overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

26.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON],мотивуючи заяву тим, що з 20.12.1995 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 19.07.2012 року шлюб між ними було розірвано. На даний час син навчається та перебуває на повному її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. В судовому засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.1995 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. 19.07.2012 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою №2919 від 23.05.2016 року, виданою КП «ЖЕО №2» (а.с.4). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім і на даний час навчається та є студентом першого курсу денної форми навчання Полтавського коледжу нафти і газу Полтавського національного технічного університету імені [PERSON]. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року (а.с.3). Син повністю перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманні припиняється у разі припинення навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

26.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вона фактично проживає в Республіці Італія, вони не підтримують жодних подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, їх шлюб перетворився в просту формальність. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, нею подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу. Також відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з'явився в судове засідання, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 05 лютого 1988 року Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №06. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з сестрою позивачки. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з 2001 року, з даного часу сторони фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

26.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11.08.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №073694 від 11.08.2010 року, актовий запис №900 (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.10). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

26.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15.10.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №009654 від 15.10.2005 року, актовий запис №137. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №058168 від 31.10.2007 року, актовий запис № 906 (а.с.3). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Як встановлено в судовому засіданні шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

26.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 27 липня 2014 року помер його батько, [PERSON]. Після смерті батька до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась його мати [PERSON], але не встигла оформити спадщину не своє ім'я, оскільки 21.01.2015 року померла. Рішенням суду від 22.04.2016 року справа №2-о/484/48/16 було встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] являлись батьками [PERSON]. Після смерті батьків спадкоємцями щодо їх майна є він, його брат [PERSON] та [PERSON], дружина брата, [PERSON], який помер 28.02.2016 року. Він своєчасно не звернувся до нот контори з тієї причини, що тяжко хворів, з приводу порушення мозкового кровообігу (інсульт), в зв'язку з хворобою потребує сторонього догляду . Коли він звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного терміну, нотаріус відмовив йому і порадив звернутись до суду для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є сином спадкодавців [PERSON], який помер 27.07.2014 року, актовий запис №587 від 28.07.2014 та [PERSON], яка померла 21.01.2015 року , актовий запис № 66 від 22.01.2015 року тому згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги по закону. Строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити йому в порядку ст.1272 ЦК України додатковий строк три місяці, який буде достатній для подання йому заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

26.05.2016 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 05.11.2011 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у донецькій області, актовий запис № 197. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведеться з 2014 року. Спірного майна не мають. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у них відсутнє взаєморозуміння, мають розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, відповідачка учиняє постійні сварки, предявляє необґрунтовані претензії тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилась, двічі була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про отримання нею судових повісток, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надав. Зі згоди відповідача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивач на задоволенні позову наполягає, оскільки втратив до відповідачки почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідачка у судове засідання не зявилась, заперечень проти позву не надала, що підтверджує її незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

26.05.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1995р., мають спільних повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено більше 11 років, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.09.1995р., актовий запис №3. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

26.05.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 03.08.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Волноваському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №128. Однією сімєю проживали до квітня 2016 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини\~ від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що 03.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Волноваському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №128 (а.с.4).\~ Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.2), який згідно довідки про склад сімї виданої виконкомом Волноваської міської ради від 26.05.2016 за №2951, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

26.05.2016 р. та уточнено 06.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог виконком Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради, про втрату права користування житловим будинком з господарськими побудовами та зняття з реєстрації місяця проживання. В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими побудовами № 112 по вул.Саранська в м.Кривому Розі. В будинку крім неї також зареєстрований з 17.02.2000 р. її племінник [PERSON], який останні 10 років там не проживає, не користуються житлом за призначенням, не сплачують комунальні послуги, а його реєстрації позбавляє її права оформити субсидію, та розпорядитися будинком на власний розсуд. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся через оголошення у пресі. Представник третьої особи без самостійних вимог виконком Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради, в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими побудовами за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саранська, буд.112, на праві приватної власності належить позивачу, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.07.2008 р. а.с.8, з домової книги та довідки квартального комітету № 41 від 23.04.2016 р. вбачається, що за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Саранська, буд.112 зареєстровані позивач, [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] а.с.10-13, згідно акту квартального комітету № 41 від 19.05.2016 р., відповідач зареєстрований в [INFO], однак не проживає і ніколи там не проживав а.с.14. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що позивач їх сусідка, вона здавна знайомі, [PERSON] племінник останньої, який ніколи не проживав в її будинку, і на даний час також не проживає. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно суд не вбачає перешкод для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

26.05.2016 р. та уточнено 23.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбу 30.01.2009 р. в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31 а.с.6, із свідоцтва про народження вбачається, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO] а.с.7, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved