Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

24 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 28.04.2001 року, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року. Від даного шлюбу вона з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] . Але відповідач протягом п`яти років взагалі не цікавиться їхнім спільним сином та не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча є працездатним, інших осіб на утриманні не має, і тому може надавати допомогу. Вона самостійно забезпечити потреби дитини у найнеобхідніших речах та продуктах харчування в повній мірі не може, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання призначене на 23.08.2017 року та 18.10.2017 року відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив. За клопотанням позивача, суд 18.10.2017 року виніс ухвалу про оголошення розшуку відповідача та зупинення провадження у справі. За заявою позивача, суд 27.03.2019 року виніс ухвалу про відновлення провадження у справі та призначив судовий розгляд на 23.05.2019 року. Однак судове засідання не відбулося, оскільки в період з 20 травня 2019 року по 08 серпня 2019 року суддя Корбут В.М. перебував на листку непрацездатності. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити і розглянути справу без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 48). Відповідач [PERSON] в судове засідання викликався належним чином судовими повістками та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Богуславського районного суду Київської області Судової влади України, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 25, 27, 28, 49-51), однак в судове засідання не з`явився. Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд визнав за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 по 2008 рік. Від даного шлюбу вони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є батьком сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Дитина проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні (а.с. 19, 20). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач в судове засідання не з`являється та не надав суду доказів, які б свідчили про те, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, а тому позов підлягає повному задоволенню. Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved