Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

25.08.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Прибилів, вул. Молодіжна, 3. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в с. Прибилів Тлумацького району по вул. Молодіжна, 3, їм та [PERSON] і [PERSON] на праві власності, по 1/5 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 26.09.1999 року [PERSON] помер. 18.07.2015 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли його батьки [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (батько), оскільки вступили в управління спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] (позивачка). Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачам оформити право власності як на належні їм частки будинковолодіння, так і на частки домоволодіння в порядку спадкування. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Прибилів, вул. Молодіжна, 3, в тому числі: за [PERSON] - на належну їй 1/5 частину домоволодіння та на 2/5 частини в порядку спадкування за законом після померлих сина [PERSON] та чоловіка [PERSON]; за [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/5 частині домоволодіння кожному. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак подали до суду письмову заяву, в якій вказали, що позов підтримують, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 1 Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], який був головою двору, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], значилось господарство, розташоване по вул. Молодіжна, 3, в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 11). Згідно копії технічного паспорту від 20.07.2015 року вказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовані у 1974 році (а.с. 6-8). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 3, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. 26.09.1999 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] (позивачка) прийняли спадщину за законом після смерті сина [PERSON], успадкуваши по 1/10 частині кожний спадкового домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживали разом з ним, вели з ним спільне господарство, проводили похорон, що підтверджується довідкою Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 228 від 29.03.2016 року (а.с. 10). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 620/01-16 від 28.09.2016 року (а.с. 50), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 366/01-16 від 16.09.2016 року (а.с.36) та [PERSON] № 01-16/841 від 16.09.2016 року (а.с. 37) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 18.07.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], успадкувавши належну йому 1/5 частину домоволодіння та 1/10 частину цього ж домоволодіння, яку він успадкував після смерті сина [PERSON], оскільки до дня смерті спадкодавця проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство, проводила похорон померлого, обробляє земельні ділянки та сплачує необхідні платежі (довідка Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 228 від 29.03.2016 року, а.с. 10). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 155/2016 від 01.04.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 37-46). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, а саме: [PERSON] - на належну їй 1/5 частину домоволодіння, на 1/10 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого сина [PERSON] та на 3/10 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/5 частині домоволодіння кожному. Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Молодіжна, 3, в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 295/02-31 від 01.04.2016 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на належні їм частки житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved