Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

25.09.2018 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON]. свідоцтва про народження, факту родинних відносин між нею та її бабусею [PERSON] та факту її постійного проживання з [PERSON]. на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка була зареєстрована у [ADDRESS]. В зв'язку з похилим віком та за станом здоров'я [PERSON]., з метою постійного догляду за нею, вона приблизно у 2012-2013 роках перевезла її за місцем свого мешкання у [ADDRESS] та піклувалась про неї до дня її смерті. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина у вигляді належної їй земельної ділянки. У травні 2018 року вона звернулась до нотаріуса із заявою щодо заведення спадкової справи, проте постановою від 22.05.2018 р. їй було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON]. з тих підстав, що сплинув передбачений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що відсутні документи, які б підтверджували факт її родинних відносин з померлою. Помилково вважаючи, що оскільки на день смерті баби, вони проживали разом, вона прийняла спадщину. Встановлення зазначених у заяві фактів їй необхідно для прийняття спадщини. Ухвалою від 01.10.2018 р. провадження по справі відкрито, призначено підгот овче провадження. Ухвалою суду від 26.10.2018 р. підготовче провадження закрито, справи призначена до розгляду по суті. Крім того, судом витребувано інформацію про підстави отримання паспорту [PERSON]., витяг щодо підтвердження її дошлюбного прізвища та копію книги погосподарського обліку. Ухвалою суду від 23.11.2018 р. закрито провадження по справі в частині вимог щодо встановлення факту належності [PERSON]. свідоцтва про народження. В судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не запересував проти задоволення зпяви. Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів ,що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 р. № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З свідоцтва про народження заявника [PERSON] судом встановлено, що її матір'ю є [PERSON] (російською) (а.с. 12). Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] встановлено, що 21.01.2010 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). З свідоцтва про народження матері заявниці вбачається, що батьками [PERSON], [INFO]., є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], 10.11.1965 р. [PERSON], [INFO]., уродженка м. Жданов Донецької області (зараз Маріуполь) уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON], [INFO]., уродженка м. Маріуполь, померла [INFO]. у с. Старомлинівка (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] (російською) народилась [INFO]., її батьками є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) (а.с. 9). Згідно наданої суду копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона народилась [INFO] у с. Вільне Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 8). З копії Форми 1, наданої на запит суду Великоновосілківським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] у с. Вільне Великоновосілківського району Донецької області, є вдовою. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51). З листа Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 01.11.2018 р. вбачається, що за даними реєстру актового запису про шлюб [PERSON]. не виявлено (а.с. 52). Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між онукою та бабою. З приводу вимог заявника про встановлення факту постійного проживання з [PERSON]. на момент її смерті суд зазначає наступне. Згідно копії паспорту та довідки Старомлинівської сільської ради 31.05.2018 р. № 614, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 26). Згідно копії паспорті та виписки з книги погосподарського обліку [PERSON]. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] На момент смерті [PERSON]. інших зареєстрованих осіб за даною адресою не було (а.с. 8, 46-49). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. у с. Старомлинівка (а.с. 14). Після її смерті відкотилась спадщина, яка складається їз земельної ділянки, що належала [PERSON]. на підставі державного акту на прово власності на земельну ділянку (а.с. 24). Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. від 22.05.2018 р. заявнику відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON]. з тих підстав, що сплинув передбачений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що відсутні документи, які б підтверджували факт її родинних відносин з померлою. (а.с. 25). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру, сформованої станом на 29.05.2018 р., вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON]. не заведена (а.с. 23). З довідки, виданої виконкомом Старомлинівської сільської ради 31.05.2018 р. за № 614 вбачається, що [PERSON] на день смерті [PERSON], яка настала [INFO]., проживали разом за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство (а.с. 26). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин між [PERSON]. та її онукою [PERSON], та пояснили, що протягом останніх шести років до дня смерті [PERSON] у 2015 році остання через похилий вік постійно поживала в будинку зі своєю онукою [PERSON] Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень викладених у пунктах 2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 від 30 травня 2007 року , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Крім того, згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов'язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає встановленим той факт, що заявник [PERSON] на час смерті її баби [PERSON]., яка настала [INFO]., постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадку. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

Outcome: approved