Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

25 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в подальшому зменшивши розмір позовних вимог, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь як матері дитини аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 06.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Власних коштів їй не вистачає на утримання доньки, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що офіційно не працює, інших дітей не має, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БП № 177609 від 05.12.2014 року. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним, інших дітей не має, позов про стягнення аліментів визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved