overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

26.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем з 21 жовтня 2005 року перебуває у шлюбі. З березня 2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбу з 21 жовтня 2005 року та мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с. 3 ). З березня 2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Неповнолітня дитина - [PERSON] разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 25.03.2015 року (а.с.4). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] який є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 26.03.2015 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК Українирішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК Україниз відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

26.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 вересня 1995 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійська, актовий запис № 419 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час повнолітня, та неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 16 вересня 1995 року зареєстрували Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійська, актовий запис № 419 з відповідачем по справі (а.с. 6). Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час повнолітня, та неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 3,4). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

26.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з 25.03.2015 року, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дітей, які залишаються проживати з відповідачкою. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 25 лютого 2004року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 25.02.2004р., актовий запис №12, а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 07.10.2004р., актовий запис №163), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 07.10.2004р., актовий запис №164) - які залишаются проживати з відповідачкою; сторони стверджують, що спору між ними про місце проживання дітей немає. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, відповідачка не заперечує проти задоволення позову, спору між сторонами про місце проживання дітей і їх утримання немає - діти залишаются проживати з позивачкою. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

26.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача , у якому просить визнати , договір купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ 21053, державний номерний знак [NUMBER], двигун № [NUMBER], шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , укладеним 12 вересня 2008 року між ним та [PERSON] виконаним та дійсним, та визнати за ним право власності на вищевказаний транспортний засіб. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що не має можливості оформити договір купівлі продажу транспортного засобу, оскільки власник транспортного засобу [PERSON] помер. Той факт , що договір купівлі-продажу транспортного засобу відбувся, не заперечує дружина померлого [PERSON] - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову вона не заперечує. Надала суду письмову заяву про визнання позову в якій зазначила, що її чоловік отримав від позивача за транспортний засіб 7 тисяч гривень і 12.09.2008 року довіреністю уповноважив позивача користуватися і розпоряджатися зазначеним автомобілем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області від 06.06.2011 року [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 9). З довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 850/01-16 від 22.04.2015 року вбачається, що після померлого 04.06.2011 року [PERSON] заведена спадкова справа № 509/2011 від 19.12.2011 року, спадкоємцем згідно поданої заяви є [PERSON] (а.с. 28) Згідно технічного паспорта на автомобіль ВАЗ 51053, серія [INFO], виданого 5 липня 1983 року Кобеляцьким МРЕО, власником є [PERSON] ( а.с.6-7). Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

26.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.9), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON].(а.с.12,13), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.10,11) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

\~ \~ 26.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 07 березня 1997 року, актовий запис №1 місце реєстрації: Виконавчий комітет Новосеменівської сільської ради Іванівського району Херсонської області. Сторони мають від шлюбу двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживаючть з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, він створив іншу сім»ю і у жовтні 2014 року сторони припинили спільне проживання, подружні стосунки не поновлювалися. Збереження сім'ї неможливе. Спірних питань з приводу спільного майна не мають. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON] та залишити їй прізвище [PERSON]. \~ \~ \~Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, справу розглянути без її участі, строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, згодна на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщеним про час, дату і мсце розгляду справи за місцем реєстрації у судове засідання не прибув, заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав. Суд за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ Судом встановлено наступне. [PERSON] (дошлюбне прізвище - Бердіна), [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 07 березня 1997 року, актовий запис №1, місце реєстрації: Виконавчий комітет Новосеменівської сільської ради Іванівського району Херсонської області. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. \~ На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. \~ \~Судовий збір при подачу позову позивачем сплачено у розмірі 243,60 грн. Суд вбачає за можливе залишити позивачу прізвище Погрібна. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

26.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 04 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини зявилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про визнання позовних вимог повністю, та він не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 709, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

26.03.2015 року прокурор Немирівського району звернувся до суду з позовом інтересах держави в особі Немирівської ЦРЛ, просив стягнути з [PERSON] 3\~627 грн 75 коп. витрат на лікування потрачених Немирівською ЦРЛ, потерпілого від злочину [PERSON] вчиненого відповідачем. Представник Немирівської ЦРЛ звернувся до суду з заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Прокурор просив задовольнити вимоги позову, вказував, що відповідач добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідач в судове засідання не зявився,судом ухвалено рішення про розгляд справи у його відсутність, за наявними у справі доказами, та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. З'ясувавши позицію Немирівської ЦРЛ, думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд вважає вимоги позову обґрунтованими. Вироком Немирівського районного суду від 28.11.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину,передбаченого ст.. 122 ч.1 КК України. Вирок набрав законної сили і підлягає до виконання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Потерпілим від злочину є [PERSON], який у зв'язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Немирівській ЦРЛ з 03.01.2013 року по 18.01.2013 року тобто 15 ліжко/днів, вартість лікування, відповідно довідки Немирівської ЦРЛ № 3 від 13.02.2015 року, становить 3 627грн 75 коп. Згідно «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою КМУ від 16 липня 1993 року № 545, сума\~\~коштів,\~\~яка\~\~підлягає\~\~відшкодуванню,\~\~визначається закладом\~\~охорони\~\~здоров'я,\~\~в\~\~якому\~\~перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним стаціонарі, та\~\~вартості витрат на його лікування в день. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне\~\~лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про\~\~їх\~\~відшкодування\~\~не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Спірні правовідносини регулюються\~ст.1206 ЦК України, за змістом якої особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету Встановлені обставини свідчать, що витрати на лікування [PERSON] підлягають стягненню з відповідача на користь Немирівської ЦРЛ шляхом зарахування до бюджету Немирівського району. Відповідно до\~ст.. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

26.03.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON].(а.с.3-4), вимоги якого згодом зменшили(а.с.44-45), мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного кредитного договору від 19.03.2007 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 9689,08 доларів США на термін до 19.03.2012 р. Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2011 р. з відповідачки станом на 30.05.2011 р. стягнуто заборгованість у сумі 5680,24 доларів США, у зв'язку з цим заборгованість за період з 30.05.2011 р. по 23.01.2015 р. складає 4849,90 доларів США. Остаточно просили стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 4849,90 доларів США та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за вимогами, викладеними у заяві про зменшення позовних вимог(а.с.44-45), та пояснила, що відсотки становлять - 1933,50 доларів США, пеня - 2916,39 доларів США, а пеня за період з 26.03.2014 р. по 26.03.2015 р. - 901,42 доларів США. Представник відповідачки [PERSON] позов за вимогами, викладеними у заяві про зменшення позовних вимог(а.с.44-45), визнав частково, а саме: в частині відсотків - 1933,50 доларів США і пені з 01.01.2015 р. по 26.03.2015 р. в розмірі 246,17 доларів США; просив, зокрема, застосувати позовну давність в один рік згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.03.2007 р. [PERSON] уклала кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредит у розмірі 9689,08 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2012 р.(а.с.10-12). Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує. Тому рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2011 р. з відповідачки станом на 30.05.2011 р. було стягнуто заборгованість. У зв'язку з подальшим невиконанням відповідачкою належним чином своїх зобов'язань заборгованість за вказаним кредитним договором згідно розрахунку позивача за період з 30.05.2011 р. по 23.01.2015 р. складає 4849,90 доларів США; де відсотки становлять - 1933,50 доларів США, пеня - 2916,39 доларів США, а пеня згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України за період з 26.03.2014 р. по 26.03.2015 р. - 901,42 доларів США(а.с.46-47,82). Необхідно стягнути з відповідачки на користь відповідача грошові кошти в сумі 2834,92 доларів США (1933,50+901,42), що за курсом НБУ станом на 27.05.2015 р. становить 60733,82 грн. (2142,3472х2834,92:100) та судові витрати в розмірі 607,34 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог; в задоволені решти позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з їх не доведенням.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

26.03.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 21.10.1995р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], з вересня 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2012 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов не визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу заперечувала. Суд,

Outcome: approved