Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 січня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати за ними право власності на будівельні матеріали, з яких побудовано садовий будиночок, розташований на земельних ділянках № [NUMBER] , [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог, позивачі посилаються на те, що [INFO] помер їх дід - [PERSON] . Вони є єдиними спадкоємцями за правом представлення після його смерті, оскільки їх батько син спадкодавця помер [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. Позивачі прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом 03 грудня 2014 року на 13/16 частин квартири [ADDRESS] , по 13/32 частини кожен. Крім цього, за життя спадкодавець був членом СГТ «Сокіл», користувачем земельними ділянками [ADDRESS] , на яких побудував двоповерховий садовий будинок. Водночас, [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на садовий будинок відповідно до діючого законодавства, а тому йому належать лише будівельні матеріали, вартість яких відповідно до висновку ТОВ «Незалежний центр оцінки експертизи та аналітики «Пі Кан» складає 195278 грн. Протоколом засідання правління СГТ «Сокіл» від 15 березня 2014 року [PERSON] був виключений з членів Товариства у зв`язку зі смертю. Враховуючи, що на час смерті дідусь був лише власником будівельних матеріалів, з яких побудовано садовий будинок на земельних ділянках [ADDRESS] , в СГТ «Сокіл», до них як спадкоємців також перейшло право власності саме на будівельні матеріали. Нині захист їх прав можливий лише шляхом визнання за ними права на вищевказане майно в судовому порядку. 09 березня 2021 року представником відповідача СГТ «Сокіл» Рехлецьким Р.В. до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову, представник відповідача у відзиві вказав, що садовий будинок входить до складу спадщини, в свою чергу, СГТ «Сокіл» не входить до переліку спадкоємців за законом, визначеному статтями 1261-1265 ЦК України, а тому садовий будинок переходить у власність територіальної громади. Враховуючи вказане, СГТ «Сокіл» не є належним відповідачем у справі, оскільки не відноситься до жодної з черг спадкоємців і жодного відношення до спадкових правовідносин немає. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги своїх довірителів підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Представник відповідача СТ «Сокіл» - Рехлецький Р.В. в судове засідання не з`явився, 09 березня 2021 року направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Співвідповідач Воскресенська селищна об`єднана територіальна громада в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. 06 травня 2019 року судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у цивільній справі №477/669/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до СТ «Сокіл» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. За клопотанням представника позивачів 30 листопада 2020 року поновлено провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. 11 березня 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. На підставі ухвали суду від 31 березня 2021 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами загального позовного провадження. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно видане 23 лютого 2011 року, серії [NUMBER] , Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с. 9). Позивачі, з огляду на свідоцтво про народження [PERSON] від 17 квітня 1985 року, серії [NUMBER] (а.с. 10), та свідоцтва про народження [PERSON] від 22 грудня 1981 року, серії [NUMBER] (а.с. 10) є дітьми [PERSON] , [INFO] , який в свою чергу є сином спадкодавця [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження від 04 березня 1962 року, серії [NUMBER] (а.с. 11). Враховуючи викладене, позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] за правом представлення. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. 03 грудня 2014 року позивачам було видано свідоцтво про спадщину за законом, серії НАК, 247971, зареєстроване в реєстрі №2263, а саме: на Ѕ частку спадщини у вигляді 13/16 часток квартири [ADDRESS] (а.с. 12). З огляду на витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 грудня 2014 року №30382087 та № 30386233 кожен з позивачів зареєстрував своє право на належну їм частку вказаного спадкового майна (а.с. 13, 14). Разом з тим, відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] за життя був членом СГТ «Сокіл», користувався земельними ділянками за [ADDRESS] , на яких збудував двох поверховий садовий будинок, але за життя не встиг оформити право власності на нього в установленому законом порядку. Відповідно до протоколу засідання правління СГТ «Сокіл» від 15 березня 2014 року [PERSON] було виключено з членів СГТ «Сокіл» у зв`язку зі смертю останнього (а.с. 19). В подальшому земельні ділянки за [ADDRESS] були передані у користування іншій особі. 10 березня 2020 року Жовтневим районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким в тому числі визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів СТГ «Сокіл», що оформлено протоколом від 05 квітня 2014 року щодо затвердження протоколу засідання правління від 15 березня 2014 року про виключення з членів товариства [PERSON] . Крім цього, визнано неправомірними дії керівництва СГТ «Сокіл» щодо передачі садових ділянок за [ADDRESS] у СГТ «Сокіл», що розташовані на території с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області стороннім особам (а.с. 66-79). Зазначене рішення набрало законної сили. В силу частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, судом встановлено, що [PERSON] був членом СГТ «Сокіл» та користувачем земельними ділянками [ADDRESS] . За життя на вказаних земельних ділянках збудував двоповерховий садовий будинок, право власності на який не встиг за життя оформити в установленому законом порядку. Відповідно до частини 1 та 3 статті 331 ЦК України (в редакції на час смерті спадкодавця) право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тобто на час смерті [PERSON] останній був власником будівельних матеріалів, з яких побудований садовий будинок розташований на земельних ділянках № [NUMBER] , [ADDRESS] . Таким чином, до спадкової маси мали увійти будівельні матеріали, з яких побудований садовий будинок, а тому позивачі відповідно до положень статті 1218 ЦК України мають право на ці будівельні матеріали, як спадкоємці за правом представлення. Вказані обставини сторонами не оспорювалися. Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на оціночний висновок від 05 листопада 2018 року наданий ТОВ «Незалежний центр оцінки експертизи та аналітики «Пі Кан» вартість дачного (садового) будинку, що розташований на земельних ділянках № [NUMBER] , [NUMBER] СГТ «Сокіл» по вул. Кар`єрній, с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області становить 195278 грн. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи вищевикладені обставини, те, що на час смерті [PERSON] був власником будівельних матеріалів, з яких побудований садовий будинок, розташований на земельних ділянках № [NUMBER] , [ADDRESS] , та позивачі, як спадкоємці за правом представлення, мають право на них, оцінивши докази в їх сукупності, а також неможливість позасудового вирішення спору, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. В порядку статті 141 ЦПК України суд має вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Разом з тим 11 березня 2021 року від представника позивачів до суду надійшла заява, в якій просила суд судові витрати залишити за позивачами та не стягувати їх з жодного з відповідачів. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити заяву представник позивачів адвоката Колесник Ю.В., залишивши сплату судових витрат за позивачами. Вступна та резолютивна частини рішення були проголошені 31 березня 2021 року. Повний текст рішення мав бути виготовлений протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення. Разом з\~тим у\~період з\~01\~квітня 2021\~року по\~02\~квітня 2021\~року головуюча\~у справі\~ суддя\~Полішко В.В.\~перебувала у\~відпустці в зв`язку з самоізоляцією, оскільки помічник судді та секретар судового засідання перебували на лікарняному у зв`язку з захворюванням на ковід-19. У період з 05 квітня 2021 року по 27 квітня 2021 року включно суддя перебувала на лікарняному. В зв`язку з чим повний текст рішення виготовлений у перший робочий день після виходу судді на роботу.

Outcome: approved