Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.06.2018 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач працює офіційно інженером по комп'ютерним технологіям в ПрАТ «Оболонь», має постійний дохід та задовільний стан здоров'я. Знаючи, що позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, вважає, що є підстави для призначення їй від відповідача утримання до досягнення дитиною трьох років. У відповіді на відзив (а.с. 27-29) позивач зазначила, що з вересня 2017 року вони припинили шлюбні відносини. Причиною чого стала протиправна поведінка відповідача по відношенню до неї, постійні образи, неодноразове нанесення тілесних ушкоджень та зловживання відповідачем спиртними напоями. Відповідач зареєстрований та проживає в м. Києві та тільки іноді приїздить до дітей. Спільні діти, [PERSON] та [PERSON], проживають з позивачем, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом депутата Бориспільської міської ради від 15.03.2018 року, який є належним та допустимим доказом. Оскільки, немає причини не довіряти депутату Бориспільської міської ради, як представнику інтересів громади, який обраний через пряме голосування шляхом виявлення до нього довіри мешканців певного округу, та підпис якого скріплено посвідчений печаткою Бориспільської міської ради. Враховуючи викладене, позивач просила задовольнити позов у повному обсязі. При розгляді справи відповідачем подано відзив на позов (а.с. 23-25). Вказав, що твердження позивачки, про припинення їх шлюбних відносин з вересня 2017 року, не відповідають дійсності. Оскільки вони продовжують мешкати разом у одній квартирі, він піклується про дітей та намагається зберегти сімейні стосунки. Діти знаходяться на його утриманні та отримують всі належні умови для розвитку. Твердження позивачки, що діти знаходяться на повному її утриманні вважає необґрунтованими, оскільки позивачка відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 15.03.2018 року, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а утримувати дітей за кошти, які вона утримує в якості виплат на дітей на сьогоднішній день не є можливим. Вважає, що Акт обстеження житлово-побутових умов, складений депутатом Бориспільської міської ради 15.03.2018 року, не доводить того факту, що діти мешкають тільки з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Тому просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилась. Про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Натомість уповноважила представляти свої інтереси в суді захисника [PERSON], який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні з підстав наведених в відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сім»ї зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1099. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сім»ї (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 лютого 2012 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9) та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 серпня 2016 року виданого Бориспільським міськрайннимм відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 10). З урахуванням наведеного суд прийшов висновку, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Частинами 2, 3 ст.84 СК України вказано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на даний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 12 липня 2018 року депутатом Бориспільської міської ради Мартишком В.І.. Відповідач [PERSON] офіційно працює на посаді старшого інженера - програміста ПрАТ «Оболонь» та має стабільний заробіток, що підтверджується Довідкою № 69 від 07.06.2018 року та Довідкою № 167 від 10.04.2018 року виданих ПрАТ «ОБОЛОНЬ» (а.с. 41 ,43). Також встановлено, що відповідач на підставі судового наказу виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 29 березня 2018 року, сплачує [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 15 березня 2018 року до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією судового наказу № 2-н/359/141/2018 року, копією Довідки № 253 від 24.05.2018 року (а.с. 12,42). Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. Тобто, відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та може надавати матеріальну допомогу. Інших осіб на утриманні, крім власних дітей, не має. Стан здоровця не перешкоджає надавати та сплачувати аліменти, принаймні про наявність таких обставин сторонами не повідомлено суд. Доказів протилежного суду не надано. [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою до досягнення нею трирічного віку. Тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати дружині грошове утримання, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Суд вважає, що саме в такому розмірі слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її отримання, зважаючи на раніше присуджені аліменти на дітей, що сплачуються [PERSON]. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26.04.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial