Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

24 лютого 2014 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту у сумі 3 127,99 грн. посилаючись на такі обставини: 11.12.2010 р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 008-12005-111210, відповідно до якого, Банк надав держателю кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії в сумі 3 000 грн. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, однак, відповідач свої обов'язки не виконувала, в результаті чого, станом на 25.11.2013 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 3 127,99 грн., про яку відповідач [PERSON] була повідомлена. Однак до теперішнього часу сума заборгованості залишається не сплаченою. Таким чином позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитом у вищевказаному розмірі, а також відшкодувати судові витрати, що пов'язані зі зверненням до суду (судовий збір) у розмірі -229,40 грн. Представник позивача -до судового засідання не з'явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його присутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] -до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи, була повідомлена належним чином. До початку слухання справи надала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та проведення слухання справи у її відсутність. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільно-процесуального кодексу України (ЦПК) суд розглядає справу у межах заявлених вимог. Ч. 4 ст. 174 ЦПК передбачає, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 509 ЦК України -«зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості». Стаття 526 ЦК України передбачає, що -«зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства». Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України -«якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК». Згідно ст. 1054 ЦК України -«за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Стаття 611 ЦК України передбачає, що -«у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди». Обставини вказані позивачем повністю знайшли своє підтвердження наданими доказами, які суд вважає достатніми та достовірними: договором кредитування № 008-12005-111210 укладеним 11.12.2010 р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON], згідно до умов якого, банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. (а.с. 4-6); розрахунком заборгованості по договору кредиту (а.с. 16). Таким чином, судом встановлено, що обов'язки позивача були виконані у повному обсязі, тобто, відповідачем було отримано кредит, а обов'язки відповідача по поверненню кредиту, виконані не були, що підтверджено розрахунком заборгованості, а також, поданою відповідачем заявою, про визнання позовних вимог, тому, на підставі вищенаведеного, суд вважає позов ПАТ «Дельта Банк» таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат», згідно ч. 3 цієї ж статті «якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог» отже, сплачені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved