Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

26.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS], зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Зазначений будинок належить їй в цілому, на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області зареєстрованого в реєстрі за №1-934. В її будинку крім неї також зареєстрований [PERSON] Відповідач починаючи з дня реєстрації і по теперішній час в будинку не мешкає і жодного разу не з'являвся. На теперішній час відповідач будинком не цікавиться, в ньому не проживає, та повністю не виконує обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Всі витрати по утриманню будинку, проведенню поточного та капітального ремонту, сплаті комунальних послуг лежать на ній. Крім того, не зважаючи на те, що відповідач зареєстрований в будинку, хоча там не проживає, нарахування комунальних та інших платежів проводиться з урахуванням всіх зареєстрованих мешканців. Вищезазначене майно (житловий будинок) належить їй і був придбаний нею до укладення шлюбу з відповідачем, який на теперішній час розірвано. Вважала, що є всі підстави, передбачені законодавством, що дають їй змогу визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Треті особи [PERSON], [PERSON] подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право користування житловим приміщенням за адресою: житловий будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON] (а. с. 6, 7). З довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 21.03.2014 року вбачається, що в [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а. с. 8). Даними акту, складеного депутатом Геніївської сільської ради Бездітко В.О., у присутності свідків [PERSON], [PERSON], підтверджується, що [PERSON] дійсно зареєстрований по [ADDRESS], але фактично з дня реєстрації та по теперішній час жодного дня не проживав за вказаною адресою. (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачкою надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в належному їй житловому приміщенні, понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, та відповідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позовної заяви [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації проводиться на підставі рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому прийняття рішення про зняття відповідача з реєстрації місця проживання у вказаному будинку не вимагається. На підставі викладеного,

Outcome: approved