Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

26.02.2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивована тим, що 15.04.2017 між Філією № 2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1006/17-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 гривень, терміном користування на 12 місяців зі сплатою 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. З урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» заборгованість по кредиту у сумі 3497 гривень, з яких: залишок за кредитним договором у розмірі 876,87 грн, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, згідно пункту 2.1 кредитного договору за період часу з 10 лютого 2018 року по 24 травня 2019 року у розмірі 699,13 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов`язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст.1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Зобов`язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, 05.04.2017 між [PERSON] та Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 1006/17-Ф2 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 гривень на умовах повернення кредиту, терміном на 12 місяців зі сплатою 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 1006/17-Ф2, станом на 24.05.2019 відповідач має заборгованість, яка складається з залишку по кредиту у розмірі 876,87 грн, заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, згідно пункту 2.1 кредитного договору за період часу з 10 лютого 2018 року по 24 травня 2019 року у розмірі 699,13 грн, а всього 1576 грн. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконала взяте на себе грошове зобов`язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню та з [PERSON] слід стягнути суму заборгованості по кредитному договору № 1006/17-Ф2 від 05.04.2017 у сумі 1576 гривень. Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved