overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

25 лютого 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 26 липня 2007 року між сторонами було укладено змішаний договір б/н, який містить в собі і положення кредитного договору, у вигляді Анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язавшись сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у встановлений договором строк, а також сплатити інші обов`язкові платежі. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 31 грудня 2020 року утворилась кредитна заборгованість в загальному розмірі 26 913,00 гривень, з яких 1 250,15 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 25 217,53 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, 120,00 гривень - пеня, 325,32 гривень - комісія, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача означену заборгованість, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Разом з тим, стороною позивача суду разом із позовом подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій також вказується на підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

25 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , яка на момент звернення до суду проживає з відповідачем, та [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання сторони не з`явились. Згідно з поданими заявами просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають примирення неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 14 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за № 553, присвоєно прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а. с. 6 ). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 09 липня 2008 року (а. с. 7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 18.10.2018 (а. с. 8). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені судові витрати позивач просить покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

25 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У своїй заяві позивач зазначив, що вони з [PERSON] з 10 листопада 1990 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного повнолітнього сина. З листопада 2007 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Спільне життя не склалося через сварки, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань, різні погляди на життя та цінності. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження шлюбу неможливе. Згоди на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач не надає, тому змушений звернутися до суду. Спору про розподіл майна немає. Посилаючись на викладене, позивач просив суд шлюб, укладений між ним та відповідачем у районному відділі ЗАГС 10 листопада 1990 року, актовий запис № 139 - розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 10 листопада 1990 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим райвідділом ЗАГС 10 листопада 1990 року, актовий запис № 139 ( а.с. 04). Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільне життя не склалося через сварки, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань, різні погляди на життя та цінності. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти позову не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

25 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У своїй заяві позивач зазначила, що з 06 грудня 2019 року вони з [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2020 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про розподіл майна немає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем у Глобинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 грудня 2019, актовий запис № 109 - розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 06 грудня 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 грудня 2019, актовий запис № 109 ( а.с. 04). Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти позову не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

25лютого 2021року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою до відповідача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіополського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні позову позивачка зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає, просить справу розглянути на підставі поданих документів, без її участі. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав, та позовні вимоги щодо сплати аліментів на утримання дитини визнає. рух справи Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. обставини, які встановлені судом Відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), який мешкає за адресою: [ADDRESS] , працездатний, є батьком дитини доньки [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] . Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), до повнолітня дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

25 серпня 1978 року Негорільською селищною радою Дзержинського району Мінської області, БССР між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 39. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що протягом тривалого часу, а саме з 2006 року шлюбні стосунки сторони не підтримують. З відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільно набутого майна у подружжя не має. Наміри щодо відновлення шлюбних стосунків у позивача відсутні та подальше збереження сім'ї остання вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Посилаючись на ці обставини, позивач просила шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею, справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, належним чином судом повідомлена про місце і час розгляду справи. Відповідач також у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 2006 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

25 серпня 2001 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), зареєстрований Самійлівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 13.10.2006. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.10.2006; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2003; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.12.2001. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, визнані сторонами, відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. З огляду на заяву відповідача від 05.06.2014 про визнання позову, ним повністю визнані обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на встановлені обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. У зв'язку з неможливістю примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, та визнає його таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію № 74 від 21.05.2014, якою підтверджується сплата позивачкою судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

25 серпня 2007 року року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 87. Від спільного проживання мають сина- [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім»ї не можливе, з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини. Наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, з даним позовом звернулась до суду. Свої вимоги підтримав в судовому засіданні. Відповідач не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

25 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилися діти донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору щодо виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з квітня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду видно, що спору про поділ майна та виховання дітей не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. З матеріалів справи вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дітей на виховання позивачки [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

25 серпня 2010 року Селидівським міським судом Донецької області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування надвірних господарсько-побутових споруд та визнання права власності було ухвалено рішення, яким вказаний позов було задоволено. [PERSON], спадкоємець після смерті [PERSON]., яка померла [INFO]., звернулася з заявою до Селидівського міського суду Донецької області про винесення додаткового рішення по даній справі, оскільки судом при винесенні рішення 25.08.2010 не було вказано - не зазначено на які саме надвірні господарсько-побутові споруди було визнано право власності. Сторони у судове засідання не з'явились про день та час слухання справи повідомленні належно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

25 серпня 2011 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 58 на вул. Гоголя в с. Залевки Смілянського району та земельну ділянку площею 0.2500 га за цією ж адресою. Спадкоємцями по заповіту на майно померлої є [PERSON] та [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті матері, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на будинковолодіння та земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 25 серпня 2011 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння № 58 на вул. Гоголя в с. Залевки Смілянського району та земельну ділянку площею 0.2500 га за цією ж адресою, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 серпня 2011 року, технічним паспортом від 15 березня 2016 року, довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 21 березня 2016 року № 222-о, довідкою виконкому Залевківської сільської ради Смілянського району від 15 лютого 2012 року № 38 та державним актом на право власності на земельну ділянку від 22 липня 2008 року. За свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON], прізвище якого у паспорті вказано «Касьяненко». Сторони прийняли спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, що підтверджується його повідомленням від 29 червня 2016 року. Інших спадкоємців немає. Відповідач відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, про що вказала у поданій до суду заяві. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння та земельну ділянку, що залишилися після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved