Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

24.10.2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №77.1/АК-01716.08.2 від 24.09.2008 року, а саме: заборгованість за кредитом та процентами - 8 429,11 дол. США, платою по кредиту - 12 585,43 грн., пеня - 176 585,38 грн., 3 % річних - 908,61 грн., інфляційні втрати - 1,04 грн., судовий збір в розмірі 2 574,56 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №77.1/АК-01716.08.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію на суму 18 108,25 дол. США, терміном повернення по 24.09.2015 року, з процентною ставкою в розмірі 7,70 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань по договору, сторони уклали договір застави автомобіля, марки Сузукі SX 4. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує щомісячних платежів, у зв'язку з чим станом на 13.11.2013 року утворилась заборгованість по кредиту та процентам 8 429,11 дол. США та 12 585,43 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає 176 587,38 грн., 3 % річних від суми простроченої заборгованості - 908,61 грн., інфляційні втрати - 1,04 грн. В подальшому ПАТ «Родовід Банк» були збільшені позовні вимоги, позивач просив стягнути заборгованість за кредитом та процентами - 9 428,94 дол. США, платою по кредиту - 26 991,57 грн., пеня - 1 470 751,02 грн., 3 % річних - 7 557,80 грн., інфляційні втрати - 10 537,72 грн., судовий збір в розмірі 3 654 грн. Представник ПАТ «Родовід Банк» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала позов в частині заборгованості за кредитом та процентами в розмірі 9 428,94 дол. США, заперечувала проти розміру пені, вважала її надмірною і просила зменшити, посилаючись на складне матеріальне становище, обґрунтованою вважала пеню в розмірі 3 000 дол. США. Просила також суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності в даних правовідносинах. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (далі - Банк), правонаступником якого є позивач, та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №77.1/АК-01716.08.2 (а. с. 8-9), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 108,25 дол. США, терміном по 24.09.2015 року включно. Кредитні кошти надаються виключно на наступні цілі: купівлю автомобіля та сплату страхових платежів (п. 1.2). Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,70 % річних (п. 1.5 договору). Щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,3000 % від суми виданого кредиту (п. 1.5.1). Пунктом 2.1 договору передбачено, що банк зобов'язується надавати позичальнику кредит на цілі, передбачені у п. 1.2 цього договору, на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, вказаної у п. 1.1 цього договору, згідно з письмовими заявками позичальника. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в сумі 18 108,25 дол. США, що еквівалентно 87 917,36 грн., та підтверджується заявою на видачу готівки №1367_19 від 24.09.2014 року (а. с. 13 - копія заяви). Пунктом 3.1 договору передбачено, що позичальник зобов'язується: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 216,00 дол. США та нарахованими процентами, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку (п. 3.1.1 договору); уточнити суму нарахованих процентів за користування кредитами, які повинні бути сплачені в строк, вказаний у п. 3.1.1 цього договору (п. 3.1.3 договору). Позичальник зобов'язується достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені та штрафи, передбачені цим договором, у разі невиконання зобов'язань, передбачених у п. 3.2 та п. 3.3 цього договору (п. 3.4 договору). В силу п. 3.6 договору, позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочки пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, не погашала заборгованість у строки передбачені договором, у зв'язку з чим існує заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості (а. с. 151 - 154), що станом на 24.04.2015 року становить: сума заборгованості за кредитом та процентами - 9 428,94 дол. США, платою по кредиту - 26 991,57 грн., пеня - 1 470 751,02 грн., 3 % річних - 7 557,80 грн., інфляційні втрати від суми простроченої плати за кредитом - 10 537,72 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 1 515 838,11 грн. Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Надані позивачем докази (кредитний договір, заява на видачу готівки, розрахунок заборгованості, виписка по особовому рахунку) підтверджують існування заборгованості, зазначеної в позовних вимогах. Враховуючи наведене, встановленими є обставини укладення між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору №77.1/АК-01716.08.2 від 24.09.2008 року. Встановленими є обставини того, що у зв'язку із неналежним виконанням умов договору відповідач має заборгованість за кредитним договором №77.1/АК-01716.08.2 від 24.09.2008 року. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи наведене, встановленими є обставини, що [PERSON] в установлені строки не погашала кредит, відсотки, пеню за користування кредитом, тобто, не виконувала зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та ст. ст. 526, 530 ч. 1, 1049 ч. 1, 1054 ч. 1 ЦК України, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком за кредитним договором №77.1/АК-01716.08.2 від 24.09.2008, що складає: заборгованості за кредитом та процентами - 9 428,94 дол. США, платою по кредиту - 26 991,57 грн. Оскільки відповідач визнає заборгованість за кредитом у розмірі 9 428,94 дол. США і вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Вимога щодо стягнення плати по кредиту у розмірі 26 991,57 грн. також підтверджується матеріалами справи, а тому дана сума підлягає стягненню. Щодо вимоги про стягнення пені. Відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності, у зв'язку із чим, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, пеня може бути стягнена лише за один рік. Відповідач заперечує проти розміру пені, вважає її надмірною і просить зменшити, посилаючись на складне матеріальне становище, наявність батьків пенсіонерів та сина, який навчається і знаходиться на її утриманні. Суд вважає, що вказані обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру пені. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Хоча зазначене положення закону є правом, а не обов'язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та процентів, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Заявлений розмір неустойки (пені) в 7 разів перевищує розмір кредитної заборгованості, докази наявності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відсутні, немає доказів наявності у позивача збитків у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання. Суд враховує, що відповідачем добросовісно виконувалися взяті зобов'язання, вона не ухилялася від кредитора, що позитивно її характеризує і повинно враховуватися в даних правовідносинах. Враховуючи наведені обставини, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки і стягнути пеню в розмірі 100 000 грн. Щодо стягнення 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30.03.2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сплата трьох проценти річних від простроченої суми - це компенсація (плата) кредитору від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. На підставі зазначеного, з [PERSON] підлягає стягненню 3% річних від суми простроченої заборгованості. Відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності, у зв'язку із чим, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, стягнення здійснюється за один рік у сумі 181,78 дол. США - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом і процентами, 830,21 грн. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою по кредиту. Не підлягає задоволенню вимога про стягнення інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом в розмірі 10 537,72 грн., оскільки в силу 1.5.1 кредитного договору щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,3000 % від суми виданого кредиту, а кредит видано в іноземній валюті, що виключає нарахування інфляційних втрат на таке зобов'язання. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не належно виконує зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №77.1/АК-01716.08.2 від 24.09.2008 року у розмірі 9 248,94 дол. США - заборгованість за кредитом і процентами, 181,78 дол. США - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом і процентами, 26 991,57 грн. - заборгованість за платою по кредиту, 830,21 грн. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою по кредиту, 100 000 грн. - пеня. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по у розмірі 3 654 грн.

Outcome: partial