На даний час його матеріальне становище змінилось, він має нерегулярний, мінливий дохід, у 2017 році у нього було виявлено гострий вірусний гепатит. За виконавчим листом про стягнення аліментів на користь відповідача державним виконавцем нарахована заборгованість на суму 51\~565 грн 45 коп. Тому позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням суду на користь відповідача на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів заробітку на тверду грошову суму 972 грн щомісячно. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пояснила що на даний час позивач не має постійної роботи і стабільного заробітку, через захворювання на вірусний гепатит він звільнився з роботи, наразі періодично підробляє у приватних осіб. Таким чином його матеріальний стан змінився, тому є підстави для зменшення розміру аліментів та визначення його у твердій грошовій сумі 972 грн щомісячно, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації: м.Павлоград, вул.Корольова Сергія (колишня [PERSON]), 2/1, кв.102, причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Тому відповідно до ст.280 ЦПК України, є підстави для заочного розгляду справи. Згідно виконавчого листа № 2-7456 від 28.12.2006 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.11.2006 року до повноліття дитини. Станом на 30 квітня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 51\~565 грн 45 коп (а.с.11-12). Як пояснила у судовому засіданні представник позивача, на даний час заборгованість по сплаті аліментів позивачем частково погашена. Як передбачено ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином діючим законодавством не передбачено зміну способу стягнення аліментів з частки доходу на тверду грошову суму за позовом платника аліментів, а згідно з ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів може бути визначений судом у твердій грошовій сумі тільки за заявою одержувача аліментів. Статтею 192 СК України за позовом платника аліментів передбачено зміну лише розміру, а не способу стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на зміну свого матеріального становища, погіршення здоров'я внаслідок захворювання на гострий вірусний гепатит. На підтвердження цього позивачем надано ксерокопії сторінок амбулаторної картки з записами про відвідування лікаря інфекціоніста за період з 04.08.2017 року по 31.01.2018 року та аналізу крові на маркери вірусних гепатитів (а.с.15-17). Зазначені документи не містять прізвища лікаря, печатки медичного закладу, чіткого зазначення діагнозу, періоду непрацездатності. В якості доказу зміни матеріального стану позивачем надано ксерокопію його трудової книжки, останній запис у якій № 7 від 05.07.2007 року про звільнення за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (а.с.13). Як видно з цього документу, позивач звільнився з роботи за власним бажанням, а не у зв'язку з хворобою. Медичних документів про обмеження працездатності позивача до позовної заяви не додано. Те, що позивач звільнився з роботи, не доводить зміни його матеріального стану, оскільки не надано доказів про те, що розмір його доходу, отримуваного від неофіційної роботи у приватних осіб, є меншим від раніше отримуваного заробітку за місцем постійної роботи. Інших осіб на утриманні позивач не має. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed