overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що вона вже тривалий час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Вони кохають один одного й мають намір одружитись, однак у неї немає шлюбного віку. У зв'язку із вищевикладеним [PERSON] просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON] Проти цього ні її матір (відомості про батька записані зі слів матері), ні сам [PERSON] не заперечують. В судовому засіданні заявниця, в присутності своєї матері заінтересованої особи [PERSON], заявлені вимоги підтвердила. По справі вказала, що наданий час їй виповнилось лише 16 років і вона не досягла шлюбного віку. Просила її заяву задовольнити, оскільки вони вже провели підготовку до весілля (заказали ресторан, купили весільне плаття, запросили гостей), яке призначили на 03.06 2017 року. Про те що вона не може укласти шлюб до 18 років дізналась лиш коли звернулась до сільської ради із заявою про реєстрацію такого. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали й просили її задовольнити надавши дозвіл на шлюб. Обставини, на які посилається заявниця підтвердили. Заінтересована особа Виноградівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області до суду не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутності її представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] народилася 11.10.2000 року, про що свідчить паспорт громадянина України №000346180, виданий 20.02.2017 року (а.с.3) та копія свідоцтва про народження видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області 06.12.2010 року серія 1-ФМ №185466 (а.с.4). Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, однак за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зважаючи на вказані обставини справи та наведені норми СК України, суд вважає за доцільне визнати право [PERSON] на одруження з [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам, проти цього не заперечують заінтересовані особи. Обставин, які б перешкоджали визнанню такого права судом не встановлено, про них не зазначили заявник та заінтересовані особи. Крім того, судом враховано, що [PERSON] на протязі останнього року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], бажає одружитися з ним до моменту настання повноліття, учасники процесу вже провели перед весільну підготовка і лиш недосягнення заявницею шлюбного віку позбавляє їх цієї можливості. У звязку з викладеним заяву [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати у справі за бажанням [PERSON] покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

24 квітня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 02 червня 2008 року відповідач отримав кредит у сумі 10600.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 15798.67 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 02 червня 2008 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 10 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 28 лютого 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 2169.99 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом -12400.17 грн. ; Штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил … - штраф (фіксована частина ) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 728.52 грн. а всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 15 798.67 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

24 квітня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 08 грудня 2012 року відповідач отримав кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27.6 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 16 582.07 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився , хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 08 лютого 2012 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27.6 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 18 січня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 5199.80 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом -8856.37 грн. ; - пеня та комісія -1260.09 грн. Штрафи відповідно до п.п.2.1.1.5.6 Умов та правил … - штраф (фіксована частина ) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 765.81 грн. а всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 16582.07 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

24 квітня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 27 травня 2013 року відповідач отримав кредит у сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 38666.74 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився , хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 27 травня 2013 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER]) отримала кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 28 лютого 2017 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 1859.95 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 30854.58 грн. ; - пеня та комісія - 3634.75 грн. штрафи відповідно до п.п.2.1.1.5.6 Умов та правил … - штраф (фіксована частина ) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1817.46 грн. а всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 38666.74 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

24 квітня 2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, обґрунтована тим, що при ухваленні рішення у вказаній справі судом не було вирішено питання про судові витрати. Просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на свою користь витрати по сплаті судового збору. Сторони по справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності з ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволені повністю. Шлюб, зареєстрований 30 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 172, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено - «[PERSON]». Згідно із положеннями ст. 215 ЦПК України у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено наступне: висновки суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновки суду по суті позовних вимог; порядок розподілу судових витрат; строки і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. В судовому засіданні встановлено, що при ухвалені судового рішення по вказаній справі, судом не було вирішено питання про судові витрати, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по цій справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

24 квітня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 22.11.2013 р. виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. З жовтня 2016 р. разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться. Вказує, що в шлюбі з відповідачкою в них народився син [PERSON], 2014 р.н., який проживає з матір'ю. Вважає, що за таких обставин збереження їх шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 22 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 22 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2013 р. Після реєстрації шлюбу відповідачка прізвище не змінювала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], подружжя не виявило бажання примиритись та наполягало на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

24 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.04.2017 р. о 18 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 22.04.2017 р. о 18 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий, тривожний, напружений, підозрілий. Стверджує, що йому необхідно раптово поїхати в Крим для роботи снайпером. На запитання відповідає не завжди по суті. Рухоме збудження, кричить. Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

24 квітня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровський р-н, п. Ювілейний, вул. Совхозна, 52/8. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 24.04.2017р. о 01 год. 13 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 24.04.2017р. о 01 год. 13 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Макогон КСМП лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, не утримується на місці. Висловлює маячні ідеї впливу на адресу матері, стверджує, що вона «відьма», навела на неї порчу. До чогось прислуховується, розмовляє з уявними співрозмовниками. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved