Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

24.10.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0058 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0124 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №854811, виданий 22.12.2005 року), мотивуючи тим, що вказане майно належить [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. 13 березня 2007 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №134 згідно умов якого, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що за законом вона матиме право, вона заповіла, [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0058 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0124, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №854811, виданого 22.12.2005 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.04.2015 року (а.с. 4), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0058 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0124. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 13 березня 2007 року, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №134 згідно умов якого, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що за законом вона матиме право, вона заповіла, [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57730807 від 30.09.2019 року, заповіт [PERSON] від 13 березня 2007 року за №134, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, належить чоловік спадкодавця [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що згідно довідки Багатянської сільської ради №1249 від 16.08.2019 року, на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а спільно з нею була зареєстрована та проживала [PERSON] , тобто позивач вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №844/02-14 від 03.10.2019 року, позивачу було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved