Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

25.08.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому ставиться питання про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно договору №б/н від 28.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року має заборгованість 9533,49 грн., яка складається з: - 2889,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 4113,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1600 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 430,17 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 7-32). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року має заборгованість 9533,49 грн., яка складається з наступного: - 2889,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 4113,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1600 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 430,17 грн. - штраф (процентна складова)(а.с. 5-6). Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Урядовий курєр» від 12.09.2015 року №168. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано суду доказів щодо сплаченої суми послуги за розміщення оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 12.09.2015 року №168, то вказані судові витрати не знайшли свого підтвердження. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved