Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 89, що знаходиться в с. Пнів по вулиці Українських Січових Стрільців, Надвірнянського району Івано-Франківської області та належить йому на праві приватної власності, а також стягнути з відповідача на його користь 1040 грн. судових витрат по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №89, який знаходиться в с. Пнів по вул. УСС, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.06.2017 року, яке зареєстровано в реєстрі за №1295 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких знаходяться в матеріалах справи. В даному житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON] та колишній зять відповідач [PERSON], про що свідчить довідка, видана Пнівською сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №5729 від 21.12.2017 року. Відповідач є колишнім чоловіком дочки позивача [PERSON] Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2017 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] (д.п. [PERSON]) І.М. розірвано. Також встановлено, що відповідач [PERSON] з кінця 2016 року не проживає за адресою [INFO], а також в даному будинку відсутні його особисті речі та засоби першої необхідності. Факт непроживання відповідача за адресою с. Пнів, вул. Українських Січових Стрільців, 89, Надвірнянського району Івано-Франківської області підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 20.10.2017 року, 15.11.2017 року, та 08.12.2017 року, складеними депутатом Пнівської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з яких вбачається, що відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає за цією адресою. Отже, судом достовірно встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №89 по вул. УСС в с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає у ньому без поважних причин з 2016 року, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Відповідно до ст. 391 ч. 1 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України. Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин. З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 391,405 ЦК України та

Outcome: approved