Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

25 червня 2019 року АТ «Укрексімбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 114,07 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 31 травня 2019 року за курсом НБУ, 1 долар = 26,872573 грн., складає 406 153 грн. 95 коп., в якій зазначено, що між «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 51108С18 від 02 червня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачеві було надано кредит у сумі 17 000,00 доларів США для оплати поточних потреб з кінцевою датою погашення 01 червня 2018 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки 17,3 % річних. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31 травня 2019 року становить 15 114,07 доларів США та складається із: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 7 791,67 доларів США, заборгованості по процентам - 7322,40 доларів США. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі в розмірі 15 114,07 доларів США, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача - АТ «Укрексімбанк» - в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 51108С18 (а.с. 5-8). Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 кредитного договору № 51108С18 від 02 червня 2008 року банком відповідачеві на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності було надано кредит у сумі 17 000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 01 червня 2018 року для оплати поточних потреб, зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки 17,3 % річних, в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором, згідно графіку, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 9-10). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 373/2054/16-ц виклала такий висновок щодо застосування норм права, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до банківської ліцензії АТ «Укрексімбанк» має дозвіл на здійснення валютних операцій. Позивачем виконані зобов*язання за кредитним договором № 51108С18 від 02 червня 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2309 від 02 червня 2008 року (а.с. 35), випискою з позичкового рахунку (а.с. 19-54). При цьому, відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 13-18) станом на 31 травня 2019 року становить 15 114,07 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 31 травня 2019 року за курсом НБУ, 1 долар = 26,872573 грн., складає 406 153 грн. 95 коп., а саме: заборгованість за кредитом (основним боргом) - 7791,67 доларів США, заборгованість по процентам - 7322,40 доларів США. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 114,07 доларів США, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: approved