overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

25 листопада 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №147, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справ, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 13 грудня 2021 року. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на розівання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 28 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

25 листопада 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 квітня 2007 року, від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, зловживання відповідачем спиртними напоями, агресивна поведінка, погрози фізичною розправою, часті сварки та конфлікти призвели до втрати поваги один до одного та припинення подружніх стосунків. Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, заяви про відкладення, чи слухання справи у його відсутності суду не подав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила суд про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 22 квітня 2007 року зареєстровано шлюб Понінківською селищною радою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №7, від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

25 листопада [PERSON] звернулась до Романівського районного суду Житомирської області з позовом до Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Печанівської сільської ради № 143 від 17.10.2012 року та усунення перешкод у користуванні домоволодінням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з дочкою з жовтня 2003 року проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Для обслуговування житлового будинку та господарських будівель Печанівська сільська рада надала позивачу земельну ділянку площею 0,07 га. Поруч з домоволодінням позивача знаходиться приміщення магазину, власником якого є приватний підприємець [PERSON] Через деякий час після реєстрації права власності на приміщення магазину [PERSON] без належного дозволу обгородила металевим парканом свою земельну ділянку, яка слугувала спільним під'їздом до домоволодіння позивача, чим фактично позбавила позивача можливості безперешкодно користуватися домоволодінням (підвезти дрова, вугілля, вивезти сміття, поставити на подвір'ї автомобіль родичів, провести оранку землі тощо). Позивач через свого представника [PERSON] неодноразово зверталась до Печанівської сільської ради, органів влади та місцевого самоврядування районного та обласного рівнів, до органів прокуратури за захистом своїх майнових та земельних прав на підставі статті 396 ЦК України. 17 жовтня 2012 року Печанівська сільська рада прийняла рішення № 143 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду», відповідно до якого затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0126 га. і передала її в оренду [PERSON] для розширення під'їзних шляхів, проведення водопідведення до приміщення магазину-кафе «Діско» терміном на 15 років з правом викупу. Позивач вважає вказане рішення незаконним, оскільки воно суперечить вимогам статей 6, 50 Закону України «Про землеустрій», частини 4 статті 83 Земельного кодексу України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

25 лютого 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Піщанській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР 263241 від 25.02.1995 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2011 року. Причиною цьому стало те, що сторони мають різного складу характери. На грунті цього виникали постійні сварки, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Сторони не підтримують шлюбних відносин досить тривалий час, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе [PERSON]. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін та визнання позову відповідачем, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні та вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

25 лютого 2011 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Асфальтна,10 в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 25 лютого 2011 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 18 грудня 2008 року і посвідчений секретарем Сороківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; Відповідачка від своєї частки в спадковому майні відмовилася на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~25\~лютого 2011\~року між\~позивачем та\~відповідачкою [PERSON]\~був укладений\~договір №\~б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20002,33 грн., заборгованність за кредитом 2747,31 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 15826,34 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 928,68 грн., всього загальна сума заборгованості склала 20002,33 гривень. Тому, представник позивача просить розглянути справу та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 лютого 2011 року в розмірі 20002,33 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, про причину неявки не повідомила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.1054 ЦК України, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 25 лютого 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 грудня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20002,33 грн., заборгованність за кредитом 2747,31 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 15826,34 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 928,68 грн., всього загальна сума заборгованості склала 20002,33 гривень. Задоволення позову, згідно ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

25 лютого 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом №17, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 086700 від 25.02.2012 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем по справі. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені із серпня 2017 року, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Суд, задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

25 лютого 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦСу по м. Золотоноші Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом № 16, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 086699 від 25.02.2012 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем по справі. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2017 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, не спілкуються, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, на позовних вимогах наполягала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і позивач на примирення не згідна, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

25 лютого 2014 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] і до досягнення ним повноліття. Позивач зазначає, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2014 року даний шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу залишились проживати позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона змушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про зміну розміру аліментів, а саме з 1/5 на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але зазначив, що він сплачує аліменти ще на утримання однієї дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та змінено останній прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved