Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

25 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, доповненим в ході судового розгляду (а.с.159), до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про відшкодування заробітної плати, втраченої внаслідок втрати професійної працездатності., в розмірі 2410 грн. щомісячно, починаючи з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року та в розмірі 3915 грн. щомісячно, починаючи з 01 травня 2016 року по 01 травня 2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 18 грудня 2000 року на автодорозі Київ-Харків-Довжанський з вини громадянина [PERSON], водія АК «Харківобленерго», який керував автомобілем марки «ГАЗ-5327», який належав відповідачу, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, втратив працездатність, йому було встановлено ІІІ групу інвалідності. В подальшому був звільнений в запас Збройних Сил України на підставі п. «б» ст. 63 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України № 114 від 29 липня 1991 р. з посади міліціонера ППСМ Ізюмського МРВ УМВС України в Харківській області. Просить суд стягнути з відповідача втрачену ним заробітну плату в розмірі 2410 грн. щомісячно, починаючи з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року та в розмірі 3915 грн. щомісячно, починаючи з 01 травня 2016 року по 01 травня 2017 року. В судовому засіданні позивач доповнені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що позивач не надав доказів повної втрати працездатності на час звернення до суду, а довідки до акту огляду МСЕК, які надані до матеріалів справи, не містять обмежень щодо можливості роботи на посаді міліціонера або за іншим фахом. Крім того, відповідно ст..1208 ЦК України, збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю можливе лише у двох випадках : підвищення вартості життя , коли за заявою потерпілого на підставі рішення суду повинна проводитись індексація розміру відшкодування; збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Просить відмовити в задоволенні позову в звязку з його недоведеністю. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 грудня 2000 року на автодорозі Київ-Харків-Довжанський з вини водія [PERSON] під час керування належним АК «Харківобленерго» автомобілем марки ГАЗ 53-27, з яким [PERSON]перебував у трудових відносинах, сталася ДТП, внаслідок якої [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження і йому було встановлено ІІІ групу інвалідності. Наказом Ізюмського МРВ УМВС України в Харківській області від 01 серпня 2001 року № 151 старшого сержанта міліції [PERSON] було звільнено з роботи з посади міліціонера ПСМ Ізюмського МВ ГУ МВС України в Харківській області за станом здоровя.(а.с.8) Постановою Ізюмського міського суду від 23 серпня 2001 року [PERSON], водій АК «Харківобленерго», був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку з актом амністії від 05.06.2001 року. (а.с.6) З висновку експерта (експертизи за матеріалами справи) № 405-КЕ/2015/пп від 15 вересня 2016 року (а.с.97-152) вбачається, що громадянин [PERSON] у звязку з травмою, яка мала місце 18.12.2000 року в результаті ДТП, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «- тупої гострої закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку важного ступеня з формуванням вогнища розтрощення головного мозку та крововиливами під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома) та під павутинну мозкову оболонку (субарахноїдальний крововилив) з наявністю забійної скальпованої рани лобної ділянки ліворуч і верхньої повіки ока; - тупої закритої травми черевної порожнини, що супроводжувалася розривом селезінки, з наступним видаленням її (спленектомія від 18.12.2000) за медичними показниками. На протязі 2000-2015 років громадянин [PERSON] регулярно проходив курси стаціонарного лікування та огляди медичної соціально-експертної комісії, за результатами яких йому було встановлено з 2001 по 2003 роки ІІ групу інвалідності, а з 2004 по 2015 роки ІІІ групу інвалідності. Останній «Акт огляду МСЕК № 317» датований 08.04.2015 р. 23.03.2016 в рамках проведення комісійної судово-медичної експертизи гр.. [PERSON] був оглянутий експертною комісією, за результатами огляду було встановлено наявність рубців на голові й животі та підтверджено раніше встановлений діагноз. Експертною комісією було зазначено, що встановлені рубці є наслідками загоєння післяопераційних ран на правій та лівій скроневих ділянках після проведення двобічної краніотомії, на животі після проведення лапаротомії й на лобній ділянці голови, як наслідок загоєння забійної скальпованої рани лобної ділянки голови ліворуч. Станом на 08.04.2015, з урахуванням даних експертного дослідження станом на 23.03.2016, загальна працездатність громадянина [PERSON] втрачена на 60% відповідно до п. в) ст.2 «Інструкції Міністерства фінансів СРСР від 08.01.1986 р. № 2 «О порядке организации и проведения врачебно-страховой экспертизы» та на 40% відповідно до ст. 66 Додатку до «Інструкції Міністерства фінансів СРСР від 12.05.1975р. № 110 «О порядке организации и проведения врачебно-страховой экспертизы», що загалом складає 100%.». Професійна працездатність громадянина [PERSON] у якості міліціонера втрачена на 100%. У відповідності до Наказу МВС України від 1995 року № 488 (том. 2 а.с.2 справа № 2/623/2/2013) інвалід будь-якої групи, а [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, не може бути прийнятим на службу органів МВС України та обіймати будь-яку посаду міліціонера. Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлені ці обставини. Довідкою МСЕК серія 12 ААА №112903 від 07.04.2016 року (а.с.160) позивачу була повторно встановлена ІІІ група інвалідності строком до 01 травня 2017 року. У відповідності до довідки Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області № 35 від 22.05.2015, станом на період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року щомісячне грошове утримання позивача складало 2410,00 гривень. (а.с.5) У відповідності до довідки про грошове забезпечення ГУ НП в Харківській області № 665 від 06.06.2016, станом на період з 01 травня 2016 року щомісячне грошове утримання позивача повинно було б складати 3915,00 гривень. (а.с.161) Частиною 1 статті 1195 ЦК України встановлено, що фізична особа або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Оскільки позивач втратив професійну працездатність на 100%, його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, з Акціонерної компанії «Харківобленерго» на користь [PERSON] підлягає стягненню втрачений заробіток в розмірі 2410,00 гривень щомісячно, починаючи з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року та втрачений заробіток в розмірі 3915,00 гривень щомісячно, починаючи з 01 травня 2016 року по 01 травня 2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У позовах про строкові платежі і видачі ціна позову визначається сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки (стаття 80 ЦПК України) Тому судовий збір за вказаним позовом складає 759,00 грн. ((2410х12)+(3915х12)): 100= 759

Outcome: approved