Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

24 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13 вересня 2011 року в розмірі 13801 грн. 97 коп. (тринадцять тисяч вісімсот одна гривна 97 копійок) та 1600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 13 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у сумі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений між сторонами договір складається з Заяви (а.с.4), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.5-30). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.3) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 30 листопада 2016 року складає 13801 грн. 97 коп. (тринадцять тисяч вісімсот одна гривна 97 копійок), з яких: заборгованість за кредитом - 1946 грн. 90 коп. (одна тисяча девятсот сорок шість гривень 90 копійок), заборгованість по процентам за користування кредитом - 10721 грн. 64 коп. (десять тисяч сімсот двадцять одна гривна 64 копійок), заборгованість по судовим штрафам - 1133 грн. 43 коп. (одна тисяча сто тридцять три гривень 43 копійок). Згідно витягу із статуту (а.с.35) позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк». А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.32) та банківською ліцензією (а.с.34) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № РROM6BMIQH від 16 грудня 2016 року (а.с.36) та платіжного доручення № ВООО4В1716 від 04 січня 2017 року (а.с.37) позивачем було сплачено 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved