Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

24 листопада 2010 року орган опіки та піклування Синюхино-брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги обґрунтовував наступним чином. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], яка проживає в [INFO]. Він ухиляється від виконання обовязків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, живе в своє задоволення, її не забезпечує, тому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON] та вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Представники органу опіки та піклування позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі ухваливши заочне рішення, оскільки інші учасники не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року відповідач за місцем проживання характеризується негативно, вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, не піклується її здоровям та життям, будинок, де вони мешкають знаходиться в занедбаному стані, в тому числі відсутні предмети першої побутової необхідності. Відповідач постійної роботи не має, а отримані грошові кошти від випадкових та тимчасових заробітків витрачає на алкогольні напої. Представник органу опіки та піклування підтримав позов, оскільки неодноразові заходи впливу на відповідачку не давали довготривалих позитивних результатів і дитина не отримує належного виховання та належних умов для проживання і навчання. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає, що відповідач дійсно ухилялася від своїх обовязків по вихованню і утриманню дитини, тому вважає доцільним позбавити його батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється*' від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Окрім цього, згідно з п. 4 ч. З ст. 81, ст. 88 ЦПК України, п. «а» ст. З, ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved