Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

26.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені [PERSON] Московської», в якому ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який складає 55562,65 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06.08.2014 року був звільнений з ТДВ «ОП «Шахта імені [PERSON] Московської» із займаної посади у відповідності до п.1 ст.36 КЗпП України. У відповідності до рішення Дзержинського міського суду від 22.10.2014 року, було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 15525,32 грн., компенсацію втрати частини виплати заробітної плати згідно індексу росту цін на споживчі товари в сумі 234,21 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 14355,90 грн., компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн. Розрахунок з позивачем було проведено 24.06.2015 року. Зазначив, що розмір суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 55562,65 грн. за період з 22.10.2014 року по 26.08.2015 року. Позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму середнього заробітку. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні, справу просили розглянути за їх відсутності, про що свідчить надана заява. Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, суд приходить до наступного висновку. Щодо вимог позивача по стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до п.32\~ \~Постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої\~ \~постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100\~ \~(із подальшими змінами та доповненнями). Так, згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, у відповідності до рішення Дзержинського міського суду від 22.10.2014 року, яке набрало законної сили 14.11.2014 року, позивач [PERSON] з 2006 року знаходився у трудових відносинах з товариством з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені [PERSON] Московської». 06.08.2014 року він був звільнений з займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 6-7). При проведенні розрахунків, суддею використовувалася середньоденна заробітна плата [PERSON] у розмірі 265,85 грн. Оскільки розрахунок з позивачем було проведено 24.06.2015 року, то судом взятий період з 22.10.2014 року (день винесення рішення по справі №225/3625/14-ц) по 24.06.2015 року (день фактичного розрахунку). Суд звертає увагу позивача на те, що ним помилково взятий період розрахунку з 22.10.2014 року по 26.08.2015 року, оскільки середній заробіток за весь час затримки розраховується по день фактичного розрахунку, а не по день звернення до суду у відповідності до ст.117 КЗпП України. Отже, вираховуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, судом взятий період з 22.10.2014 року по 24.06.2015 року включно, який становить 169 робочих днів при пятиденному робочому тижні (2014 рік: жовтень 9, листопад 20, грудень 23; 2015 рік січень 20, лютий 20, березень 21, квітень 21, травень 18, червень 17), а отже середній заробіток складає 44928,65 грн. з розрахунку 265,85 грн. (середньоденний заробіток) помножити на 169 робочих днів дорівнює 44928,65 грн. Отже на користь [PERSON] слід стягнути 44928,65 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. За таких обставин, позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендного підприємства «Шахта імені [PERSON] Московської» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід задовольнити частково. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки ціна позову становить 44928,65 грн., то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 449,29 грн.

Outcome: partial