Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

24 травня 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору б/н від 17.10.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» , «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року відповідач має заборгованість - 39657,22 грн., яка складається з наступного: 2162,02 грн. - заборгованість за кредитом, 32225,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2905,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 1864,63 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39657,22 грн. та судові витрати по справі. 04 червня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.51). Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вона заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що нею вже сплачено заборгованість за кредитною карткою та рахунок закрито. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2009 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-13). В позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує в результаті чого станом на 30.04.2018 року має заборгованість 39657,22 грн. (а.с. 4-6). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано довідку ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.06.2014 року про те, що карта [NUMBER], що була надана для використання відповідно до вищезазначеного договору, та всі технічні рахунки для її роботи, закриті. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність посилань позивача про наявність у відповідача непогашеної заборгованості, у зв'язку з чим, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

Outcome: dismissed