Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

25 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, мотивуючи свій позов тим, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком, який сплачував аліменти на його утримання до його повноліття, на теперішній час позивач [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна та є студентом 1 курсу хімічного факультету денної форми навчання за бюджетом. Відповідач по справі працює інженером у Первомайському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів та має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, до 30 червня 2021 року. Позивач у судове засідання не прибув, проте, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, проте, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Разом із заявою надав суду копію свідоцтва про народження доньки від іншого шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та не оспорюється відповідачем по справі. так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.7). Останній, дійсно, є студентом першого курсу Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна хімічного факультету денної форми навчання за бюджетом, що вбачається з наданої довідки (а.с.8). Позивач потребує матеріальної допомоги на придбання одежі, оплату проїзду додому та назад, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати позивача - не може сама забезпечити його вищевказаним. У відповідача також є ще один утриманець - дочка [PERSON], [INFO] року, що вбачається із доданої відповідачем копії свідоцтва про народження. З викладеного позивачем у позовній заяві і неоспореного відповідачем вбачається, що відповідач [PERSON] працює інженером у Первомайському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів та має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши матеріальне становище сторін та необхідність матеріальних витрат, наявність у відповідача ще одного утриманця суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки він навчається на денній формі і самостійного заробітку він не має, а відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до норм статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення ? частки аліментів, які він бажає отримувати від відповідача, не відповідають засадам розумності та справедливості, оскільки відповідач має ще одну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2016 року, яку він також повинен матеріально утримувати. Крім того, суд при визначенні розміру аліментів враховує і той факт, що обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, що продовжує навчання, виникає у обох батьків. Тому, на думку суду, достатнім буде для забезпечення потреб позивача визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів прибутку позивача на весь період навчання позивача, але не більше як до досягнення ним 23 річного віку. З відповідача також підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 грн. на користь Держави відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial