Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

26.09.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення Первомайської міської ради. Просила визнати протиправним та скасувати рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 28 квітня 2016 року № 4 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах власності, орієнтовною площею 0,743 га для будівництва та обслуговування жилого будинку; рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 26 серпня 2016 рроку № 2 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність площею 0,0743 га; рішення в Єдиному державному реєстрі реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:02:040:0015 за адресою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 квітня 2016 року Первомайською міською радою Миколаївської області прийнято рішення № 4, в якому підпунктом 1.3 пункту 1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах власності фізичній особі [PERSON] орієнтовоною площею 0,0743 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , із земель не наданих у власність чи користування. 26.08.2016 року Первомайською міською радою Миколаївської області прийнято рішення № 2 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність площею 0,0743 га та на підставі цього рішення реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції прийнято рішення в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:02:040:0015 за адресою [ADDRESS] . Позивач в березні, травні 2017 року зверталась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом про скасування наведених рішень суб`єкта владних повноважень. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2017 року по справі № 484/3297/16-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, провадження у адміністративній справі було закрито, а позивачу роз`яснено право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, так як предметом спору є право власності на земельну ділянку. Наведеною Ухвалою суду підтверджено факт наявності прийнятих рішень. По [ADDRESS] , згідно інвентаризаційної справи від 20 січня 1965 року на підставі складених: схематичного плану та сводного оціночного акту на домоволодіння [ADDRESS] Первомайським міжрайонним бюро технічної інвентаризації значиться нерухоме майно у вигляді житлового будинку жилою площею 56 квадратних метра розташованого на земельній ділянці загальною площею 750 квадратних метра. Наведений технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , підтверджує, що земельна ділянка розміром 750 квадратних метра надано в користування для обслуговування наведеного житлового будинку. Згідно інвентаризаційної справи Первомайського МБТІ та домової книги, власником будинку є [PERSON] дід позивачки. Після його смерті, згідно статті 1268 ЦК України, фактично спадщину на будинок прийняв батько позивача [PERSON] , що підтверджується домовою книгою з записом про прописку [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року по справі № 484/848/18 за позивачем визнано право власності в порядку спадкування, на житловий будинок [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці загальною площею 750 квадратних метрів. Таким чином на день звернення до суду власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . 06.08.2018 року позивач подала заяву про реєстрацію права на нерухоме майно будинок [ADDRESS] , на що отримала рішення державного реєстратора № 42488397 від 10 серпня 2018 року про відмову у державній реєстрації, а саме, державний реєстратор вказав, що за даною адресою зареєстровано право на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, однак номер рішення в Державному реєстрі не вказав. З аналізу статті 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», рішення про реєстрацію речових прав на нерухоме майно може бути скасоване тільки рішенням суду, тому позивач звернувся з відповідною вимогою про скасування рішення в Єдиному державному реєстрі реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:02:040:0015 за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову за безпідставністю вимог. Представник відповідача Штукановської О.А. в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову. Надав копію постанови Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року якою рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року по справі № 484/848/18 було скасовано. Представник відповідача Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Раніше від відповідача надійшла заява у якій Головне територіальне управління юстиції в Миколаївській області зазначає про те, що вважає себе неналежним відповідачем у даній справі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України і, зокрема, ст. 391 цього ж кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У судовому засіданні встановлено, що по [ADDRESS] у [ADDRESS] , згідно інвентаризаційної справи від 20 січня 1965 року на підставі складених: схематичного плану та сводного оціночного акту на домоволодіння [ADDRESS] Первомайським міжрайонним бюро технічної інвентаризації значиться нерухоме майно у вигляді житлового будинку жилою площею 56 квадратних метра розташованого на земельній ділянці загальною площею 750 квадратних метра. Згідно інвентаризаційної справи Первомайського МБТІ та домової книги, власником будинку вказано [PERSON] . Після його смерті, згідно статті 1268 ЦК України, фактично спадщину на будинок прийняв батько позивача [PERSON] , що підтверджується домовою книгою з записом про прописку [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року по справі № 484/848/18 за позивачем визнано право власності в порядку спадкування, на житловий будинок [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці загальною площею 750 квадратних метрів. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 року по справі № 484/848/18 було скасовано. Скасовуючи вказане рішення апеляційний суд зазначив, що воно винесено передчасно, без урахування того факту, що спірна земельна ділянка була передана у власність [PERSON] та без участі [PERSON] у розгляді справи. З матеріалів інвентаризаційної справи МБТІ вбачається, що листом від 09.02.2016 року Виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся до МБТІ з проханням надати інформацію про власників безгосподарного об`єкту нерухомості за адресою [ADDRESS] , та надати копію технічного паспорту та експлікації. Підставою звернення зазначено необхідність розгляду питання згідно із ст.. 1277 ЦК України про відумерлість спадщини. У відповіді на вказаний лист було зазначено про відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за вказаною адресою станом на 31.12.2012 року, та вказано на наявність у справі Акту вилучення земельної ділянки на підставі рішення виконавчого комітету № 520 від 24.06.1966 р. Судом було досліджено вказаний Акт від 17.09.1966 року (а.і.с. 24) з якого вбачається, що [PERSON] за адресою Громова, [ADDRESS] була виділена земельна ділянка площею 1350 кв. метрів, частину якої площею 696 кв. метри було вилучено у [PERSON] рішенням виконкому від 24.06.1966 року № 52о. При обмірі залишилось у [PERSON] 724 кв. метри. На вказане Первомайська міська рада Миколаївської області уваги не звернула і 28 квітня 2016 року прийняла рішення №4, в якому підпунктом 1.3 пункту 1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах власності фізичній особі [PERSON] орієнтовоною площею 0,0743 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , із земель не наданих у власність чи користування. 26 серпня 2016 року Первомайською міською радою Миколаївської області прийнято рішення №2 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність площею 0,0743 га та на підставі цього рішення реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції прийнято рішення в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810400000:02:040:0015 по [ADDRESS] . Питання про визнання спадщини відумерлою щодо земельної ділянки по [ADDRESS] в судовому порядку не вирішувалось. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 20 січня 1965 року [PERSON] та [PERSON] , а в послідуючому і позивач користувались земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин), якщо житловий будинок, будівля або споруда розмішені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-253цс від 13.04.2016 року. Виходячи, з аналізу статті 118 Земельного кодексу України, відповідач, Первомайська міська рада не мала права на прийняття рішення № 4 від 28 квітня 2016 року та № 2 від 26 серпня 2016 року, тому, що на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, вказаний вище в позові житловий будинок, а земельна ділянка у відповідності до статті 118 Земельного кодексу у власність надається для будівництва та обслуговування житлового будинку та інших споруд. Таким чином, не вирішивши питання щодо власника вказаного нерухомого майна у відповідності до вимог статті 335 Цивільного кодексу України щодо виявлення, реєстрації та набуття права власності на безхазяйну річ, суб`єкт владних повноважень не мав права на винесення відповідних рішень, тому що ним не здійснені заходи перевірки інформації про наявність на спірній земельній ділянці об`єкту нерухомого майна. З огляду на викладене позов слід задовольнити повністю та на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути судові витрати з відповідачів на користь позивача у рівних частках.

Outcome: approved