Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

25 липня 2018 року Деснянським районним судом міста Києва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яким у позові відмовлено повністю. Враховуючи статтю 265 ч.7 п.5 ЦПК України судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 03 серпня 2018 року о 10:00год. В судове засідання по розгляду питання про постановлення додаткового рішення з'явилась представник відповідача, надала суду Акт №ОУ-0000006 здачі-прийняття наданих послуг від 25 липня 2018 року та витяг із наказу № 03/18 від 19.02.2018 року «Про затвердження рекомендованих тарифів на послуги адвокатів АБ «[PERSON] та партнери». Повідомлені належним чином представник позивача та позивач в судове засідання по розгляду питання про постановлення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати не з'явилися, причину неявки суду не повідомили. Враховуючи приписи ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому суд вважає за можливим розглянути у відсутності сторони позивача питання про постановлення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність постановлення додаткового рішення з огляну на наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 25 липня 2018 року Деснянським районним судом міста Києва було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яким у позові відмовлено повністю. 29.03.2018 року представником відповідача була подана заява про стягнення з позивача понесених відповідачем затрат на надання правової допомоги, яка була прийнята судом. 03.08.2018року представником відповідача подано до суду Акт №ОУ-0000006 здачі-прийняття наданих послуг від 25 липня 2018 року та витяг із наказу №03/18 від 19.02.2018 року «Про затвердження рекомендованих тарифів на послуги адвокатів АБ «[PERSON] та партнери». З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України було викладено в новій редакції. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов'язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов'язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов'язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів [PERSON] в суді здійснювала адвокат [PERSON], яка працює керівником Адвокатського бюро «[PERSON] та партнери», повноваження якої були підтверджені договором про надання правової допомоги № 06/18 від 20 березня 2018 року, Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги № 06/18 від 20.03.2018року, рахунком-фактурою №СФ-0000006, квитанцією від 21.02.2018року на суму 7000грн та Актом №ОУ-0000006 здачі-прийняття наданих послуг від 25 липня 2018 року і витягу із наказу № 03/18 від 19.02.2018 року «Про затвердження рекомендованих тарифів на послуги адвокатів АБ «[PERSON] та партнери». На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано Розрахунки витрат на правову допомогу на підставі Договору, Акти надання послуг та квитанцієя від 21.02.2018року на суму 7000грн. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, беручі до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та відмови у позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 7000грн понесених судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved