Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

24.11.2014 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 7508 гривень 25 копійок, а також судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 19.11.2012року о 20.20 год. Відповідач, керуючи автомобілем марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER], в м.Києві по вул.Гетьмана, 6, не обрав безпечної швидкості руху, де дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення х автомобілями «ВАЗ 21070» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], «Мітсубіші» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в СГ «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/2912808 від 13.02.2012 року. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до Страхового акту, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №86466 від 02.04.2013 року у розмірі 7508,25 грн. Позивач стверджує, що відповідно до норми закону він має право зворотної вимоги до відповідача, який залишив місце пригоди, що встановлено постановою Солом'янского районного суду по справі №2609/28254/12 від 25.12.2012 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його присутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи заперечень до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови до постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 25.12.2012 року по справі №2609/28254/12 встановлено, що відповідач [PERSON] 19.11.2012 року о 20 год. 20 хв. в м.Києві по вул.Гетьмана, 6, керуючи автомобілем марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, де дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «ВАЗ 21070» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], «Мітсубіші» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР. Крім того, за змістом тієї ж постанови [PERSON] 19.11.2012 року о 20 год. 20 хв. в м.Києві по вул.Гетьмана, 6, керуючи автомобілем марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER], був учасником ДТП після чого залишив місце пригоди, в органи міліції не повідомив, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР, чим здійснив правопорушення. Передбачені ст..ст.124, 122-4 КпАП України (а.с.14). Підстави звільнення від доказування наведені в статті 61 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до частини 4 вказаної статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП, що сталась з вини відповідача [PERSON], був пошкоджений автомобіль «ВАЗ 21070» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] завдана матеріальна шкода, що підтверджується довідками Солом'янського ВДАІ РУ ГМВС України в м.Києві, а також Актом огляду транспортного засобу від 26.11.2012 року (а.с.15, 16-17, 23-24). Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2912808 від 13.02.2012 року, застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.18). 27.11.2012 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою №11918/38/2012/53 про виплату страхового відшкодування (а.с.19-20). Відповідно до страхового акту №3981Р/38/2013 від 19.02.2013 року зазначена потерпілим подія дорожньо-транспортної пригоди визнана страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту зносу замінених складових в сумі 7508 гривень 25 копійок (а.с.10-11,12-13). В судовому засіданні встановлено, що позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7508 гривень 25 копійок, перерахувавши кошти в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по системі «Аваль-Експрес» згідно з відомістю №1020413 та платіжним дорученням №86466 від 02.04.2013 року (а.с.-25,26). Відповідно до підпункту «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати в порядку регресу позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок, понесені позивачем (а.с.-1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved