Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

26.06.2015 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач, користуючись комунальними послугами тривалий час не сплачує платежі за надання цих послуг, в зв'язку з чим за період з грудня 2008 року по квітень 2015 року у останнього утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 53794 грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 4 947 грн. 45 коп. та інфляційні витрати у розмірі 32 037 грн. 40 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.52) Вищезазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Рада 6». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і порудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, між позивачем ТОВ «Рада6» та відповідачем [PERSON] договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не було укладено. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальні послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує платежі за утримання житла та комунальні послуги, в зв'язку з чим, за період з грудня 2008 року по квітень 2015 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 53 794 грн. 12 коп., яку в добровільному порядку не погашає, що змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом. (а.с.11-13) За таких обставин, з урахуванням викладеного, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх обов'язків по сплаті платежів за надання житлово-комунальних послуг, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, неоплативши вчасно платежі за утримання житла та комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 4 947 грн. 45 коп. та інфляційні витрати у розмірі 32 037 грн. 40 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 907 грн. 79 коп., що документально підтверджені. На підставі викладеного та

Outcome: approved