Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

24.11.2016 [PERSON] звернулась до суду з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку № 23 по вул. Південній у м.Бориспіль, Київська область. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником вказаного будинку № 23 за адресою вул. Південна, м. Бориспіль, Київська область. В ньому зареєстровані вона, її син [PERSON], її онук [PERSON], а також колишня дружина сина [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] 18.11.2015 син позивача розлучився з [PERSON], і з цього часу відповідач добровільно змінила місце свого проживання. Позивач неодноразово просила відповідача знятись з реєстраційного обліку, але відповідач відмовляється в добровільному порядку. Крім того позивач зазначає, що реєстрація відповідача в належному їй будинку порушує її право на оформлення державної субсидії по оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не зявилася, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 23 за адресою: вул. Південна, м. Бориспіль, Київська область, що підтверджується Договором дарування від 23 серпня 1984 року, посвідченим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1541, та зареєстрованим 27 серпня 1984 року в Бориспільському МБТІ; Договором купівлі-продажу від 21 червня 1984 року, посвідченим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1110, та зареєстрованим 29 червня 1984 року в Бориспільському МБТІ; Договором купівлі-продажу від 23 серпня 1984 року, посвідченим державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1543, та зареєстрованим 27 серпня 1984 року в Бориспільському МБТІ( а.с.6-11, 25-30). Встановлено, що відповідач зареєстрований в належному позивачу на праві власності житловому будинку, що підтверджується записами будинкової книги (а.с. 12-16) та довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 12.12.2016 року (а.с.19). Проте згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов від 24.10.2016 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради (а.с.5), відповідач за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, яка була зареєстрована в належному позивачу будинку за згодою власника, проте тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за адресою: [INFO], - вона втратила право користування вказаним жилим приміщенням. В звязку з цим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: 551 грн.20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved