Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 18 жовтня 2004 року помер [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району, розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах, належної померлому на підставі сертифіката серії ВН №034526, виданого Мурованокуриловецькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 19 липня 1996 року № 174 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 267. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. 20 квітня 2009 року померла [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай) прийнята у спадщину після смерті [PERSON] Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради 02.03.2009 року за № 5 на її імя. Крім неї, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона спадщину прийняла, однак через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай), вона отримала свідоцтво про право на спадщину лише на частину спадкового майна, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] і не оформила спадкових прав. В судове засідання [PERSON] не зявилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 4). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає в повному обсязі (а.с. 28). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2004 року в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності \~КСП Нове життя с. Жван \~Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 034526. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 46825,08 грн (а.с. 17, 18). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 14, 16, 19). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 43742960 та 43742977 від 28.04.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 18 жовтня 2004 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.29-30). 20 квітня 2009 року в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай). Померла залишила заповіт посвідчений секретарем Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 02.03.2009 року згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 12). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину від 29.12.2015 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Заповітом (а.с. 12), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 9), довідкою [PERSON] сільської ради № 194 від 06.04.2016 року (а.с. 15), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 10) позивач довела, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлої 20 квітня 2009 року [PERSON] слідує, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала померлій, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай, яка належала померлій, оскільки остання не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON], а оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 034526 втрачено (а.с. 13). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved