Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

24.10.2016 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 04.07.2009 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, сімя поступово розпадалась, через різні інтереси, погляди на життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побутові сімейні відносини. Вважає, що шлюб є формальним, між ними відсутнє нормальне спілкування, на даний час шлюбні відносини вони не підтримують, кожен з них живе своїм життям. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. В разу неприбуття в судове засідання відповідача, не заперечував проти проведення заочного розгляду вказано\\ї справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, з клопотанням про відкладення розгялду справи до суду не звернулась. При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2009, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 255. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, дитина мешкає разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved