Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

25 січня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи Центральний районний відділ в м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є співвласницею квартири №60 у будинку №1 на пл. Вокзальній в м. Дніпрі. У цій квартирі зареєстровано відповідачку та її малолітню дочку [PERSON], які у ній не мешкають від січня 2013 року без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання відповідачки та її дитини такими, що втратили право користування спірною квартирою, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття відповідачки та її дочки з реєстраційного обліку (а.с.а.с. 2 4, 29). 23 травня 2017 року суд своєю ухвалою замінив Центральний районний відділ в м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, а також залучив до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] У судовому засіданні [PERSON], яка одночасно є представницею позивачки, заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Представник органу опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради до суду також не зявилися, були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представниці позивачки, яка одночасно є третьою особою, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири №60 у будинку №1 на пл. Вокзальній в м. Дніпрі (а.с. 23). У квартирі з дозволу позивачки також зареєстровано відповідачку (онука позивачки) та її дочку [PERSON], [INFO] (а.с.а.с. 21, 49). Від січня 2013 року відповідачка з дочкою за вказаною адресою не мешкає, про що свідчить відповідний акт про непроживання (а.с. 22). Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка та її дочка не мешкають у квартирі, що належить позивачці на праві власності, від січня 2013 року, отже згідно з приведеною нормою втратили право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачки не існує. Таким чином, факт реєстрації відповідачки та її дочки у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, і позов у частині визнання відповідачки та її дочки такими, що втратили право користування житлом необхідно задовольнити. При цьому суд зважає на те, що права та охоронювані законом інтереси малолітньої [PERSON] порушені не будуть, оскільки вона з відповідачкою тепер з дозволу [PERSON] (матір відповідачки та дочка позивачки)постійно мешкають у належній останній квартирі №80 у будинку №41 ж/м Тополя-2 у м. Дніпрі (а.с.а.с. 16, 18, 19). Що стосується вимоги про усунення позивачці перешкод у користуванні власністю шляхом зняття відповідачки та її дочки з реєстраційного обліку, то вона задоволенню не підлягає, оскільки виконання рішення про визнання відповідачки та її дитини такими, що втратили право користування спірною квартирою, тягне за собою автоматичне скасування їх реєстрації. У порядку статті 88 ЦПК з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню компенсація витрат останньої з оплати судового збору в сумі 1\~280,00 грн. (а.с.а.с. 1, 31).

Outcome: partial