Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

24.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.03.2014 року, о 19 годині 30 хвилин, [PERSON], знаходячись на зупинці громадського транспорту «Соцмісто», яка розташована по вул. Косіора в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, діючи з умислом, спрямованим на самовільне присвоєння владних повноважень посадової особи, бажаючи, при вчиненні ним шахрайських дій ввести в оману позивача, щодо свого дійсного статусу, самовільно представився співробітником міліції та таким чином привласнив собі повноваження посадової особи, після чого шахрайським шляхом заволодів майном, що знаходилось на той момент у позивача, а саме 1\~500 грн., що підтверджується наявними в архіві Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу матеріалами кримінальної справи № 210/3256/ 14-к, завдавши позивачу тим самим майновий збиток. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України і призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі. Звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» у звязку з відбуттям на момент постановлення вироку однієї чверті строку основного покарання. Окрім майнової шкоди, неправомірними та винними діями відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни в його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних ситуацій, насторога, тривога, знижений та неспокійний настрій, порушення сну, почуття образи, обурення та приниженої гідності. Також враховуючи наявність у позивача трьох неповнолітніх дітей, після зазначеної події у нього з дружиною склалися негативні відносини, почалися сварки з приводу втрати цих майнових коштів, які б він міг витратити на благо своїх неповнолітніх дітей. Внаслідок неправомірних винних дій відповідача, йому було завдано психологічних (моральних) страждань, розмір яких, враховуючи характер та обсяг його душевних та психологічних страждань, характер його немайнових втрат становить 4\~000 грн. Відповідачем майнова та моральна шкода на момент звернення до суду не відшкодована; просить стягнути з відповідача, завдану майнову шкоду в розмірі 1\~500 грн. та моральну шкоду 4\~000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн. [PERSON] в судове засідання не зявився. 20.07.2015 року звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу у його відсутності; проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в суді, в звязку з тим, що в матеріалах цивільної справи є інформація про його реєстрацію в м. Донецьк, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». У суду відсутня інформація про поважність причин неявки відповідача у судове засідання. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини з відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, вирокомДзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2014 року (кримінальна справа № 210/3256/14-к), який набрав законної сили 07.10.2014 року, розглянуто кримінальне провадження №12013040710000563 відносно [PERSON], 17.11.1984 р. н., обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, останнього засуджено до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» у звязку з відбуттям на момент постановлення вироку однієї чверті призначеного строку основного покарання звільнено від відбування призначеного покарання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не вирішувався (а.с. 9 12, 12 зворот). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.10 ч.1 ст. 56 КПК України[PERSON] (потерпілий) має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вказаної статті реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Звироку суду вбачається, що відповідач в ході вчинення кримінального правопорушення незаконно заволодів грошовими коштами позивача в сумі 1\~500 грн., використав їх на власний розсуд, чим спричинив позивачу матеріальний збиток на загальну суму 1\~500 грн. (а. с. 9 зворот - 10). Таким чином, судом встановлено і письмовими доказами підтверджено, що позивачу завдано майнову шкоду в сумі 1\~500 грн. Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 1 500 грн. знайшли своє підтвердження і є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Як зазначено у п. 3 Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 зазначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковомузясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. П. 9 Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена. Позивач обґрунтував спричинену моральну шкоду тим, що йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни в його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних ситуацій, насторога, тривога, знижений та неспокійний настрій, порушення сну, почуття образи, обурення та приниженої гідності. Також враховуючи наявність у позивача трьох неповнолітніх дітей, після зазначеної події у нього з дружиною склалися негативні відносини, почалися сварки з приводу втрати цих майнових коштів, які б він міг витратити на благо своїх неповнолітніх дітей. Внаслідок неправомірних винних дій відповідача, йому було завдано психологічних (моральних) страждань, розмір яких, враховуючи характер та обсяг його душевних та психологічних страждань, характер його немайнових втрат становить 4\~000 грн. Суд вважає, що внаслідок вчинення відповідачем щодо позивача кримінального правопорушення змінився звичайний уклад його життя, емоційний стан, склалися напружені відносини в родині. Оцінуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, які позивач [PERSON] оцінив у сумі 4 000 гривень, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON], моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у звязку з тим, що відповідач тривалий час не відшкодовує шкоду, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України,суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у розмірі 1 500 гривень. Таким чином, судом встановлено, що позивачу [PERSON] кримінальним правопорушенням, скоєним відповідачем [PERSON], була спричинена матеріальна шкода у розмірі 1 500 грн. та завдана моральна шкода у розмірі 1 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 243, 60 грн., тому ці вимоги не можуть бути задоволені судом. П. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції Закону, що діяла на момент предявлення позову) позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнені від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави має бути стягнутий судовій збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial