Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

25.03.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 25.08.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 25.02.2021 року має заборгованість у розмірі 14701,67 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 14.05.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання 14.05.2021 року, слухання справи було відкладено на 14.06.2021 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання 14.06.2021 року, слухання справи було відкладено на 12.07.2021 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.08.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір шляхом написання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім цього, 12.11.2010 року відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування, відсоткову ставку та відповідальність за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Зокрема, відсотки в пільговий період нараховуються в розмірі 0,01% річних, пільговий період складає 30 днів по кожній траті, базова відсоткова ставка на місяць - 3,0%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку боргу, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа, наступного за звітним. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого позивачем відповідно до умов договору станом на 25.02.2021року нарахована заборгованість у розмірі 14701,67 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 11613,02 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 3088,65 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved