Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

24.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила права користування житловим приміщенням - двокімнатною квартирою, житловою площею 31,09 кв.м., [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що 22 липня 2002 року він, його дружина [PERSON] та син [PERSON] отримали ордер на вселення в житлове приміщення - двокімнатну квартиру житловою площею 31,09 кв.м., [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що шлюб з відповідачкою було розірвано, після розірвання шлюбу відповідачка утворила нову сім'ю та переселилася жити до нового чоловіка. Позивач вважає, що тривале непроживання та неучасть відповідачки в зобов'язаннях, що випливають з договору найму, є підставою для звернення за судовим захистом з вимогою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що по вині відповідачки її довіритель вимушений нести додаткові витрати по утриманню житла, тому реєстрація відповідачки по адресі позивача створює додаткові незручності. Матеріально позивачу дуже важко утримувати квартиру і сплачувати комунальні послуги за людину, яка в ньому не проживає. Також пояснив, що відповідачка ще з 2006 року не проживає у спірній квартирі, так як утворила нову сім`ю і з колишнім чоловіком та сином не спілкується. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Представник третьої особи КРА ОМР в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 1991 року Тираспольським міським відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблене відповідний актовий запис за № 298. Вказане підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2008 року, а відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо встановлено ці обставини. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 26. 22 липня 2002 року Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради на підставі розпорядження № 660 від 19.07.2002 року було видано ордер на жиле приміщення № 5259 серія ПР. Ордер видано гр. [PERSON] зі складом сім'ї, а саме: дружині [PERSON] та сину [PERSON] на право заняття жилого приміщення жилою площею 31,09 кв.м., що складається з 2 кімнат в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS]. Подружні стосунки між сторонами не склались, у зв'язку з чим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що після розірвання шлюбу відповідачка утворила нову сім'ю та переселилася жити до нового чоловіка. Викладені обставини позивач підтвердив також актом про непроживання від 05.09.2013 року, складеним сусідами про те, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2006 року (а.с.12). Відповідач не несе ніяких обов'язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, проте за комунальні послуги (воду, тепло, каналізацію і т.д.) позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за вказаною адресою відповідач створює позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. Жодних домовленостей або інших угод, передбачених законом між позивачем та відповідачем не укладалося. Крім того, суд вважає, що відсутні будь-які правові підстави для перебування відповідачки на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна. Як вбачається з вимог ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним йому майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідачку, яка не мешкає тривалий час у даній квартирі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved