Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

25 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 21 лютого 2015 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок розташований по вул.Сонячна (Щорса),27 в с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області. На випадок смерті баба склала заповіт, за яким все належне їй на момент смерті майно заповіла йому, крім цього на момент її смерті він проживав разом з нею однією сім'єю. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через ненадання правовстановлюючих документів на житловий будинок. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 27 розташований по вул.Сонячна с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії І-ФП №212371 виданого виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області убачається, що 21 лютого 2015 року в селі Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області померла [PERSON], актовий запис про смерть № 5 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований по вул.Щорса,27 у с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, на який покійній рішенням виконкому районної ради народних депутатів № 97 від 17 травня 1988 року було надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок, виготовлено висновок про реєстрацію домоволодіння та технічний паспорт на нерухоме майно за інвентарним та реєстровим номером № 312 ( а.с.11-12,16). З копії свідоцтва про народження позивача, витягу про державну реєстрацію актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька позивача [PERSON], 14 серпня 1951 року, убачається, що позивач є внуком покійної [PERSON] Його батько [PERSON] помер до її смерті, 15 грудня 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ФП № 485667 виданого Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.7). За довідкою виданою Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області №785 від 19.07.2015 року [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з 02 грудня 1976 року по вул. Щорса,27 в с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, на день смерті разом з нею був зареєстрований та постійно проживав позивач та члени його сім'ї (а.с.10). За рішенням № 2 Висунської сільської ради сьомого скликання від 19.11.2015 року «Про перейменування вулиць та провулків с.Висунськ вул.«Щорса» було перейменовано на вул. «Сонячна» ( а.с.15). За життя, а саме 20 квітня 2011 року, [PERSON] склала заповіт за яким все належне їй на праві власності майно заповіла позивачу (а.с.14). Відповідно до копії спадкової справи № 251/2015 зареєстрованої у спадковому реєстрі за №58324129, позивач як спадкоємець за заповітом спадщину після своєї баби [PERSON] прийняв, інших спадкоємців які б бажали прийняти спадщину немає (а.с.29). За розясненням завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документу за житловий будинок (а.с.19). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За роз'ясненнями п.3.2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - …громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. З матеріалів справи слідує, що за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючого документу на житловий будинок, однак його було введено в експлуатацію згідно діючих на той час нормативних актів, про що свідчать зокрема: висновок про реєстрацію домоволодіння від 14 грудня 1963 року № 92, згідно якого його було збудовано на земельній ділянці що належала на праві власності спадкодавиці; рішення виконкому районної ради народних депутатів № 97 від 17 травня 1988 року згідно якого спадкодавиці було надано дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно та технічний паспорт на житловий будинок складеним 08 вересня 1987 року міжміським бюро технічної інвентаризації. З огляду на викладене вище, оскільки [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок, він увійшов до складу спадкового майна, тому наявні правові підстави для визнання за спадкоємцем права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved