Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

26 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 16.02.2005 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. 10.10.2006 року подружжя за спільні сімейні кошти придбали житловий будинок по вул. Жуковського, 44, с. Михайленкове Охтирського району Сумської області та дві земельні ділянки за вказаною адресою. Договори купівлі продажу були оформлені на імя відповідача, проти чого [PERSON] не заперечувала, так як на той момент між подружжям існували добрі подружні стосунки. На даний час особисті відносини з відповідачем погіршилися, сімейні стосунки фактично припинені, відповідач проживає окремо. В звязку з тим, що відповідач не визнає право позивача на вищевказане майно, просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Жуковського, 44, с. Михайленкове, Охтирського району Сумської області та на ? частину земельних ділянок площею 0,0492 га для індивідуального житлового будівництва, 0,2748 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони з 16.02.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.9), рішенням Охтирського міськрайонного суду від 21.12.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, і сторонами не заперечується, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя набуло житловий будинок із господарчими спорудами у с. Михайленкове, вул. Жуковського, 44, Охтирського району, придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 10.10.2006 року (а.с.10); земельну ділянку площею 0,3240 га, з них для індивідуального житлового будівництва 0,0492 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2748 га, придбану [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 10.10.2006 року (а.с.14). Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вказане вище майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], кожен із подружжя має рівні права щодо нього, а тому частки подружжя при поділі даного майна слід визнати рівними. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, крім того, визнання позову відповідачем не порушує прав інших осіб, не суперечить закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved