Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

26.01.2021 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду двоє дітей сторін є повнолітніми, а [PERSON] є неповнолітнім, він проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, так як відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та жодної участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Позивачу відомо, що відповідач працює та має власний дохід, однак місце праці та розмір його доходу їй невідомі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 3000,00 грн., щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону. Окрім цього зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, та не підтримують подружніх стосунків, у них немає спільних інтересів. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. З цих підстав просить розірвати шлюб. 25.02.2021року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача, відстрочено сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. до ухвалення рішення у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Гвоздюк Р.М., подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то такі визнає частково, та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що 16.09.1995 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб у Соколівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 9. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Як слідує з будинкової книги для прописки громадян та довідки про склад сім`ї, яка видана 21.01.2021 року Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, позивач [PERSON] , зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Тому суд вважає, що дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Як позивач, яка являється ініціатором розірвання шлюбу, так і відповідача, наполягають на розірванні шлюбу. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не приймає участі в його утриманні. Суду не надано будь-яких даних щодо доходів відповідача. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, оскільки сторони не проживають разом, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо, являється працездатним та інших утриманців не має. Враховуючи стан здоров`я дитини та її вік, відсутність даних про наявність у відповідача на праві власності рухомого і нерухомого майна, беручи до уваги, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 року встановлений у розмірі 2395,00 грн., заперечення відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, що відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При тому суд виходить з того, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того судом враховано, що позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, про який вона заявила, а також щодо її витрат на утримання дитини в розмірі понад рекомендований мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку. Також з відповідача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь держави судовий збір за в розмірі 1816,00 гривень. У відповідності до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial