Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

24 грудня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі 7 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин 6 років тому. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, на даний момент ведення між ним спільного господарства та сумісне проживання припинено. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Викликано учасників справи. Відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом поміщення на вебсайті «Судова влада України» відповідного оголошення, у зв`язку з відсутністю інформації про місце його проживання. Також відповідачу направлено копію ухвали Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 січня 2021 року разом із копією позовної заяви з додатками, за адресою, яка вказана в позовній [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У розумінні ч. 11 ст. 128, ч. 3 ст. 130 ЦПК України являється належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року сторони уклали шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~1075, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.2012. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.\~110,\~111,\~112\~СК України\~позов про\~розірвання шлюбу\~може бути\~пред`явлений одним\~із подружжя.\~Суд вживає\~заходів щодо\~примирення подружжя,\~якщо це\~не суперечить\~моральним засадам\~суспільства. Суд\~з`ясовує фактичні\~взаємини подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved