Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 28 листопада 2015 року, приблизно о 9:10 год. по пр-ту Льва Ландау в м. Харкові зі сторони пр-та Гагаріна в напрямку пр-ту Московського рухався технічно справний автомобіль «Renauit Premium 420», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом реєстраційним номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідач виїхав на регульоване перехрестя з пр. [PERSON], порушив Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «SuzuKi», реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона, [PERSON], отримала ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя, а саме закриту травму правового колінного суглобу з ушкодженням медіального мениску, що супроводжувалося травматичним крововиливом у порожнину суглобу. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 22, ч. 1 ст. 1195 ЦК України [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь 4539,74 грн витрат на придбання ліків, 14000 грн понесених нею витрат на правову допомогу у кримінальній справі, а також відшкодувати завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 100 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позов не подав. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Логістік 2015», публічне акціонерне товариство Страхова компанія «Арсенал Страхування». Представник ТОВ «Авто Логістік 2015» до суду не зявився, письмових пояснень на позов не подав. Представник ПАТ СК «Арсенал Страхування» до суду не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, направив до суду письмові пояснення, в яких посилався на те, що заявлені вимоги не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON], приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 28 листопада 2015 року, приблизно о 9:10 год. по пр-ту Льва Ландау в м. Харкові зі сторони пр-та Гагаріна в напрямку пр-ту Московського рухався технічно справний автомобіль «Renauit Premium 420», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом реєстраційним номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідач виїхав на регульоване перехрестя з пр. [PERSON], порушив Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «SuzuKi», реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона, [PERSON], отримала ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя, а саме закриту травму правового колінного суглобу з ушкодженням медіального мениску, що супроводжувалося травматичним крововиливом у порожнину суглобу. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За змістом\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.\~Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2018 року (а.с. 17-20). Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2018 року цивільний позов [PERSON] до ТОВ «Авто Логістік 2015», ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволений частково. Стягнуто з ТОВ «Авто Логістік 2015» 84596,66 грн на відшкодування майнової шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. З вироком суду сторони погодилися та не оскаржували його. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідач [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «Авто Логістік 2015». Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. З врахуванням вищезазначеного ТОВ «Авто Логістік 2015» має відшкодувати шкоду (майнову та моральну), завдану своїм працівником [PERSON] Щодо витрат на правову допомогу понесених позивачем у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2018 року витрати на правову допомогу, понесені [PERSON] стягнуті не були. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини\~заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розрахунок наданих адвокатом послуг з зазначенням витраченого часу на їх надання до суду не наданий. Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) до суду надані не були, а отже підстави для їх відшкодування відсутні. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Зазначене не перешкоджає [PERSON] звернутися з вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди до належного відповідача. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed