Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

26 лютого 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Варвинського районного суду від 30 жовтня 2009 року на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] та сина [PERSON] з 45% усіх його доходів до 33% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до настання повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з часу винесення рішення в нього як платника аліментів змінився сімейний стан, а саме він одружився, від другого шлюбу у нього народилася донька [PERSON]. Крім того, на його утриманні перебуває його дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 45% його заробітку призводить до нерівного матеріального забезпечення іншої дочки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що вважає заявлені вимоги необґрунтованими та незаконними, оскільки відповідач ніякої уваги до дітей не проявляє, жодної іншої допомоги, крім сплати аліментів не надає. В той час старша донька закінчує 9 класів середньої школи і по мірі її дорослішання зростають витрати на її утримання. Крім того, зазначила, що діти хворіють, що потребує додаткових витрат на їх лікування. Особливо поганий стан здоров'я у сина, він навчається за індивідуальною програмою у школі, відвідує психолога та логопеда. Значна частина сімейних коштів йде на його лікування, виховання та становлення його соціально-активною особистістю. Через це вона не має можливості працювати, а тому сама з дітьми перебуває на утриманні своєї матері. Таким чином, аліменти на дітей є єдиним матеріальним джерелом для існування та утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за рішенням Варвинського районного суду від 30 жовтня 2009 року позивач [PERSON] сплачує на користь відповідачки на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 45% усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення дітьми повноліття. У 2012 році позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу у них [INFO] року народилася дочка - [PERSON] (а.с. 10). Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведені позивачем обставини і факти мають істотне значення для вирішення спору та визнаються судом як підстави для задоволення позову. Крім того, суд враховує те, що відповідачка [PERSON] виховує дітей одна. На ній лежать усі повсякденні обов'язки та відповідальність щодо їх утримання та виховання, оскільки батько дітей не приймає безпосередньої участі у їх вихованні, окрім сплати аліментів. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які утримуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], слід зменшити до 38% усіх видів його доходів щомісячно. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При подачі позову до суду позивач сплатив 243 грн. 60 коп. судового збору. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial