Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

26 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу (депозиту). В обґрунтування позову вказує, що 16 грудня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву № 300131/148682/3-14 строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» на три місяці в іноземній валюті. Згідно п. 1 договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 13215,62 доларів США, на строк з 16.12.2014 року по 16.03.2015 року, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 29667 . Відповідно до п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строках та умовах, передбачених положеннями п. 5.2. Основних умов. На виконання п. 6 Договору та п. 5.2. Основних умов, 23.02.2015 року було подано заяву з вимогою 16 березня 2015 року повернути банківський вклад (депозит) у зв'язку із закінченням строку розміщення. 20 березня 2015 року було повторно подано заяву про повернення банківського вкладу, однак після звернень та після закінчення дії договору кошти повернуті не були, а тому просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, проте подали заяву в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлені в установленому законом порядку. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву № 300131/148682/3-14 строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» на три місяці в іноземній валюті. Згідно п. 1 договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 13215,62 доларів США, на строк з 16.12.2014 року по 16.03.2015 року, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 29667 . Відповідно до п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строках та умовах, передбачених положеннями п. 5.2. Основних умов. На виконання п. 6 Договору та п. 5.2. Основних умов, 23.02.2015 року [PERSON] подала заяву з вимогою повернути 16 березня 2015 року банківський вклад (депозит) у зв'язку із закінченням строку розміщення. Проте, 16 березня 2015 року після закінчення дії договору кошти повернуті не були. Відповідно, [PERSON] 20 березня 2015 року повторно подала заяву про повернення банківського вкладу, однак після чергового звернення кошти Банк не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або Законом строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦП України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно ч. 2 ст.. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно ст.. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до наданої квитанції № ПН7259 від 25 березня 2015 року підлягають стягненню витрати по наданню правової допомоги в розмірі 1037 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 629, 1060 ЦК України,

Outcome: approved