Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

26.08.2020 року представник позивача адвокат Мусаєв Т.С. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Валківської міської ради Харківської області №8 від 18.01.2010 року матері позивача [PERSON] 19.01.2010 року видано ордер №001098 на житлове приміщення (квартиру) житловою площею 42,3 м2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На підставі ордеру на квартиру в ній зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Приблизно в 2013 році відповідач вибув до АР Крим, його точне місце знаходження станом на 19.08.2020 року невідоме, будь-якого зв`язку ні з ким із сім`ї не підтримує. Фактично з 2013 року [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власних речей в ній не має, поштову кореспонденцію на своє ім`я не за вказаною адресою не отримує. Відповідач з письмовим чи усним проханням про збереження за ним права на проживання та користування квартирою не звертався. Оскільки відсутній будь-який зв`язок із відповідачем, вирішити питання позасудового врегулювання спору шляхом добровільного зняття з реєстрації не можливо. Як зазначає представник, реєстрація відповідача в квартирі звужує права позивача, передбачені ст.ст.317,383,391 ЦК України, ускладнює оформлення субсидії, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб та створює інші негативні обставини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Крім того, мати позивача з моменту видачі ордеру на квартиру 19.01.2010 року по день її смерті 30.08.2014 року не встигла оформити право власності на квартиру, яке на даний час належить Державній іпотечній установі. В зв`язку з чим позивач зі своєю сім`єю має намір оформити право власності на квартиру, однак відсутність відповідача позбавляє його можливості це зробити. Вважає, що порушене право позивача може бути відновлено шляхом визнання відповідача особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням (квартирою). Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 09.09.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації по [ADDRESS] , та отримано ним особисто 15.09.2020 року. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Ухвалою суду від 09.10.2020 року судовий розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, але сторони в судове засідання жодного разу не з`явилися, причину не повідомили. Представник позивача адвокат Мусаєв Т.С. надав письмові пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вказав, що позивач звернувся до суду з даним позовом в зв`язку із неможливістю оформити право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки відповідач з 2013 року по сьогоднішній день знаходиться в АР Крим. Зняття відповідача з реєстраційного обліку або визнання його безвісті відсутнім не дає змоги та підстав оформити членам сім`ї позивача право власності на їхню квартиру. На його думку, у разі задоволення позовних вимог ні в якому разі не буде порушено право власності відповідача, так як останній, у разі виявлення наміру оформити свою частку зможе звернутися до суду з позовом про поновлення права користування житловим приміщенням або заявою про перегляд заочного рішення суду, де надасть докази, що підтверджують поважність причин відсутності за місцем реєстрації понад встановлені строки. Зазначив, що позивач та його сім`я добровільно бажають відшкодувати відповідачу вартість його частки або оформити за свій рахунок право власності на його частку, але зв`язку з відповідачем ніхто не підтримує та не має такої можливості. Позивач не ставить питання про покладення судових витрат на витрат на правову допомого на відповідача, що, на думку представника, свідчить про відсутність будь-яких негативних роздумів стосовно відповідача. Додатковими доказами відсутності відповідача можуть бути показання свідків, а саме третіх осіб у справі (членів сім`ї), сусідів, які були присутні під час складання актів обстеження квартири. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Валківської міської ради Харківської області №8 від 18.01.2010 року, яке ґрунтується на постанові КМУ від 23.09.2009 року №1037 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою» надано житлові приміщення особам, які перебувають на квартирному обліку, зокрема з 11.08.1987 року родина [PERSON] , як багатодітна сім`я та потребує першочергового отримання житла, - в квартирі [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в зв`язку з чим їх знято з обліку на поліпшення житлових умов та доручено міському голові видати даним громадянам ордери на вселення. При цьому запропоновано у разі отримання 3-х кімнатної квартири за умови передачі житла, яке перебуває у приватній власності сім`ї, Валківській міській раді. 19.01.2010 року [PERSON] отримала ордер №001098 на житлове приміщення (квартиру) житловою площею 42,3 м2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому склад сім`ї значиться: [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] син. Ордер дійсний протягом 30 днів. Батьками відповідача [PERSON] дійсно є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.07.1986 року Валківським відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис №94. Донька [PERSON] [PERSON] 03.09.2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.09.2011 року відділом ДРАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №70. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 02.09.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Валківського РУЮ у Харківській області, актовий запис №102. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №173433219 від 11.07.2019 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності Державній іпотечній установі. В довідці КП «Благоустрій» №469 від 16.09.2014 року, виданої [PERSON] зазначено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] співвласник, [PERSON] сестра, [PERSON] брат, [PERSON] батько, [PERSON] племінниця, власником вказана померла [PERSON] . В довідці цього ж підприємства №696 від 30.07.2015 року зареєстрованими значаться ті ж самі особи, але власником квартири вказаний позивач [PERSON] . Як вбачається із актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 12.06.2019 року, 17.03.2020 року, 17.08.2020 року, технік абонвідділу КП «Благоустрій» [PERSON] , сусіди (свідки) [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2013 року по теперішній час. Власних речей в квартирі не має, кореспонденцію на своє ім`я за вказаною адресою не отримує. Ст.41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~ст.40\~ЖК України\~громадяни перебувають\~на обліку\~потребуючих поліпшення\~житлових умов\~до одержання\~житлового приміщення,\~за винятком\~випадків,\~передбачених частиною\~другої цієї\~статті. Цією ж статтею передбачено перелік підстав зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов , зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.48\~ЖК України\~жиле приміщення\~надається громадянам\~у межах\~норми жилої\~площі,\~але не\~менше розміру,\~який визначається\~Кабінетом Міністрів\~України і\~Федерацією професійних\~спілок України.\~При цьому\~враховується жила\~площа у\~жилому будинку\~(квартирі),\~що перебуває\~у приватній\~власності громадян,\~якщо ними\~не використані\~житлові чеки. При\~передачі громадянам\~житла,\~яке перебуває\~у їх\~приватній власності,\~органу,\~який здійснює\~поліпшення житлових\~умов,\~вони мають\~право на\~одержання житла\~у межах\~встановленої норми\~жилої площі. Громадяни,\~які одержали\~житло у\~державному фонді\~на цих\~умовах,\~мають право\~на його\~приватизацію відповідно\~до вимог\~чинного законодавства. Жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (частина друга\~статті 50). На підставі\~рішення про\~надання жилого\~приміщення в\~будинку державного\~або громадського\~житлового фонду\~виконавчий комітет\~районної,\~міської,\~районної в\~місті,\~селищної,\~сільської Ради\~народних депутатів\~видає громадянинові\~ордер,\~який є\~єдиною підставою\~для вселення\~в надане\~жиле приміщення. Ордер\~може бути\~видано лише\~на вільне\~жиле приміщення (ст.58 ЖК України). Відповідно до ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян\~здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5\~цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Надані позивачем докази свідчать про те, що квартира [ADDRESS] є спільним сумісним майном, отже, відповідач є співвласником вказаної квартири. Ч.1 ст.316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ч.1 ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на викладене, в силу вимог статей\~319,\~321 ЦК України відповідач є співвласником вказаної квартири та не втратив право власності на неї. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки положення ч.2 ст.405 ЦК України\~не розповсюджуються на спірні правовідносини. Зазначені позивачем обставини про те, що відповідач був відсутній в квартирі за місцем своєї реєстрації понад 1 рік, не свідчать про його відмову від права власності на нерухоме майно та не є підставами для припинення права власності на нього.

Outcome: dismissed