Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

26 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки від 20 лютого 1979 року, серії [NUMBER], виданої відділом кадрів Міністерства легкої промисловості УРСР «Укрпромвовна» Донецька камвольна прядильна фабрика та факт того, що відомості про роботу в запису № 1 в графі 4 (на підставі чого внесений запис, документ, його дата і номер) зазначено неправильно рік «79», замість правильного «76», фактично вважати «76», відомості про роботу в записі № 2 в графі 4 (на підставі чого внесений запис, документ, його дата і номер) вказаний невірно рік «79», замість правильного «78», фактично вважати «78». Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 04.08.1976 р. до 02.06.1978 р. вона працювала тростильщіцею третього розряду в тростильно-крутильному цеху. При досягненні пенсійного віку вона звернулася до Словʼянського обʼєднаного УПФУ для оформлення пенсії, однак їй відмовили у прийомі документів, оскільки в її трудовій книжці неправильно зазначені роки у графі 4. Оскільки виправити зазначену помилку у документі не є можливим, вона вимушена звернутися до суду з зазначеною заявою. Заявниця була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак не використала свого права на безпосередню участь в судовому засіданні, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник заінтересованої особи був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не зʼявився. Суду надано заяву за підписом Голови комісії з припинення управління О.В. Літвиненко про розгляд справи за відсутністю представника управління, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заява [PERSON] подана в порядку окремого провадження. Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК країни суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імʼя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імʼям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. З заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту зазначення у трудовій книжці відомостей про роботу в записі 1 в графі 4 року «76» та в записі № 2 в графі 4 року «78», необхідно їй для призначення пенсії за віком. Із відомостей трудової книжки серії [NUMBER] від 20.02.1979 року, виданої на імʼя [PERSON], [INFO], вбачається, що [PERSON] з 04.08.1976 року була прийнята тростильщіцею третього розряду в тростильно-крутильний цех Донецької камвольної прядильної фабрики (наказ 686 від 10.8.1979 р.), а звільнена з зазначеної посади 02.06.1978 року (Ув.з. 459 від 6.6.79 р.) (а.с.6). Тобто заявницею фактично не заявляється вимога щодо встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER], оскільки жодних помилок в написанні її прізвища, імʼя, по батькові, зазначення дати народження немає, а заявляється вимога щодо встановлення факту зазначення у трудовій книжці інших дат наказів підприємства про прийняття на роботу та звільнення з роботи, які на думку заявниці є правильними. Аналізуючи відомості трудової книжки, суд зазначає, що періоди роботи заявниці у Донецькій камвольно-прядильній фабриці, а саме з 04.08.1976 р. до 02.06.1978 р. узгоджуються з іншими відомостями цієї трудової книжки, а саме у трудовій книжці зазначено, що [PERSON] навчалася у галузевому професіональному училищі з 06.10.1975 р. до 03.08.1976 р., після чого 04.08.1976 р. була прийнята на роботу тростильщіцею третього розряду в тростильно-крутильний цех Донецької камвольної прядильної фабрики, звідки була звільнена 02.06.1978 року. Згодом 03.08.1978 р. до 16.11.1978 р. працювала у дитячому садку с.Хрестище. Щодо зазначення дат наказів про прийняття заявниці на роботу в Донецьку камвольно-прядильну фабрику та звільнення з неї, суд виходить з того, що відповідно до положень Кодексу законів про працю від 10.12.1971 року, накази власника або уповноваженого ним органу про прийняття на роботу та звільнення з неї повинні бути винесені у календарну дату, яка відповідає даті прийняття на роботу та звільнення з неї. Таким чином, судом встановлено, що у трудовій книжці, виданої на імʼя заявниці, містяться розбіжності щодо зазначення дат записів відомостей про прийом на роботу та дат документів, на підставі яких внесені відповідні записи. Відповідність зазначених дат оспорюється Словʼянським обʼєднаним УПФУ в Донецькій області шляхом відмови у прийнятті документів для призначення пенсії за віком, як зазначає заявниця. У відповідності до положення ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, задля належного захисту права заявниці на пенсійне забезпечення, суд вважає необхідним вийти за межі заявлених вимог [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved