Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

25.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Новотроїцький елеватор» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, вказуючи на те, що 24.03.2016 року він був звільнений з ДП «Новотроїцький елеватор» на підставі ст. 38 КЗпП. Після звільнення відповідач не здійснив повного розрахунку з позивачем. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 79\~975 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не зявляється, про місце та час слухання був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно запису у трудовій книжці виданій 07.06.2010 року позивач [PERSON] працював в ДП «Новотроїцький елеватор» з 25.03.2013 року. З 24.03.2014 року позивач звільнений із займаної посади згідно зі ст. 38 КЗпП України. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). Середньоденна заробітна плата складає 122, 10 грн. Період затримки виплати заробітної плати становить 707 днів з моменту винесення рішення про стягнення заробітної плати до моменту подачі позову. Це число множиться на середньоденний заробіток (707?122,1 = 86 324, 7 грн.) Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків та сплати заборгованості на користь позивача, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в період з 13.08.2014 року по дату розгляду справи - 20.07.2016 року, а також заборгованість із заробітної плати. Згідно ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн., оскільки вимоги позивача задоволені у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 115-117 КЗпП України та

Outcome: approved