Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

26 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON], на свою користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років Позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебували у шлюбі з 08.10.1999 року, який розірвано 11.08.2004 року. В цьому шлюбі 23.12.1999 року у сторін народився син - [PERSON], якому на даний час вже виповнилось 18 років, який навчається на першому курсі Інституту дистанційного навчання Вищого навчального закладу «[PERSON] управління персоналом». Відповідно до умов контракту вартість навчання за навчальний рік становить 9972 грн., щомісячна оплата за навчання складає 831 грн. [PERSON] є дитиною-інвалідом і потребує особливих умов для організації його життя, в тому числі в побуті та навчанні. У звязку з тим, що [PERSON] продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги на харчування, на одяг, на придбання необхідної навчальної літератури, на щомісячну оплату навчання, на сплату комунальних послуг, на організацію його проїзду до навчального закладу і до дому. На кошти, які позивач отримує в якості державної соціальної допомоги, вона не має можливості забезпечити всі потреби сина та потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач працює на «Шахті ім. М.І. Сташкова» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля». Заробітна плата відповідача складає приблизно 10000-11000 грн. на місяць. Таким чином, він має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина, але не бажає цього робити добровільно. Відповідач позовні вимоги визнав частково, надав відзив, згідно якого зазначив, що він проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. В цивільному шлюбу в них 12 грудня 2006 року народилась донька [PERSON]. Донька знаходиться на його утриманні. Також, на його утриманні перебуває його непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка є людиною похилого віку, має діагноз «цукровий діабет» та не може самостійно забезпечити себе всім необхідним для нормального існування. Відповідач не має власного житла, і у звязку з цим вимушений проживати в помешканні своєї цивільної дружини, що свідчить, про те, що його матеріальне становище не дає йому можливості придбати власне житло. Зазначив, що позивач має власне житло, автомобіль. Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що загальна сума щомісячних доходів, яка включає в себе заробітну плату позивача та соціальну допомогу на дитину-інваліда, складає не більше 6000 грн. на місяць. З цих коштів позивач повинна забезпечити достатній рівень життя для сина і себе, що включає достатнє харчування, одяг, житло, підтримку стану здоровя сина, його гармонійний фізичний, культурний і соціальний розвиток, сплату за його навчання та супровід навчального процесу. Крім того, позивач повинна забезпечувати необхідний гармонійний розвиток дитини, враховуючи його стан інвалідності, який зумовлює особливі потреби в пересуванні, забезпеченні побуту сина, підтримці стану його здоровя, соціальній адаптації та спілкуванні з оточуючими, що також потребує коштів. Крім того, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її матірю є [PERSON], яка також зобовязана нести витрати по її утриманню до її повноліття. Отже, твердження відповідач, що його донька [PERSON] знаходиться саме на його утриманні не відповідає дійсності. Відповідачем не надано будь-яких доказів і того, що його непрацездатна мати, [PERSON], [INFO], знаходиться на його утриманні. На даний час вона є пенсіонеркою, отримує достатню пенсію для забезпечення власних потреб. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №156852. Шлюб було розірвано 11 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 212359. (а.с. 8, 9). Від спільного шлюбу 19 листопада 1999 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 162143, виданим 08 травня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровській області. (а.с. 10) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], що підтверджується копією паспорту позивача з відміткою реєстрації місця проживання та довідкою № 24895 про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 21 березня 2016 року, виданою начальником Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, довідкою про склад сімї від 29.01.2018. (а.с. 4, 12,17) Згідно посвідчення серії ААБ № 299985 виданої Управлінням праці та соціального захисту населення м. Павлоград 30 травня 2012 року, [PERSON], [INFO], отримує соціальну допомогу як дитина-інвалід, яка, згідно довідки про доходи № 253/02 від 26.02.2018 року, виданої УПСЗН м. Павлоград, за період з липня по грудень 2017 року склала 8292 грн. (у середньому щомісяця 1382 грн). Згідно довідки № 109 від 05 грудня 2017 року виданої [PERSON] Академією управління персоналом Західнодонбаського інституту, [PERSON] є студентом 1 курсу навчального закладу вищого навчального закладу «[PERSON] управління персоналом», інституту дистанційного навчання, денної форми навчання, терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2021 року. (а.с. 14). Згідно п. 3.3.1. контракту на навчання в приватному акціонерному товаристві «вищого навчального закладу «[PERSON] управління персоналом» від 25 серпня 2017 року, укладеного з [PERSON], вартість навчання за навчальний рік становить 9972 грн., в місяць 831 грн., яка може змінюватись відповідно до норм чинного законодавства. (а.с. 16) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач, [PERSON], працює касиром-експертом у Повному товаристві «Ломбар «Еталон» Щербаков і компанія» та загальна сума доходу за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року становить 30033 грн., тобто у середньому на місяць отримує заробітну плату у сумі 5005 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 29/2018 від 23 лютого 2018 року. Отже, сукупний дохід сімї позивача у середньому щомісяця складає 6387 грн. Твердження відповідача про перебування у власності позивача автомобіля спростовуються довідкою, виданою територіальним сервісним центром 1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області 09 лютого 2018 року за № 31/4-1247/М-11, відповідно до якої, станом на 09 лютого 2018 року за [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] авто- мототранспорт не зареєстрований. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорту з відміткою реєстрації місця проживання (а.с. 28, 29), проте, як зазначає у відзиву на позовну заяву, проживає за адресою: [INFO], працює на посаді гірника очисного забою у філії «Павлоградське УМДР ГШО» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з 01 травня 2012 року, згідно довідки про доходи № 1651 від 01 березня 2018 року загальна сума доходу за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становить 88968 грн. 93 коп. Таким чином, середній щомісячний дохід відповідача становить 14828 грн. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 650302, виданого повторно Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 серпня 2017 року, 12 грудня 2006 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1224. (а.с. 30). Нормою ст. 180 СК України обовязок утримання дитини покладено на обох батьків. Відповідно до засад змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, як це встановлено ст.13 ЦПК України. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів перебування на його утриманні непрацездатної матері [PERSON]. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186ц14. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача,

Outcome: partial