overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11 липня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб перший. У даному шлюбі мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, до чого призвели несхожість характерів та різні погляді на сімейне життя. Спори про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та майнового характеру відсутні. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згідна. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. Наполягає на задоволені її позовних вимог. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явився, але надав суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. На розірвання шлюбу згідна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 11 липня 2009 року, актовий запис № 171. У даному шлюбі мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Станом на день вирішення справи спір про визначення місця проживання неповнолітнього сина, а також майнового характеру між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2012 року, актовий запис № 1522 (а/с 3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2006 року, актовий запис № 502 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а/с 5, 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що одруження виявилось невдалим, спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали, ображає її. Вважає, що збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що раніше подавала такий позов, проте проблеми залишились. Миритися з відповідачем не бажає, просить не надавати термін для примирення. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи судовими повістками рекомендованими листами з рекомендованими повідомленнями. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Отже, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з червня 2013 року. В сім'ї часто виникали сварки, непорозуміння. Вважає, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що приблизно два роки вони з чоловіком не проживають разом, вона має іншу сім'ю. Терміну на примирення їм не потрібно, просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін. Отже, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суму сплаченого позивачем судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

25 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала разом з відповідачем по справі - [PERSON], від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 50 грн. щомісяця до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, в своїй заяві на адресу суду просив цивільну справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально її утримувати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка народилась у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Барвінківського виконавчого комітету міської ради Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю, [PERSON], і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

25 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.08.2008 року по 20.10.2014 року. 06.01.2009 року у них народився син [PERSON]. Наразі дитина перебуває на повному утриманні матері. При цьому відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно не заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.01.2009 року, актовий запис №01 (а.с. 4). Малолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області від 26.03.2015 року (а.с.6). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

25 березня 2015 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 червня 2005 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 125. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] Відносини з відповідачем не склалися, у них різні погляди на життя, в сім'ї відсутнє непорозуміння, через що виникали конфлікти та сварки. Між ними немає розуміння та злагоди. Відповідач безпідставно її ревнує, ображає та принижує. Скандали та сварки, які відбуваються досить часто, негативно впливають на стан її здоров'я та на дитину. В зв'язку з цим вона звертається до суду та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що останні півроку відносини між ними стали нестерпними. Відповідач часто погрожує їй фізичною розправою, з приводу чого вона зверталась до міліції. Відповідач в присутності малолітньої дитини кричить на неї, обзиває нецензурними словами. Спільного господарства вони не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу. Вказав, що дійсно через його ревність та запальний характер між ними відбуваються сварки, однак він любить свою дружину та дитину і хоче зберегти шлюб. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

25 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 11 березня 2010 року ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення ст.ст.526, 527, 530 та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим відповідач станом на 31 січня 2015 року має заборгованість на загальну суму 13117,27 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 4747,20 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 5719,26 гривень; заборгованості за пенею та комісією 1550,00 гривень, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 600,82 гривень. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107, 110 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 11березня 2010 року в сумі 13117,27 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача надіслав до суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ КБ ПриватБанк, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки і від неї не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за її відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

25 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 591, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у березні 2016 року, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, сумісних дітей не мають, тому їх сімейні відносини припинені остаточно, просив розірвати їхній шлюб, посилаючись також на те, що в органах РАГС відповідачка їх шлюб не бажає розривати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, повністю визнала позовні вимоги і також наполягала на розірванні шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, враховуючи думку подружжя щодо їхнього сімейного життя і по суті заявлених вимог, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 жовтня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 591. Від сумісного життя вони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у березні 2016 року. Подружжя разом не проживають , спільного господарства не ведуть, обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні їхнього шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

25 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 14 липня 2012 року у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського районну Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №9. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, останнім часом вони разом не проживають, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2012 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського районну Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №9 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved