Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

26.10.2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна \~ \~ 05.11.2020\~року ухвалою\~Верхньодніпровського районного\~суду Дніпропетровської\~області відкрите\~провадження у\~справі та\~справу призначено\~до розгляду\~за правилами\~загального провадження\~в підготовчому\~судовому засіданні\~на 21.12.2020\~року. 21.12.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2021 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 02.02.2021 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] тривалістю в три місяці з часу набрання рішенням законної сили . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла його мати, [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку розміром 4.23 га.. кадастровий номер 1221085500:01:004:0031 та земельну ділянку розміром 4.23 га, кадастровий номер 1221085500:01:004:0032, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Окрім нього спадкоємцем за заповітом є його рідна сестра [PERSON] , яка проживає в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області . 07.10.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ( на обов`язкову частку). Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 07.10.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснив, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки на час закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини перебував на стаціонарному лікуванні. Він планував в кінці шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини, подати заяву про прийняття спадщину, але в зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я був госпіталізований до лікарні та йому була проведена операція. Відповідач, [PERSON] ,. в судовому засідання щодо задоволення позовних вимог покладалась на розсуд суду. Посилаючись на те, якщо це передбачено законом, вона не заперечує проти визначення позивачеві строку на прийняття спадщини. Чи дійсно хворів позивач їй нічого невідомо, оскільки між ними неприязнені відносини. Вона не обізнана про його життя і вони навіть не спілкуються з ним по телефону. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки розміром 4.23 га.. кадастровий номер 1221085500:01:004:0031 та земельної ділянки розміром 4.23 га, кадастровий номер 1221085500:01:004:0032, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 07.10.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину(обов`язкову частку). Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 07.10.2020 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на період закінчення строку перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 144 судом встановлено, що в період з 24.01.2020 року по 31.01.2020 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП « Криворізька міська лікарня №10 Криворізької міської ради» з діагнозом: «Післяопераційна вентральна невправима грижа передньої черевної стінки» і був госпіталізований до хірургічного відділення для оперативного лікування. З наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, 29.01.2020 року, знаходився на стаціонарному лікуванні та йому було проведено операцію. Таким чином суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. І дана причина була об`єктивною та непереборною. Відповідно до спадкової справи, № 8/2020, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 27.01.2020 року зверталася відповідач, [PERSON] яка в поданій заяві повідомила, що спадкоємців, передбачених ст. 1241 немає. Тобто фактично приховала факт, що в неї брат, який на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] , досяг пенсійного віку, тобто має право на обов`язкову частку . Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними. належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, оскілки відповідачем на спростування доводів позивача та наданих ним доказів не надано жодного доказу. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved