Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.01.2014 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з серпня 1971 року і проживала з ним до дня смерті по вул. Дзержинського 3/42 в м. Жовті Води Дніпропетровської області. За життя чоловіку була встановлена висновком МСЕК від 04.07.2002 року стійка втрата працездатності 60% та друга група інвалідності у звязку з роботою в шкідливих, підземних умовах праці на Східно-гірничо-збагачувальному комбінаті м. Жовті Води. Після смерті чоловіка у неї виникло право на отримання страхових виплат відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування» і з відповідною заявою вона звернулась до відповідача, який направив лист до Головного обласного МСЕК м. Дніпропетровська для надання висновку про причинний звязок смерті її чоловіка з отриманими професійними захворюваннями. Проте, згідно довідки МСЕК від 22.08.2014 року розширена експертна комісія не встановила причинний звязок смерті [PERSON] з отриманням професійного захворювання. Відповідно до рішення відповідача їй було відмовлено у наданні у призначенні страхових виплат у звязку зі смертю годувальника. Однак, в довідці про причину смерті від 09.01.2014 року зазначено причина смерті хронічне обструктивне захворювання легень. Ефізема легень. Дифузний пневмосклероз. Таким чином, вважає, що співпадають життєвий та посмертний діагнози померлого, які повязані з професійним захворюванням. Тому вона не згодна з висновком Обласного центру МСЕК м. Дніпропетровськ про відсутність причинного звязку смерті з профзахворюваннями чоловіка, зважаючи на те, що йому при житті було встановлено професійне захворювання у вигляді емфіземи легень і це ж стало причиною його смерті, а рішення вказане вище МСЕК є необґрунтованим. На підставі ст.1200 ЦК України, Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування» просила стягнути на її користь з відповідача відшкодування шкоди в звязку зі смертю чоловіка, на утриманні якого вона перебувала, у вигляді щомісячних страхових платежів, виходячи із суми щомісячних виплат та пенсії, які отримував померлий на день його смерті. Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові та просили їх задовольнити. В подальшому позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки відсутній причинний зв'язок смерті її чоловіка з раніше отриманими ним профзахворюваннями. Заслухавши думку учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи позивач, [PERSON], з 21.08.1971 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та ксерокопії паспорта (а.с.4,5). Подружжя проживали разом [INFO], що підтверджується довідкою ЖРЕУ №6 від 16.01.2014 року (а.с.9). На даний час, [PERSON] є пенсіонером за віком відповідно до посвідчення №131745 від 31.01.2005 року (а.с. 82). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 08 січня 2014 року у віці 66 років, про що зроблено відповідний актовий запис №23 (а.с.7). Згідно копії довідки про причину смерті [PERSON] від 09.01.2014 року, останній помер 08.01.2014 року, причина смерті: хронічне обструктивне захворювання легень. Ефізема легень. Дифузний пневмосклероз (а.с.6). Відповідно до довідки про інвалідність №324016, [PERSON] мав втрату працездатності 60% з 01.07.2002 року та ІІ групу інвалідності безстроково. Потребував у додаткових видах допомоги: профілакторій, санаторій, амбулаторне лікування, тощо (а.с.28,29). Крім того, відповідно до пенсійного посвідчення [PERSON] перебував на пенсії за віком з 05.07.2001 року, а з 01.07.2002 року пенсію продовжено по інвалідності другої групи довічно. Причина інвалідності - професійне захворювання (а.с.28, 127). Згідно довідки обласної МСЕК №3 м. Дніпропетровська від 22.08.2014 року про причинний звязок смерті [PERSON] з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, за висновком МСЕК причинний звязок смерті з професійним захворюванням не встановлений (а.с.8). Матеріали справи містять протокол №4 від 09.01.2014 року патологоанатомічного дослідження [PERSON] (а.с.24-26). Відповідно до висновку Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» №228 від 20.08.2014 року комісія вважає, що основною причиною смерті [PERSON] є некомпенсована серцево-судинна недостатність (на фоні ішемічної хвороби серця, застійної пневмонії, атеросклеротичного враження коронарних артерій і гіпертанічної хвороби) з розвитком набряку легень і головного мозку. Тому причино-наслідковий звязок між його смертю та професійним захворюванням відсутній (а.с.52). Також не встановлений причино-наслідковий звязок між смертю [PERSON] та його професійним захворюванням в акті №12 від 22.08.2014 року комісії Дніпропетровського ОКЦ МСЕ по формі №168-2/о про визначення причинного звязку смерті з професійним захворюванням або каліцтвом (а.с.53-59). Крім того, ухвалою суду була призначена медико-соціальна експертиза, за висновком якої №1/2016 від 12.08.2016 року встановлено, що смерть [PERSON], який помер 08.01.2014 року, в причинно-наслідковому звязку смерті з професійним захворюванням, на яке він хворів за своє життя (хронічне обструктивне захворювання легень емфізема легень), ні, не знаходиться. Висновок ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» №228 від 20.08.2014 року та акт №12 від 22.08.2014 року комісії Дніпропетровського ОКЦ МСЕ про визначення причинного звязку смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом щодо причинно-наслідкового звязку смерті [PERSON], який помер 08.01.2014 року, з професійним захворюванням, встановленим йому за життя, так, підтверджується (а.с.136-142). Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування». В силу ч.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. В абзаці 2 ч.8 ст.42 цього закону зазначено, що причинний звязок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя від 15.11.2005 року №606 «Про затвердження Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом» причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом - зв'язок, який можна встановити між перебігом професійних захворювань (отруєнь) або наслідками трудового каліцтва з урахуванням форми, стадії, тяжкості функціональних порушень, розвитку ускладнень за життя, патоморфологічними та гістологічними змінами в органах та системах організму, що виявлені під час розтину, та настанням смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами беззаперечно підтверджено, що смерть потерпілого [PERSON] не має причинно-наслідкового звязку із його професійними захворюваннями, висновок відповідного медичного закладу про наявність такого звязку відсутній, тому право на одержання щомісячних страхових виплат після його смерті у позивача, дружини померлого [PERSON] не має. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed