Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

25.05.2016 [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини . Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до часу закінчення ним навчання і до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє частковому задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є сином та батьком відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], виданого 17.06.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 435 від 17.06.1996, батько [PERSON]. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач пенсіонер, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Відповідно до довідки № 14/02-3244 від 18.05.2016 Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» [PERSON] є студентом І курсу гірничого факультету, форма навчання денна, за держбюджетом, строк навчання з 01.09.2015 по 30.06.2018. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивачем заявлено вимогу щодо мінімального розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка є безпідставною та незаконною для повнолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок)

Outcome: partial