Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

24 грудня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилався на те, що відповідно до укладеного договору № MR1EFB03010028 від 04 листопада 2006 року, [PERSON] отримав кредит 04 листопада 2006 року у розмірі 2 194, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду тим, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 25 листопада 2014 року утворилась заборгованість в сумі 48168 гривень 87 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2 194, 00 гривні, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 10267 гривень 88 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 724 гривні 02 копійки, та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 34 982 гривні 97 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 32 731 гривня 16 копійок, яка була стягнута рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 15 437 гривень 71 копійка, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 771 гривня 89 копійок - штраф (процентна складова). На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MR1EFB03010028 від 04 листопада 2006 року у розмірі 16 709 гривень 60 копійок та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок. В ході розгляду справи суду стало відомо, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори № 275/01-16 від 05 березня 2015 року, 09 грудня 2010 року за реєстром № 1-2405 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в колективному частковому фонді на ім'я матері померлого, [PERSON]. На підставі зазначених даних судом було проведено заміну померлого відповідача [PERSON] на його правонаступника - [PERSON]. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Осовалюк М.О., яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, від якої до суду надійшла заява про проведення слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Не з`явившись у судове засідання та не скориставшись своїм процесуальним правом надання доводів або заперечень проти позову, тим самим відповідачка [PERSON] не оспорює позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно зі статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд за наявності письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 04 листопада 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (з 29 липня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) та [PERSON] (правонаступником якого є [PERSON]), був укладений договір № MR1EFB03010028, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит 04 листопада 2006 року у розмірі 2 194, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В сенсі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 25 листопада 2014 року, сума заборгованості за кредитом, згідно кредитного договору № MR1EFB03010028 від 04 листопада 2006 року складає 48168 гривень 87 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2 194, 00 гривні, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 10267 гривень 88 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 724 гривні 02 копійки, та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 34 982 гривні 97 копійок, а також штрафу (фіксованої частини) - 500 гривень та штрафу (процентної складової) 771 гривня 89 копійок. Зокрема, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2012 року, яке набрало законної сили 10 липня 2012 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за даним договором кредиту у розмірі 32 731 гривня 16 копійок, з яких заборгованість за кредитом складає 2 194, 00 гривні, заборгованість по процентам за користування кредитом - 10267 гривень 88 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом - 724 гривні 02 копійки, та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 17510 гривень 44 копійки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, суд вважає необхідним відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу за порушення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у кредитному договорі від 04 листопада 2006 року, не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. Таким чином судом встановлено факт наявності у відповідача відповідальності перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 04 листопада 2006 року в частині несплати пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 15 437 гривень 71 копійка та штрафу (процентної складової) в сумі 771 гривня 89 копійок, а всього 16 209 гривень 60 копійок, яка підлягає стягненню на користь позивача. Зокрема, при зверненні до суду позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією, та яка на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial