Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 липня 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 27 листопад 2014 року уклала шлюб з [PERSON] .. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Проте з липня 2020 року сумісне проживання з відповідачем припинилось, чоловік розпочав з іншою жінкою відносини і окреме життя. Збереження шлюбу стало неможливим. По домовленості між подружжям донька залишиться проживати з позивачем. Зазначила про залишення прізвища [PERSON] . Провадження у справі відкрито 05 серпня 2020 року, встановлено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. 24 листопада 2020 року від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнав. Також, 19 лютого 2021 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явились, про слухання справи сповіщені належним чином. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2014 року, про що свідчить запис № 1659, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Фактичні шлюбні відносини припинились з липня 2020 року, як зазначено в позовній заяві, та не спростовано сторони по справі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 21 червня 2016 року. Суперечок щодо проживання дитини між сторонами по справі немає, дитина буде проживати з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони з липня 2020 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони згодні на розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved