overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON]звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служьи Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 2282/а.с.5/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Згідно наданої довідки виконкому Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігвіської області за № 235 від 22.07.2016 року, позивач разом з донькою проживає без реєстрації по [ADDRESS] /а.с.2/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер її син [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті було отримано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 12.09.2015 року видане Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Після його смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її сина прийняти спадщину, у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть, не є дійсним і не створює правових наслідків, у зв'язку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області. В судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, але надали суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12.09.2015 року виданого Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР - [PERSON] помер [INFO] у віці 33 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.07.1982 року, батьками померлого [PERSON] є батько [PERSON] та матір заявниця по справі [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті сина заявниці - [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 33 років, причина смерті «наркоманія». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.05.2016 року видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецька та свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.05.2016 року видане Будьоновським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Після його смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її чоловіка прийняти спадщину, у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, не є дійсними і не створюють правових наслідків, у зв'язку з чим вони не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] у Будьоновському районі м. Донецька Донецької області. В судове засідання заявниця не з'явилась, але надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.05.2016 року виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР м. Донецька та свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24.05.2016 року виданого Будьоновським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР - [PERSON] помер [INFO] у віці 37 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але мешкав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 16.12.2011 року, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із заявницею [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті чоловіка заявниці - [PERSON], [INFO], уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Донецьку Донецької області, Україна, у віці 37 років, причина смерті «ураження технічним струмом». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.06.2016 року видане Міським Патологоанатомічним бюро м. Макіївки ДНР та свідоцтво про смерть [NUMBER] від 21.06.2016 року видане Гірницьким відділом запису актів цивільного стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Після його смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її чоловіка прийняти спадщину, у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, не є дійсними і не створюють правових наслідків, у зв'язку з чим вони не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області. В судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, але надали суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] виданого Міським Патологоанатомічним бюро м. Макіївки ДНР та свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.06.2016 року виданого Гірницьким відділом запису актів цивільного стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР - [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.01.1977 року, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із заявницею [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті чоловіка заявниці - [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, який помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 62 років, причина смерті «хронічний лімфоцитарний лейкоз». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 19.02.2016 року видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Макіївки ДНР. Після її смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її бабусі прийняти спадщину, у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть, не є дійсним і не створює правових наслідків, у зв'язку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.02.2016 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Макіївки ДНР - [PERSON] померла [INFO] у віці 92 років. Згідно копії паспорту громадянки України [PERSON] зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Відповідно копії паспорту громадянки України [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Відповідно копії паспорту громадянки України [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.10.1948 року, батьками [PERSON] є батько [PERSON] та матір?ю, померла [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.10.1978 року батьками [PERSON] є батько [PERSON] та матір?ю [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті бабусі заявниці - [PERSON], [INFO], уродженки д. Ілліне Гора Вязниковського району Володимирівської області, громадянки України, яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 92 років, причина смерті «хронічна сердцево-судинна недостатність». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло, а саме квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 15.05.2001 року їй належить квартира [ADDRESS]. При укладанні договору відповідач зобов'язувалася добровільно знятися з реєстрації, але цього так і не зробила. Комунальні послуги відповідач не сплачує та квартирою не користуються. В зв'язку із даними обставинами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме - квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» [INFO]. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 15.05.2001 р., [PERSON] власником квартири [ADDRESS], - а.с.6. У вищевказаній квартирі зареєстровані позивачка та [PERSON], - а.с.7. Згідно акту від 18.07.2016 року, [PERSON] з травня 2001 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.8. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні приватною власністю, та у звязку з втратою права власності визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст.319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №304. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб не бажає. Шлюбні відносини припинили у травні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 29.08.2003 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с.7. Від даного шлюбу дітей немає. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносина. Від цих відносин у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживаює з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює бо доглядає за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини, - (а.с.3). Розпорядженням від 09.06.2016 року №661 встановлено, що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, - (а.с.4). Згідно Довідки, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, - (а.с.5). Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 18.05.2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як вони з відповідачем втратили одне до одного повагу та любов, відповідач порушував подружню вірність. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, тому вирішила шлюб розірвати. 06.10.2016 року сторони в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності: Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала (а.с.15). Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив (а.с.14). Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 18.05.2002 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 6 у Хирівській міській раді Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище Рогозінська на [PERSON] (а.с.5); мають спільних дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-7), які проживають з позивачкою. Як встановлено судом між сторонами виникали непорозуміння, які призвели до припинення подружніх відносин, проживають окремо: позивач по вулиці Грушевського 5, а відповідач по вулиці Богдана Хмельницького, 109 у м. Хирів Старосамбірського району Львівської області. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, тривалий проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], 22.06.2001 р. н., до її повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб 25.04.2001 року, який зареєстровано Новоселівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис за № 1. Позивач та відповідач мають дитину доньку [PERSON], 22.06.2001 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №012727, яке було видане 20.07.2001 року Новоселівською сільською радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 6. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22.07.2016 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Разом вони не проживають з 25.06.2016 року. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON] допомогу на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач також в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач, маючи неповнолітню доньку, не приймає участі в її утриманні, що суперечить діючому законодавству. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

25.07.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved