Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

26.02.2018 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладеною 24.12.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], станом на 14.01.2018 року в сумі 15047,58 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного кредитного договору відповідачу було надано кредит. На підставі укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.12.2012 року відповідачу було надано кредит в сумі 4294,06 гривень, в порядку та на умовах, встановлених договором - Генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, із встановлених Генеральною угодою порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 3, 40). Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 43) було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяви з доданими до неї документами, однак в строк, встановлений судом, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала. Тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 24.12.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, предметом якої стало надання строкового кредиту в сумі 4294,07 гривень на строк 24 місяці з 24.12.2012р. по 31.12.2014р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку та на умовах, визначених Договором - генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, з погашенням заборгованості починаючи з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання банку щомісячного платежу в сумі 214,88грн., зі сплатою штрафу відповідно до Генеральної угоди (а.с. 7). Генеральною угодою від 24.12.2012 року сторони узгодили розмір заборгованості за кредитним договором, а також остаточний термін погашення заборгованості - 31.12.2014 року. Генеральна угода підписана сторонами, ніким не спростована, та не визнавалась недійсною у встановленому законом порядку. Вона була укладена із метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за раніше укладеним кредитним договором. Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку становить між нею і банком кредитний договір (а.с. 6-31). Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.01.2018 року становить 15047,58 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 3940,05 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 3566,21 гривень; заборгованості за пенею і комісією - 6146,40 гривень, штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1394,92 грн. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки в Генеральній угоді сторонами були узгоджені нові умови, які були порушені відповідачем, то позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved