Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

25.03.2015 року відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме будинком № 18 по вул. Набережна, смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідно до рішення суду № 2-89-1981р. Петропавлівського районного суду від 11.02.1981 року, внесеного до державного реєстру нерухомого майна від 04.10.1981 року за реєстраційним № 25-6-2920 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, вона є одноосібним власником будинку № 18 по вулиці Набережна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. З 23.10.2003 року з дозволу позивачки відповідач зареєструвався у належному їй будинку № 18 по вулиці Набережна в смт. Петропавлівка. Позивачка зазначає, що відповідач з середини 2006 року виїхав у невідомому їй напрямку та за вказаною адресою реєстрації місця проживання не проживає вже більше девяти років. Позивачка просить суд на підставі статті 405 ЦК України визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 18 по вулиці Набережна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачка до суду не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду двічі підряд не з'явився, про день слухання справи повідомлявся за адресою реєстрації місця постійного проживання: [INFO]. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачка [PERSON] на підставі рішення суду Петропавлівського районного суду від 11.02.1981 року у цивільній справі № 2-89-1981р. є власником будинку № 18 по вулиці Набережна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. (а.с. 6-7). Право власності позивачки на підставі рішення суду Петропавлівського районного суду від 11.02.1981 року у цивільній справі № 2-89-1981р. зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна 04.10.1981 року за реєстраційним № 25-6-2920 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації (а.с.7, зворотній бік). З акту обстеження житлово-побутових умов від 17.02.2015 року, складеного депутатом Петропавлівської селищної ради, вбачається, що відповідач за адресою вул. Набережна, 18, смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстрований, але фактично з 2006 року не проживає (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.405 КК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням сукупності досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки фактично в ньому не проживає понад рік. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном. Бездіяльністю відповідача, який змінивши місце проживання, добровільно не знявся з реєстрації за попереднім місцем проживання, порушуються права власника майна, оскільки позивачка не може ним розпорядитись на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією банку (а.с.1) судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243, 60 грн.. На підставі викладеного, ст. 47 Конституції України, ст.16, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved