overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

25.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 01.12.2007 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину, яка знаходиться під її опікою. Одруження виявилося невдалим, а спільне життя призвело до багатьох психологічних травм і повного розчарування. Відповідачка не діяла в інтересах родини, проживала за його кошти, систематично проявляла неповагу до нього, принижувала, шантажувала дитиною. В жовтні 2013 року шлюбні відносини фактично припинені, позивач мешкає з іншою жінкою, з якою має намір одружитися, примирення неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився надав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просив справу слухати за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 , вчинений Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2829. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 26.02.2011 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] і проживав з нею разом до 01.02.2015 р. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини було припинено з часу переїзду позивача на інше місце мешкання. 01.02.2015 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з відповідачем з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку позивача. У звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд справу розглянути в її відсутність, прізвище залишити теперішнє «Лазуренко». У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 26.02.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 26.02.2011 р. серії 1-ЖС№093472. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№243349 від 28.11.2013 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради в особі органу місцевого самоврядування с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 03 травня 2007 року померла [PERSON]. Після смерті зазначеної особи відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6,95 га . На день смерті зазначеної особи разом із нею проживав її чоловік [PERSON]. Таким чином [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини. 04 листопада 2008 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки , яка належала йому як колишньому члену КСП, та земельної ділянки , яку у якості спадщини після смерті своєї дружини [PERSON] прийняв, але оформити спадщину на своє ім'я не встиг. Позивач [PERSON] доводиться сином померлому [PERSON] Після смерті своїх батьків позивач користувався зазначеними земельними ділянками, але для оформлення на своє ім'я спадщини не мав грошових коштів у зв'язку з чим ним було пропущено встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Такі причини пропуску зазначеного строку позивач вважає поважними. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради також надав до суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив проводити судове засідання без її участі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового розгляду були вивчені наступні матеріали справи: - державні акти на право приватної власності на землю (а.с.4,5). - свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON] (а.с.6,7) - копія свідоцтва про народження позивача (а.с.8), - довідки виконкому [PERSON] сільської ради (а.с.9) - копія паспорта позивача (а.с.10-11) - інформаційна довідка зі спадкового реєстру (а.с.17) Відповідно до ст.267 ч.5 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності з ч. З ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд має право визначити додатковий строк для її подання. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 16,267, ст.1269 ч. З ст. 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з відповідачкою з 10.08.2012 року по 03.08.2015 року він перебував у цивільному шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від цивільного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з ним і знаходиться на його утриманні. На утримання доньки відповідачка матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки її заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, судовою повісткою. При таких обставинах суд визнає неявку відповідачки неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідачки, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.2). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» від 20.05.2016 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] разом з батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.15). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 26.11.2011 року виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №48. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що з березня 2016 року проживають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям і згодом вони втратили почуття поваги і любові один до одного та припинили шлюбні стосунки. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сімю вони не мають, тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про поділ майна і про місце проживання дитини між ними не має, дочка проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище.\~ Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Також вважає, що збереження їх сімї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 26.11.2011 року виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №48. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №154785 /а.с.5/. 14.05.2012 року у подружжя народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №297711, виданого виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №23 /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припинені з березня 2016 року, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, за таких обстави, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

25.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03 грудня 2010 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. В період шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. При неодноразовому зверненні в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати дітей, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а сини проживають з позивачкою, відповідач на її звернення не реагує, ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний та має можливість утримувати синів, у зв'язку з цим вважає, що вона має право на отримання щомісячно від відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини з всіх видів його доходів на утримання спільних синів. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 183909 від 03.12.2010 року встановлено, що 03.12.2010 року між відповідачем та позивачкою було укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Кривоніс» (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження серії 1-КИ № 436419 від 26.06.2013 року встановлено, що 12.06.2013 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Зі свідоцтва про народження серії 1-КИ № 324799 від 09.02.2011 року встановлено, що 16.01.2011 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви та вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

25.04.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.01.2016 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось з тих підстав, що у них різні погляди на сімейне життя. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції 14.01.2016 року (а.с.3), сторони уклали шлюб 14.01.2016 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 16. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

25.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона з листопада 2007 року по січень 2009 року перебувала у цивільному шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від цивільного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частко та пояснив що згідно рішення Краматорського міського суду від 30.05.2016 року, з нього вже було стягнуто аліменти на утримання старшої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Як вбачається з копії рішення Краматорського міського суду від 30 травня 2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/8 частки доходу щомісячно, без урахування терміну канікул, починаючи з 23.03.2016 року до [INFO] року, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

25.04.2016 року позивач ТОВ Бахмут енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу по справі [PERSON], за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Незалежності (Радянська), 29/56, підприємство ТОВ Бахмут-енергія регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.02.2013 року по 01.05.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості складає 2 884 грн. 26 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, про що подала письмову заяву. Суд, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно проживає в квартирі, розташованій за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Незалежності (Радянська), 29/56. ТОВ Бахмут енергія дійсно надає їй послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані їй послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.02.2013 року по 01.05.2015 року у розмірі 2\~884 грн. 26 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 13703, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved