Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

24 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики . В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 01 січня 2012 року між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] грошові кошти в сумі 26 425 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався повернути суму позики в строк до 26 квітня 2012 року. Позивач зазначив в заяві, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу не повернув кошти. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 01 січня 2012 року в сумі 26 425 грн., судові витрати в сумі 224,25 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду. викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. посилався на те, що він не укладав договір позики, не підписував зазначений договір.. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 01 січня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 26 425 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався повернути суму позики в строк до 26 квітня 2012 року., що підтверджується відповідним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] заперечував той факт, що ним укладався та підписувався договір позики. У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК У;країни, кожна сторона надати докази на обґрунтування своїх вимог, або заперечень. За клопотанням відповідача [PERSON] судом призначена судова почеркознавча експертиза, але, 12 грудня 2013 року експертом надано на адресу суду повідомленні про неможливість проведення експертизи, оскільки, [PERSON] надав лише один документ, який містить його вільні зразки підпису, ав зв'язку з чим, обмежена кількість вільних зразків підпису не надає можливості прослідити стійкість окремих ознак підписного почерку та оцінити їх ідентифікаційну значимість. В зв'язку наведеним, [PERSON] не надано суду доказів, які підтверджують його заперечення щодо того, що ним не укладався та не підписувався договір позики. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій, позивач поніс витрати на сплату держмита - 224,25 грн., тому, суми зазначених витрат повинні бути стягнуті на його користь з відповідача.

Outcome: approved