Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

24 липня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 2309 від 22 лютого 1993 року квартира, яка розташована за адресою : м.Полтава, вул.Раднаркомівська ( [PERSON])[ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], який є її сином. 08 серпня 2000 року помер [PERSON], який є її батьком, помер та після нього відкрилася спадщина на належну йому частку у вищезазначеній квартирі. Оскільки частки співвласників не визначені, позивач позбавлена можливості успадкувати майно померлого та нотаріусом 12 липня 2017 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи, що домовленості між співвласниками квартири про нерівний розподіл часток у праві спільної сумісної власності не було, тому вважає, що їх частки є рівними. Позивач просить визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру становить 1/3 частина, [PERSON]В - 1/3 частина та [PERSON] - 1/3 частина. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 січня 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1993 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою : м.Полтава, вул.Раднаркомівська ( після перейменування [PERSON]), 20,кв.102 ( а.с.14). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтва про її народження від 11 вересня 1958 року витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01 вересня 2015 року ( а.с.7,8). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про його народження від 12 травня 1977 року ( а.с.10). [PERSON] помер 08 серпня 2000 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про його смерть від 09 серпня 2000 року ( а.с.15). Згідно з постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 12 липня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у зв'язку з тим, що один із співвласників помер, а частка померлого правовстановлюючим документом або домовленістю між співвласниками не встановлена. ( а.с.19). Відповідно до ч. 1\~ст. 355 Цивільного кодексу України\~майно, що є у власності\~двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві\~спільної власності (спільне майно). У відповідності до\~ст. 368 Цивільного кодексу України\~спільна власність\~двох або більше осіб\~без визначення\~часток кожного\~з них у праві\~власності є\~спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній\~сумісній власності, володіють\~і користуються ним спільно. Згідно\~ст. 370 ЦК України\~у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно зі ст.ст.\~1218,1226 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що співвласники в рівних частках користувалися, володіли спільним\~майном, іншим чином визначити частки сторін у спільному майні\~неможливо у зв`язку зі смертю одного зі співвласників, будь-яких домовленостей щодо іншого перерозподілу часток між сторонами не було, суд вважає необхідним визначити, що їх частки\~є рівними і складають по 1/3\~частині\~ у кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved