overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 26 квітня 2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з 26 січня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя, постійних принижень. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 353559, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 144. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 09 серпня 2013 року між сторонами Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 492 (а.с. 5), неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду, де зазначила , що 24 та 26 червня 2015 року вона в рахунок купівлі квартири передала відповідачу [PERSON] у борг гроші у сумі 15 700 доларів США до 25 серпня 2015 року, про що відповідач написав розписки. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму позики 15700 доларів США. Позивач просила слухати справу у її відсутності. Відповідач в письмовій заяві на адресу суду з позовом згоден, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.1048, ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1048, ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 24 та 26 червня 2015 року вона в рахунок купівлі квартири передала відповідачу [PERSON] у борг гроші на загальну суму 15 700 доларів США до 25 серпня 2015 року, про що відповідач написав розписки. Позивачем надано суду розписку, яку написав відповідач [PERSON] про те що він отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 15 700 доларів США, яку зобов'язується повернути до 25 серпня 2015 року (а.с.23). При таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення суми боргу з відповідача [PERSON] є обґрунтованими та законними. П.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача 406 202,25 грн., що дорівнює 15 700 доларів США за курсом Нацбанку України на день ухвалення рішення (25.872755 грн. х 15 700 доларів США). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий сбір в розмірі 3770,70 грн., який сплатила позивач. (а.с.1). Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позові він зазначив, що 29.04.2014 року він з [PERSON] зареєстрував шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №656. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Посилаючись на те, що у позивача та відповідачки різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивач просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заперечення проти позову суду не надала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 29.04.2014 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №656. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання позивач з відповідачкою не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 березня 1998 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 22 грудня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримання дітей, добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає, протягом року жодного разу її не надав, яку обіцяв сплачувати добровільно без звернення до суду. Просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття і вважає, що 50 % від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 грудня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5, 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні та вихованні (а.с. 4), тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Столяр», судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 19 жовтня 1996 року у Козилівській сільській раді, Корюківського району Чернігівської області, зареєстрували шлюб, актовий запис за №8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №278482, виданим Козилівською сільською радою, Корюківського району Чернігівської області, 19 жовтня 1996 року. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сімї загострились. Сварки та суперечки виникали все частіше. Вищевказана поведінка обох призвела до того, що подальше збереження шлюбу та сімї стало неможливим. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач просить судові витрати залишити за нею, то ці витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 липня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Як зясовано, 21 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обовязку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини \\ аліменти \\ присуджуються у частці від доходу її батьків і \\або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 487 грн. 20 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України Про судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 серпня 2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2002 року, актовий запис № 1053 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

24 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 березня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2013 року, актовий запис № 274 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved