overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

25.10.2017 позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1994. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюб став суперечити їх інтересам. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з 2005 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, але до суду надано заяву, в якій [PERSON] просить дану цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони 21 вересня 1994 року зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області складено відповідний актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим повторно 25.10.2017 (а. с. 3). Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

25.10.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 06.11.1999 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем склалося невдало через різні погляди на життя, несумісність характерів та втрату порозуміння між подружжям. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сім'ї, здійснює психологічне насильство над позивачем та порушує подружню вірність. 3 осені 2015 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети і їхній шлюб носить формальний характер. Примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Спору про поділ спільного майна та місце проживання дітей на даний час не має. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року, від якого вони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як зазначила [PERSON], шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, вони окремо проживають, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, примирення і подальше збереження сім'ї не можливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

25.10.2017 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2016 року, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різницю характерів. Стверджує, що шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, подальше У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 08 квітня 2016 року у Відділі дердавної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4).Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка згідно з позовною заявою проживає разом з матір'ю та спір щодо місця проживання дитини на даний час відсутній. Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви вимог про стягнення понесених судових витрат по сплаті судового збору позивач не заявляє. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640грн. (а.с.1) підлягають стягнення на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

25.10.2017 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом виникали сварки, що доводили позивача до нервових зривів, причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння. Позивач стверджує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 15 липня 1989 року у Виконавчому комітеті Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

25.10.2017 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміру розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на навчання . Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

25.10.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дітей, які стягувалися за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 04.03.2013 р. з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільним неповнолітнім дітям. 06.12.2017 р. позивачка надала до суду заяву в якій змінила розмір позовних вимог, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону і до їх повноліття, просила справу розглянути у її відсутність, змінені позовні вимоги задовільнити в повному обсязі (а.с.24). Відповідач до суду не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 25). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітнім дітям. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач [PERSON] за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 04.03.2013 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дітей, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

25.10.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 15 серпня 2017 року, за місцем проживання: [INFO], у віці 83 роки, від раку молочної залози, померла мати заявника - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 830 від 16.08.2017 року. 21.10.2017 року для державної реєстрації смерті матері були подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 15 серпня 2017 року, за місцем проживання Україна, Луганська область, місто Ровеньки, у віці 83 роки, від раку молочної залози. На час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 5), довідкою про смерть (а.с. 4), копіями паспорта (а.с. 6-7, 13-15), копіями свідоцтв про одруження та про народження (а.с. 12), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (16), та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 15 серпня 2017 року, за місцем проживання Україна, Луганська область, місто Ровеньки, у віці 83 роки, від раку молочної залози. На час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

25.10.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про усиновлення [PERSON], [INFO]. В заяві він зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.12.2015 року, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], 2017 року народження, крім того, у своїй родині він з 2015 року виховує дочку дружини від переднього шлюбу [PERSON], [INFO]. Батька дитини [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Оскільки, фактично заявник виховує та утримує [PERSON] вже 2 роки,вважає її своєю дочкою, між ними склались добрі стосунки, вони розуміють та поважають один одного, [PERSON] вважає його своїм батьком, оскільки він проявляє до неї батьківську турботу, піклується про її освіту, відпочинок. Батько дитини жодного разу не навідував дочку, не проявляє зацікавленості в її долі. Заявник бажає усиновити [PERSON] змінивши їй прізвище з «[PERSON]» на «[INFO]», по-батькові «[PERSON]» на «[INFO]», ім'я, дату та місце народження залишити попередніми, записавши його батьком дитини. Мати дитини [PERSON]. не заперечує проти усиновлення заявником своєї дочки, про що надала нотаріально засвідчену заяву. В судовому засіданні заявник підтримав заяву про усиновлення [PERSON], [INFO], підтвердив викладені в заяві обставини. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення заяви. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування заявлені вимоги визнав, вважає, що це усиновлення в повній мірі відповідає найвищим інтересам дитини. Оцінивши зібрані докази по справі в сукупності, суд приходить до переконання, що відповідно до вимог ст. ст. 207 - 212, 218, 219, 222 - 225, 229, 230, 231, 233 Сімейного кодексу України, заявник може бути усиновителем, що неповнолітня [PERSON], [INFO] може бути усиновленою, мати та батько дитини, дитина згодні на усиновлення, а також, що це усиновлення в повній мірі відповідає найвищим інтересам вказаної дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Зазначені обставини підтверджуються: висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1789/02.02.01-22/22/14/17 від 19.09.2017 р. про доцільність даного усиновлення, актом обстеження житлово побутових умов заявника; довідкою про його стан здоров'я, про відсутність судимостей, заявою [PERSON] про згоду на усиновлення її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] заявником [PERSON], засвідченою 08.09.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А., рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2015 року про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

25.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 16 грудня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №683. Від даного шлюбу 13.09.2008 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені фактично з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідачка визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Калінінському районному суд м. Донецька, здійснюється Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 грудня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №683 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 8). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

25.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя, втрати почуття любові. В судове засідання сторони по справі не зявились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №579. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя, втрати почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сімя сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сімї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати згідно ст.88 ЦПК України, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 грн.. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved