Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

25.05.2016 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування позову зазначає: що з 06.09.1988 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2009 року. В період шлюбу, за спільні кошти ними було набуте наступне майно: - 25.04.1997 року, на підставі договору купівлі-продажу придбали трикімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS], загальною площею 58,5 кв.м., вартістю 8386 грн.; - 28.08.2000 року, на підставі договору купівлі-продажу придбали гараж № 6 з цегли, в гаражному кооперативі № 17, розташованому на земельній ділянці розміром 22,6 кв.м., вартістю 2709 грн.; - на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2004 р. - придбали ще один гараж № 9 в гаражному кооперативі № 10, розташованому по вул. Ленінського Комсомолу, м.Вільногірська, вартістю 4995 грн.; - 15.07.2003 року придбали автомобіль марки ВАЗ 21122 вартістю 35000 грн. Просить визнати за нею та відповідачем право власності по 1/2 частині на вказане майно, квартиру, гаражі та автомобіль за кожним. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримала, просила його задовольнити, та долучила до матеріалів справи звіт про оцінку майна. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі з вартістю майна згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, враховуючи положення ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 06.09.1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був розірваний рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2009року, що підтверджується копією рішення суду. (а.с. 6). Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.04.1997 року [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] ( Молодіжна) в м. Вільногірську Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2000 року, [PERSON] отримала у власність гараж № 6 з цегли, в гаражному кооперативі № 17, який розташований на земельній ділянці розміром 22,6 кв.м., що знаходиться в м. Вільногірську (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2004 р., виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради, на підставі рішення виконкому Вільногірської міської ради від 25.02.2004 р. [PERSON] отримав гараж № 9 в гаражному кооперативі № 10, розташованому по вул. Ленінського Комсомолу (Молодіжна), м. Вільногірськ, Дніпропетровська область (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.07.2003 року [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21122, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.32). Згідно звіту про оцінку майна, спірна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 58,5 м.кв. коштує 146 712,00 грн.; спірний гараж № 9 загальною площею 17,0 м.кв., розташований в гаражному кооперативі № 10 в м. Вільногірську Дніпропетровської області коштує 18 366 грн.; спірний гараж № 6 з цегли, загальною площею 19,4 м.кв., в гаражному кооперативі № 17 «Сонячний» в м. Вільногірську Дніпропетровської області коштує -18 112,00 грн. (а.с. 53-89). 02.11.2016 року [PERSON] подав заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 90). Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення щодо майна, набутого за час шлюбу, містить ч. 3 ст. 368 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення щодо рівності часток у спільній сумісній власності містить ч. 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до п.п. 22 - 24\~Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~ст. 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди\~виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.\~60,\~69 СКУ, ч. 3\~ст. 368 ЦКУ), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦКУ\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом, в тому числі грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Звертаючись з позовом до суду про поділ майна подружжя, [PERSON] зазначає, що квартира загальною площею 58,5 кв.м. розташована в [ADDRESS]; гараж № 6 з цегли, в гаражному кооперативі № 17, розташований на земельній ділянці розміром 22,6 кв.м.; гараж № 9 в гаражному кооперативі № 10, розташованому по вул. Ленінського Комсомолу, м.Вільногірська, та автомобіль ВАЗ 21122 є спільним майном, оскільки були придбані в період шлюбу. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, положення наведених вище норм матеріального права та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Виходячи з того, що нерухоме майно та автомобіль були набуті [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, суд приходить до висновку, що спірна квартира, гаражі та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Виходячи з принципу рівності часток, за кожним слід визнати право власності на 1/2 частину спірного майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст.88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивачем понесено судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп., суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved