Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

25.10.2020 року ПрАТ «БМУ-53» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь: -матеріальну шкоду-франшизу, у розмірі 2000 грн.; - моральну шкоду у розмірі 3000 грн.; - судовий збір у розмірі 3842 грн.(а.с.1-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 29.09.2018 р. о 08.10 год. в м.Бориспіль Київської області на перехресті вул. С. Камінського - вул. Л.Толстого, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який належить на праві власності [PERSON] , та автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності ПрАТ «БМУ-53», під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду від 16.10.2018р. Вказують, що транспортний засіб, яким керував відповідач під час ДТП застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Власник пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] , 29.10.2018 р. звернувся з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди до ПрАТ « Страхова компанія « Еталон». 28.02.2019 р. на користь позивача було сплачено страхове відшкодування в сумі 8040,96 грн. На звернення позивача, 22.04.2019 р. ПрАТ «Страховою компанією «Еталон» було надано Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 13676. У подальшому Позивач звертався з листом за вихідним № 05/02-01 від 05.02.2019 р. до Відповідача з пропозицією сплатити франшизу в розмірі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі грн., 00 коп.), однак, лист було повернуто та прохання позивача не було задоволено. Зазначають, що на час звернення з позовом до суду, автомобіль «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] не відновлено. Вважають, оскільки винним у ДТП 29.09.2018 року є водій транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , відповідач [PERSON] , внаслідок дій якого позивачу нанесені матеріальні збитки, з нього необхідно стягнути матеріальну шкоду- франшизу у розмірі 2000грн. Враховуючи, що внаслідок ДТП ушкоджено майно, вважають, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 3000 грн. Ухвалою від 12 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.84,85). Ухвалою від 08 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.101). Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини, викладеній в позові, просив суд задовольнити позов. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином-через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не наддав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяву, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29.09.2018 р. о 08 год. 10 хв. в м. Бориспіль, Київської області на перехресті вул.Сергія Камінського - вул. Льва Толстого, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Тоуоtа Саmгу», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , на нерегульованому перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить на праві власності ПрАТ «БМУ-53», який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.13). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.( а.с.13). За приписами частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та довідкою про ДТП (а.с.10,11). Крім того, встановлено, що транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач під час ДТП застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», що підтверджується Полісом №АМ/3426960 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого - з 00.00 год. 06.02.2018 до 05.02.2019 (а.с.12). Відповідно до умов Полісу № АМ/3426960 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт страхової суми відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн., розмір франшизи - 2000грн.(а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У частині першій статті 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З долучених до матеріалів цивільної справи документів вбачається, що позивач ПрАТ «БМУ-53» 29.10.2018 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14). ПрАТ «Страхова компанія « Еталон» на виконання своїх зобов`язань за договором страхування власнику транспортного засобу «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «БМУ-53», перерахувало страхове відшкодування в розмірі 8040 грн.96 коп., що підтверджується випискою по рахунку ПрАТ « БМУ-53» (а.с.21). Судом також встановлено, що на письмову вимогу позивача від 15.04.2019 р., ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» надало Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 13676, дата оцінки-29.09.2018, дата складання висновку-18.04.2019( а.с.23-42). Так, згідно Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 13676 (а.с.23-42), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21063, д.р.н. [NUMBER] , на дату оцінки, становить 10040,96 грн. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 570/5521/16-ц (провадження № 61-35596св18). Таким чином, сума франшизи у розмірі 2000,00 грн., на яку зменшено розмір страхового відшкодування, має бути відшкодована позивачу відповідачем [PERSON] , який є винним у дорожньо-транспортній пригоді. Будь-яких заперечень зазначених обставин, а також доказів відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою франшизи, відповідачем суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач є юридичною особою, а тому відшкодування моральної шкоди з підстав, зазначених у ч.1 ст.23 ЦК України, чинним законодавством не передбачена. Доказів заподіяння позивачу немайнової шкоди з вини відповідача, суду не надано, а також не конкретизовано та не доведено в чому саме ця шкода полягає. Суд звертає увагу, що відповідно до роз`яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(з урахуванням внесених змін) під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial