Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

26 лютого 2016 року [PERSON] звернувся із позовом до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], 1934 р.н.; у матері крім позивача нікого із рідних та близьких немає, свого батька він ніколи не бачив і не знає його. На випадок своєї смерті остання склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла особисто позивачу, який після смерті [PERSON] і успадкував його шляхом подачі відповідної заяви до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала домоволодіння в [ADDRESS]; цей будинок вона придбала сама за власні кошти, але в належному порядку не проводила державної реєстрації права власності на вказане майно. серед іншого майна, яке підлягає успадкуванню та на яке мати позивача мала право - це земельна ділянка, що розташована біля спадкового домоволодіння та призначена для його обслуговування. Але на це майно вже було видано про право на спадкове майно.. У зв'язку з тим, що державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач змушений звертатись з даним позовом до суду. Позивач просить визнати за ним право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач подала до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач - сільська рада - також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження матір'ю серія [NUMBER] позивача була [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видано Відділом РАЦС Іванківського МРУЮ у Київській області. Відповідно до заповіту належний [PERSON] на праві особистої приватної власності жилий будинок з належними процентами, в [ADDRESS] вона заповіла [PERSON]. Біля будинку розташована земельна ділянка розміром 0,2262 га призначена для його обслуговування та 15.07.2010 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт про право власності на цю земельну ділянку 20.02.2016 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, але Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1961 році, а решту наявних біля нього господарських будівель в період з 1961 по 1990 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із господарських книг. З наданої довідки № 718 від 19.02.2016 року згідно по господарської книги № 5 житловий будинок в [ADDRESS] рахується за [PERSON]. У зв'язку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що будинок з надвірними спорудами та будівлями в [ADDRESS] дійсно належав на праві приватної власності [PERSON], а тому суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на спадкове нерухоме майно. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений ним при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved