Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

26.05.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 26.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, від іншого чоловіка має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею, подружнє життя виявилось невдалим, оскільки останній в порушення вимог ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, не надавав матеріальної допомоги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 26.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, від іншого чоловіка має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею, подружнє життя виявилось невдалим, оскільки останній в порушення вимог ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, не надавав матеріальної допомоги, з липня 2013 року сторони мешкають окремо і спільне проживання не поновлювали, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, прохає розірвати шлюб, присвоїти їй дошлюбне прізвище Лозова. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що у 2013 році він виїхав до Федеративної Республіки Німеччина, де працевлаштувався, до позивача не повернувся, прохає позов задовольнити та розірвати шлюб. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 15.05.2007 року народилася [PERSON], матір`ю якої є позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії I-ЖС №329074, виданим керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану 26.01.2017 року (а.с.8). 26.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 104 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС №102934, виданим 26.11.2011 року (а.с.7). У липні 2013 року сторони припинили спільне проживання, що підтверджується поясненнями сторін. Відповідач виїхав до Федеративної Республіки Німеччина, де працевлаштувався, до позивача не повернувся. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Спору щодо майна подружжя у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами. Суд при постановленні рішення керується вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Лозова на Шеффнер, а після оформлення розірвання шлюбу бажає носити своє дошлюбне прізвище Лозова, то суд відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про те, що при оформленні розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу присвоїти [PERSON] прізвище Лозова.

Outcome: approved