Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

26.08.2014 року позивач КС «Співдружність» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.10.2014 просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за наданим кредитом у розмірі 17636,42 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн., посилаючись на наступне. 24.04.2014 року між КС «Співдружність» та [PERSON] було укладено договір №140406/с, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 73,00 % на рік, тобто 0,2% денних від суми залишку заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. 24.04.2014 року між КС «Співдружність» та [PERSON] було підписано додатковий договір до кредитного договору №140406/с, яким зокрема погоджено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визначається з підвищенням ризиків, плата за яким становить 365% річних, тобто 1,0 % денних на суму залишку кредиту. КС «Співдружність» свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, проте відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 17636,42 грн. та позивач відповідно до умов договору та положень чинного законодавства набув право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, інших належних по договору платежів. В судове засідання 17 листопада 2014 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 17 листопада 2014 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв'язку з тим, що зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача суду не відоме, про місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом оголошення в пресі у відповідності до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №104406/с від 24.04.2014 року КС «Співдружність» 24.04.2014 року було надано [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 73,00 % на рік, тобто 0,2% денних від суми залишку заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. 24.04.2014 року між КС «Співдружність» та [PERSON] було підписано додатковий договір до кредитного договору №140406/с, яким зокрема погоджено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визначається з підвищенням ризиків, плата за яким становить 365% річних, тобто 1,0 % денних на суму залишку кредиту. Згідно п. 7.3 кредитного договору, у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу. Згідно з п. 7.4 кредитного договору, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суму кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3. та п. 5.1. кредитного договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Відповідно до п. 5.4.3. кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності затримання сплати позичальником частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 7000,00 грн. Проте, відповідач, взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконує з 25.05.2014 року, у зв'язку з чим станом на 14.08.2014 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 17636,42 грн., до складу якої входить: - 6415,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 7762,150 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 251,77 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; - 3207,50 грн. - штраф згідно п. 7.4 кредитного договору. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦК) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у [PERSON] перед КС «Співдружність» утворилася заборгованість за кредитним договором №14040/с від 24.04.2014 року у загальному розмірі 17636,42 грн., яка має бути стягнена з відповідача на користь позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved