overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

24.11.2015 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги аргументовано тим, що 12.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб в відділі ДРАЦС міста Коростень, актовий запис №183. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу вони не можуть досягнути порозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим тому, що шлюб має формальний характер і бажає його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з постановленням заочного рішення суду, так як проти цього вони не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, так як останній вживає спиртні напої. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №104408 (а.с. 4) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

24.11.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що відповідач офіційно не працює, але за її відомостями має доходи, наявність яких позивач не може підтвердити у судовому засіданні доказами. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за його відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO], про що видано свідоцтво про народження [NUMBER]. Її Батьками записані сторони в справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, за відсутності домовленості між батьками позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому згідно ст. 184 ч. 1 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи ту обставину, що позивачем не надано доказів наявності підстав стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд частково задовольняє позовні вимоги, вважає необхідним визначити розмір аліментів відповідно до ст. 183 ЦПК України в частці від заробітку, а в задоволенні вимог позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд відмовляє. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави 551 гривню 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

24.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 05.07.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 10, 12, 13, 14, 15, 16,17,18,19,20). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 21 - заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.07.2014 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 266 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюбу ). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

24.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11.07.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача відповідач не надав ( а.с. 11, 14, 15). Позивач до суду надала заяви про розгляд справи у її відсутність на позові наполягає та після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище - Вращук, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує\~\~ (а.с. 12 -\~\~заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~11.07.2014 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 278 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище Вращук, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Вращук. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

24.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 14.05.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 14,17,18,20). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 16 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.05.2011 року, про що виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 12 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

24.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що неповнолітня дитина проживає з нею, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, пояснила, що з квітня 2014 року вона з відповідачем разом не проживає, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з поштовим рекомендованим повідомленням про вручення по зареєстрованому місцю проживання, повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, 28.01.2015 року Яворівським районним судом Львівської області ухвалено судове рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

24.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені влітку 2015 року у зв,язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Майновий спір будуть вирішувати пізніше. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. В своїй позовній заяві вона просить суд розглянути справу у її відсутності. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, згідно якої позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 145. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про майно буде вирішуватися окремо. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї різні погляди на життя та несумісність характерів. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору № MRC0RG09610046 від 02.04.2012 року, останій отримав кредит у розмірі 4964,42 грн. Відповідач зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання не виконує та станом на 13.10.2015 року має заборгованість у розмірі 13104,50 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов'язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 02.04.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № MRC0RG09610046 від 02.04.2012 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4964,42 грн. Відповідач зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання не виконує та станом на 13.10.2015 року має заборгованість у розмірі 13104,50 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2001 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, на протязі останніх років спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

24.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з січня 2014 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн, щомісячно та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн, щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей їй не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав частково, вважає, що розмір аліментів на утримання дітей повинен бути меншим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2005 року і при укладанні шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка, яким бажає іменуватися після розірвання шлюбу (а.с.5). Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходів, так як він працевлаштований і за віком та станом здоров'я може надавати таку матеріальну допомогу. Оскільки з січня 2014 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, на примирення сторони не згодні та поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і встановлені судом обставини є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: partial