Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (пай) площею 3,308 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала [PERSON], яка померла 29.09.2001 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 040344 від 31.01.2002 року, зареєстрованого за № 353. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємицею за законом на указану земельну ділянку (пай). При зверненні до Роменської державної районної нотаріальної контори їй постановою державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу щодо належності земельної ділянки померлій 25.09.2001 року матері [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. З Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області надійшов лист про визнання позову і про розгляд справи у відсутності представника. Від представників Роменської районної державної нотаріальної контори та реєстраційної служби також надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову заперечень не було. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Спір підлягає вирішенню на підставі 392, 1217, 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Судом встановлено, що 25 вересня 2001 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 181953 від 18.01.2012 року (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,308 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 040344 від 31.01.2002 року, зареєстрованого за № 353 (а.с. 22, 23). Позивач є спадкоємицею першої черги за законом на майно померлої і прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву, за якою було зареєстровано спадкову справу (а.с. 20, 25). Але оформити спадкові права на земельну ділянку площею 3,308 гадля ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сулимівської сільської ради Роменського району і належну матері,вона не може. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2014 року позивачу [PERSON] державний нотаріус Роменської районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку в звязку з не поданням правовстановлюючих документів щодо належності земельної ділянки переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області [PERSON], померлій 25.09.2001 року (а.с. 17, 18). Загальна вартість нерухомого майна згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 93913 грн. 62 коп. (а.с. 21). За таких обставин, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на указану земельну ділянку .

Outcome: approved