Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

25 листопада 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 27 квітня 2007 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 71 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2014 року зазначений шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2007 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 71 було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2014 року (л.с. 6) зазначений шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, згідно свідоцтва про народження (л.с. 5), актовий запис № 186 від 25 квітня 2007 року зроблено Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved