Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

24 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач), шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20001- 120813, надалі за текстом - Договір. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п. 2.7 Частини 2 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.1. Частини 3 (або 5) Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься момент вчинення Банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок вказаний Відповідачем у Договорі. У відповідності до п. 2.3. Частини 3 (або 5) Договору, Відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1,40 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 13331,32 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний Відповідачем у Договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 54544531 від 13 серпня 2013 року. Проте, станом на дату складання позовної заяви, Відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13332,28 грн., яку позивач разом із судовим збором у розмірі 243,60 грн. просить стягнути з відповідача. Позивач у позові зазначив про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання без поважних причин не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 серпня 2013 року сторони уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-20001- 120813 (а.с.5). Згідно з п. 2.7 частини 2 вищевказаного договору, позивач відкрив Відповідачеві рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. На підставі вимог ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно до вимог п.2.4. частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. У відповідності до вимог п.2.5. частини 2 за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 12 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00 %. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1,40 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 13331,32 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний відповідачем у договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 54544531 від 13 серпня 2013 року. Проте, станом на дату складання позовної заяви, відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 20 серпня 2014 року, за Договором № 001-20001-120813 від 12 серпня 2013 року, укладеному між сторонами, складає загальну суму 13332,28 грн.: заборгованість за сумою кредиту 13331,32 грн., заборгованість за відсотками: 0,96 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язується повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах сплати у строки та встановлених договором. На підставі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до вимог ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 13332,28 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved