Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

26 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що з 06 серпня 2009 року він перебував у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року шлюб між ним і [PERSON] розірвано. Деякий час після розірвання шлюбу відповідач проживала у належному йому житловому будинку №\~96 по вулиці Щорса у селі Княжичі Броварського району Київської області, проте у січні 2015 року вона пішла з дому, будь-які відомості про неї та її місце знаходження відсутні. З того часу їхній син [PERSON] постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги синові не надає, його життям і здоровям не цікавиться, у вихованні дитини участі не приймає. Рішенням суду від 27 жовтня 2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON], проте згідно із ст. 166 СК України це не звільняє відповідача від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] постійного доходу не має, вважає доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем її проживання та згідно із ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, про причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що з 06 серпня 2009 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу їхній малолітній син [PERSON] проживає з батьком та знаходиться на повному його утриманні. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO]. Цим рішенням суду встановлено, що із січня 2015 року малолітній син сторін [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] та перебуває на повному його утриманні, мати дитини [PERSON] від виконання батьківських обовязків стосовно сина [PERSON] ухиляється. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає, його життям і здоровям не цікавиться. Дитина проживає з батьком та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №\~771 від 12 квітня 2017 року. Домовленості щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2017 році становить: з 1 січня 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня 1860 гривень. Обовязок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітньому синові [PERSON] не надає, домовленості щодо його утримання матірю, яка проживає окремо від дитини, між сторонами не досягнуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі, тому позов підлягає задоволенню частково, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., що встановленого законом прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку не перевищує. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial