Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

25.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що її син (відповідач у справі) постійно зловживає спиртними напоями, своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON] виконувати не бажає, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Представник 3-ї особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, яка прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO] Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, і на сьогоднішній день залишаються сподівання на те, що [PERSON] змінить своє ставлення до дитини. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 10). За місцем проживання [PERSON] зарекомендував себе як особа, що зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, в побуті веде себе не гідно (а.с. 30). З довідки Балаклійського ДНЗ (я-с) № 1 встановлено, що [PERSON] відвідує БДНЗ (я-с) № 1 з грудня 2013 року. За час перебування в д/з її батько [PERSON] жодного разу не з'являвся, у вихованні своєї доньки участі не приймає (а.с. 31). Комісія з питань захисту прав дитини Балаклійської райдержадміністрації Харківської області прийшла до висновку, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню загальних норм моралі та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Зважаючи на рішення комісії Балаклійська РДА вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] року (а.с. 42). Допитані в судовому засіданні в якості свідків подруга позивача [PERSON], мати позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] пояснили, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, допомоги своїй дитині [PERSON] не надає, участь у вихованні дитини не бере, після спілкування з батьком дитина повертається додому роздратована. [PERSON] також пояснив, що має намір удочерити [PERSON]. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Надані по справі докази вказують про свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням. Відповідач зі свого боку не надав заперечень проти цього та доказів, які б спростовували зазначені обставини і свідчили про зміну його ставлення до виховання дитини, як того вимагають її інтереси. Натомість, представник відповідача підтвердила факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та просила про задоволення позову. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved